ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2008

Справа №2-1/629-2008

За позовом В. о. Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора (95034, м. Сімферополь, вул. Дзержинського, 6) в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АР Крим (95000, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 114)

До відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Салін» (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Леніна, 14, кв. 25)

2) Алупкінської міської ради (98676, м. Алупка, вул. Червоноармійська, 32)

Про визнання незаконним рішення

Суддя Л. О. Ковтун

З а у ч а с т ю п р е д с т а в н и к і в :

Від позивача - не з’явився

Від відповідачів- 1) не з’явився 2) Караваєва Г. А., довіреність у справі

За участю прокурора – не з’явився

Суть спору: В. о. Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель та просить визнати незаконним рішення 17 сесії алупкінської міської ради 5 скликання від 27.07.2007р. №16/6 «Про надання дозволу на виконання проекту землеустрою для надання у довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Салін» для будівництва та обслуговування лодочної станції з елементами рекреації, із земель, які перебувають у віданні Алупкінської міської ради».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване рішення було прийнято до затвердження Генерального плану забудови м. Алупка, іншої затвердженої та погодженої у встановленому законом порядку містобудівної документації, яка передбачає можливість будівництва такого об’єкту на земельній ділянці, щодо якої було прийнято оспрюване рішення. Крім того, позивач та прокурор посилається на порушення ч. 4 ст. 123, ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України Алупкінською міською радою, що виразилося в недоданні до заяви про надання дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки відповідно до положень ч. 15 ст. 151 Земельного кодексу України, а саме: викопіровку генерального плану та іншої містобудівної документації м. Алупка, копії плану земельної ділянки з нанесенням варіантів розміщення об’єкту, склад урочищ земельної ділянки та умови його відведення.

Відповідачі письмових відзивів на позов суду під час розгляду справи не надали, проти позовних вимог заперечують.

Слухання по справі відкладалося у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. По справі оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання по справі було продовжено.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини, оцінивши докази суд –

ВСТАНОВИВ:

27.07.2007р. на 17 сесії Алупкінської міської ради 5 скликання було прийнято рішення №16/6 «Про надання дозволу на виконання проекту землеустрою для надання в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ Салін» для будівництва та обслуговування лодочної станції з елементами рекреації із земель, які знаходяться в веденні Алупкінської міської ради», відповідно якого на підставі листа ТОВ «Салін» від 18.07.2007р., відповідно до положень ст. ст. 93, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було вирішено надати ТОВ «Салін» дозвіл на складення проекту землеустрою для надання земельної ділянки в оренду строком на 49 років орієнтованою площею 0,60га, яка розташована в м. Алупка, провул. Приморський, район будинку №4.

У зв’язку з чим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

При цьому, юридична особа, яка зацікавлена в одержанні земельної ділянки в постійне користування із земель комунальної власності має звернутися з відповідним клопотанням до відповідної місцевої ради, до якого мають бути додані документи, які обґрунтовують її розмір та призначення, місце розташування. Для розгляду наданої заяви встановлений місячний строк протягом якого місцева рада має розглянути клопотання та надати згоду або відмовити у задоволенні такої заяви.

Аналогічний порядок передбачений й для юридичних осіб, які бажають отримати земельну ділянку на умовах оренди.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень п. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

При цьому, відповідно до ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлений порядок та строки проведення сесії місцевою радою. А відповідно до п. 5 ст. 46 зазначеного закону встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць. Тобто, заява була розглянута у строки, встановлені діючим законодавством.

Одним з принципів діяльності органів місцевого самоврядування, відповідно до ст. 144 Конституції України є здійснення повноважень в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Питання визначення системи та гарантій місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу та відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, обсяг повноважень при здійсненні своєї діяльності органів місцевого самоврядування визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно п. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у межах повноважень й шляхом, передбаченим Конституцією України та нормативно-правовими актами.

Таким чином, Алупкінська міська рада, давши свою згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України.

Слід додатково зазначити, що статтею 151 Земельного кодексу України регламентований порядок погодження питань, пов’язаних з вилученням (викупом) земельних ділянок. Так, відповідно до положень п. 1 ст. 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, зобов'язані до початку проектування погодити із власниками землі і землекористувачами та сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів, умови проживання населення і охорону довкілля.

Відповідно до п. 15 ст. 151 Земельного кодексу України матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Отже, не є порушенням при наданні заяви про отримання згоди на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки для подальшого отримання її на умовах оренди, ненадання до такої заяви документів, що не передбачені законом.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/99 від 8 квітня 1999 року про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді положення абзацу 4 частини 1 статті 2 ГПК України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України варто розуміти так, що прокурори і їхні заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їхнього підпорядкування і форм власності, а відповідно до пункту 2 цієї ж частини рішення Конституційного Суду України під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах», зазначеним у частині 2 ст.2 ГПК України, варто розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При цьому, слід зазначити, що з позовної заяви не вбачається, яке саме матеріальне право позивача порушено оспорюваним рішенням. При цьому, слід зазначити що право звернення до суду мають особи, права та охоронювані законом інтереси яких порушуються. Таким чином, зважаючи на приписи Верховного Суду України, Вищого господарського суду України, у суду не має підстав для задоволення позовних вимог з оскарження рішення, яке не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.