КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2008                                                                                           № 48/410

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:           Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Качан В.В. (довіреність від 28.02.2008р. № 28),

Донський Р.М. (довіреність від 28.02.2006р. № 27);

від відповідача -Ємець А.М. (довіреність від 08.01.2008р. № 2-46),

Перець Б.О. (довіреність від 08.01.2008р. № 2-47);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 48/410

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект"

до                                                   НАК "Нафтогаз України" ДК "Укргазвидобування" Газопромислове управління "Полтавагазвидобування"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  необгрунтованість розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2008р. у справі № 48/410 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” до Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” в особі Газопромислового управління „Полтавагазвидобування” про зобов’язання прийняти виконані роботи в обсязі, встановленому локальними кошторисами № 2-1-2 та № 6-1-2, що є невід’ємною частиною додаткової угоди № 1 від 30.12.2005р. до договору № 37-П від 12.08.2005р. у відповідності до статті 853 ЦК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини сторін, порушенням норм процесуального права, недоведеністю та неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків місцевого господарського суду дійсним обставинам справи.

Наголошуючи на тій обставині, що місцевий господарський суд при вирішенні спору дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність факту виконання робіт на підставі договору від 12.08.2005р. № 37-П та додаткової угоди до нього від 30.12.2005р., скаржник посилається на наявні в матеріалах справи договір поставки обладнання від 06.03.2006р., видаткову накладну, складську довідку про наявність обладнання на складі. Крім того, скаржник зазначає, що зміст наявних в матеріалах справи листів відповідача від 14.09.2006р. № 11-7291, від 03.07.2007р. № 11-4732, його відповіді на претензію від 02.08.2007р. № Юр-5522 та відзиву на позов свідчить про відсутність інших укладених сторонами договорів за винятком договору від 12.08.2005р. № 37-П та додаткової угоди до нього від 30.12.2005р., а також про те, що відповідач відмовився прийняти роботи, виконані відповідно до умов названого договору. Заперечуючи висновок місцевого господарського суду про те, що локальні кошториси на придбання устаткування № 2-1-2, № 6-1-2 складені невідповідно до договору від 12.08.2005р. № 37-П, скаржник зауважує про те, що останні було покладено в основу складеного сторонами зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва „Реконструкція замірної дільниці ГС „Солоха” Солохівського ГКР ГУ „Полтавагазвидобування” ДК „Укргазвидобування”. При цьому скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не врахував положення статті 844 Цивільного кодексу України, згідно якої затвердженню підлягають кошторисна вартість будівництва і договірна ціна, але не об’єктні та локальні кошториси, на основі яких вони визначені.

Газопромислове управління „Полтавагазвидобування” Дочірньої компанії „Укргазвидобування” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача висловилися за задоволення апеляційної скарги, представники відповідача просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про зобов’язання Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” в особі Газопромислового управління „Полтавагазвидобування” (далі по тексту – відповідач) про зобов’язання прийняти виконані роботи в обсязі, встановленому локальними кошторисами № 2-1-2 та № 6-1-2, що є невід’ємною частиною додаткової угоди № 1 від 30.12.2005р. до договору № 37-П від 12.08.2005р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході виконання укладених сторонами договору від 12.08.2005р. № 37-П та додаткової угоди до нього від 30.12.2005р. позивач здійснив закупівлю обладнання на загальну суму 2 456 584,00 грн. Проте відповідач відмовився від надання позивачу дозволу на подальше виконання робіт, обумовлених названим договором.

Викладені обставини позивач розглядає як підставу застосування до спірних правовідносин сторін положень статті 853 Цивільного кодексу України та спонукання відповідача прийняти роботи, виконані в порядку та обсягах, обумовлених додатковою угодою від 30.12.2005р. до договору від 12.08.2005р. № 37-П.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” в їх остаточній редакції, місцевий господарський суд встановив, що 12.08.2005р. був укладений договір на виконання робіт №37-П (далі по тексту – договір на виконання робіт) (а.с. 7-9) предметом регулювання якого з урахуванням доповнень, внесених додатковою угодою від 30.12.2005р. (далі по тексту – додаткова угода) (а.с. 10-11), стали відносини з приводу виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на замовлення Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» проектних і вишукувальних робіт по впровадженню дооснащення вимірювальної дільниці ПУГ ГРС Солоха системою високоточного обліку природного газу, реконструкції вимірювальної дільниці ГС «Солоха» ГПУ «Полтавагазвидобування». Термін дії договору – до 31.12.2006р. (пункт 4 додаткової угоди).

30.12.2005р. відповідачем затверджено складений позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, пов’язаного з реконструкцією замірної дільниці ГС «Солоха» (а.с. 83-84).

Станом на 24.04.2006р. позивачем були складені локальні кошториси на придбання устаткування № 2-1-2, № 6-1-2 (а.с. 85-87).

06.03.2006р. був укладений договір про поставку продукції № 06-03/06 (а.с. 78-80), предметом регулювання якого стали відносини з приводу здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю „Марком” поставки Товариству з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” продукції згідно складеної в якості додатку до договору специфікації № 1 (а.с. 81).

На виконання названого договору згідно видаткової накладної від 11.08.2006р. № 11/08 (а.с. 82) Товариство з обмеженою відповідальністю „Марком” відвантажило позивачу товар загальною вартістю 3 952 757,34 грн.

Згідно наданої позивачем складської довідки, станом на 27.12.2006р. зазначене обладнання значиться наявним згідно інвентарного опису Товариства з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” (а.с. 88).

У відповідь на повідомлення відповідача (лист від 14.09.2006р. № 11-7291 (а.с. 12) про зупинення виконання робіт згідно додаткової угоди № 1697 від 30.12.2005р. до договору 37-п № 1186 від 29.09.2005р., позивач скерував лист від 15.09.2006р. № 287-09(а.с. 14), яким повідомив про початок з наступного тижня будівельно-монтажних робіт та їх затримку через дефіцит замовленого обладнання.

Листом від 11.12.2006р. № 357-12 (а.с. 15) позивач повідомив відповідача про затримку робіт у зв’язку з проведенням колібровочних робіт поставки обладнання згідно додаткової угоди № 1697 від 30.12.2005р. до договору 37-П № 1186 від 29.09.2005р. про реконструкцію замірної дільниці ПВГ ГРС „Солоха”.

Згідно листа від 06.02.2007р. № 40-02 (а.с. 16) позивач запропонував відповідачу продовжити термін дії договору від 12.08.2005р. № 37-П.

Згідно листа від 19.03.2007р. № 86-03 (а.с. 17) позивач звернувся до відповідача з вимогою дозволити розпочати виконання робіт та поставити обладнання відповідно до умов додаткової угоди № 1697 від 30.12.2005р. до договору 37-п № 1186 від 29.09.2005р., а також повторно запропонував позивачу пролонгувати договір.

Згідно листа від 05.04.2007р. № 113-04 (а.с. 18) позивач звернувся до відповідача з вимогою дозволити розпочати виконання робіт згідно робочого проекту „Реконструкція замірної дільниці ГС Солоха”.

Листом від 26.06.2007р. № 191-06 (а.с. 19) позивач повідомив відповідача про необхідність надання дозволу на прийом обладнання для виконання монтажних і пуско-налагоджувальних робіт та допуску спеціалістів до робіт з метою впровадження високоточних вимірювальних дільниць по ГРН „Солоха” згідно додаткової угоди до договору від 30.12.2005р. № 37-П.

Листом від 03.07.2007р. № 11-4732 (а.с. 20) відповідач повідомив позивача про те, що строк договору на виконання робіт закінчився 31.12.2006р., у зв’язку з чим починаючи з 01.01.2007р. зобов’язання за договором припинені.

Викладені обставини, так само як і та обставина, що листування сторін стосується правовідносин сторін з приводу виконання договору від 12.08.2005р. № 37-П з урахуванням доповнень, внесених додатковою угодою від 30.12.2005р., не заперечується сторонами, у цьому зв’язку спір відсутній.

Виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи те, що сторонами не було досягнуто згоди з приводу здійснення закупівлі обладнання та не визначено конкретний перелік робіт, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність факту виконання відповідачем робіт, обумовлених договором про надання послуг та додатковою угодою до нього.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно положень Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875); за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов’язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити їх (частина 1 статті 887); замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття (частина 1 статті 882); передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (частина 4 статті 882); у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини (частина 1 статті 886).

За наслідками системного аналізу наведених норм, колегія суддів доходить висновку про те, що згідно чинного законодавства виконавець позбавлений правових підстав ставити питання про зобов’язання замовника прийняти роботи, виконані на підставі договору будівельного підряду.

Крім того, заслуговують на увагу наступні обставини.

Відповідно до умов договору на виконання робіт від 12.08.2005р. №37-П й додаткової угоди до нього від 30.12.2005р. позивач зобов’язався виконати проектні та вишукувальні роботи, пов’язані з:

-          впровадженням дооснащення вимірювальної дільниці ПУГ ГРС Солоха системою високоточного обліку природного газу,

-          реконструкцією вимірювальної дільниці ГС «Солоха» ГПУ «Полтавагазвидобування».

Пунктом 3.1 названого договору передбачено поетапне виконання робіт. Обстеження об’єктів і проведення вишукувальних робіт – це перший етап. Другий етап - виконання проектних робіт. Поетапне здійснення реконструкції вимірювальної дільниці ГС «Солоха» ГПУ «Полтавагазвидобування» умовами додаткової угоди від 30.12.2005р. не передбачено.

В контексті наведених норм чинного законодавства й положень договору, позивач наділений правом поетапного виконання та передання робіт в порядку, встановленому договором.

Пунктом 4.2 укладеного сторонами договору на виконання робіт передбачено підписання відповідачем впродовж трьох днів з моменту одержання складеного позивачем акту прийому-передачі робіт, виконаних по окремому етапу.

З огляду на викладене, надана скаржником юридична оцінка дій відповідача, що виразилися у його відмові прийняти обладнання, поставлене з метою виконання умов договору на виконання робіт, не узгоджується з нормами чинного законодавства й положеннями договору. При цьому колегія суддів виходить з тої обставини, що поставка обладнання з метою проведення реконструкції не може вважатися окремим етапом виконання робіт у розумінні умов укладеного сторонами договору від 12.08.2005р. №37-П та у цьому зв’язку не потребує оформлення окремим актом прийому-передачі, але в подальшому має бути оговорена в акті, складеному сторонами за наслідками виконання реконструкції в цілому.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що реконструкцію вимірювальної дільниці позивач не завершив, у зв’язку з чим правові підстави для прийняття відповідачем цієї роботи, так само як її окремих етапів, відсутні.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України позивачами є підприємства та організації, що подали позов про захист свого порушеного чи оспореного права або охоронюваного законом інтересу. Юридична заінтересованість позивача у судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту суб’єктивну обставину, що його права порушені і на відповідача має бути покладено відповідальність на передбачених законом підставах.

При таких обставинах, слід визнати обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновку суду першої інстанції не спростовують і тому їх належить залишити поза увагою.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2008р. у справі № 48/410 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Теплоенергокомплект” – без задоволення.

Справу № 48/410 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанову підписано 11.03.2008р.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

11.03.08 (відправлено)