ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 січня 2008 р.

№ 16/112

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

С. Шевчук, С. Владимиренко,  І. Воліка - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

громадянина ОСОБА_1

на постанову

від 25.10.2007 року

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду

у справі

№ 16/112

за позовом

громадянина ОСОБА_1

до

Відкритого акціонерного
товариства (ВАТ)  "Лубенська
швейна фабрика "Лубечанка"

про

визнання недійсними рішення
загальних зборів акціонерів від 25.03.2002 року в частині обрання членів
спостережної ради; рішень спостережної ради, прийнятих в період з 25.03.2002
року; зобов'язання до вчинення дій

В С Т А Н О В
И В:

Подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок
державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а
також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до
господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання
заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру
-50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Статтею 58 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими
доказами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві
або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами
виникнення, державне мито сплачується як за подання однієї заяви
нематеріального характеру.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, в позовній заяві громадянина ОСОБА_1об'єднано декілька вимог
немайнового характеру, що не зв'язані між собою, та які умовно поділяються на
групи, в межах яких вимоги є похідними, а саме: 1) визнання недійсними рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ "Лубенська швейна фабрика
"Лубечанка" від 25.03.2002 року в частині обрання членів спостережної
ради та визнання недійсними рішень спостережної ради, прийнятих в період з
25.03.2002 року; 2) зобов'язання голови правління ВАТ "Лубенська швейна
фабрика "Лубечанка" до вчинення дій щодо скликання позачергових
загальних зборів з включення до порядку денного питання про обрання членів
спостережної ради.

Виходячи з вищевикладеного, та
враховуючи оскарження громадянином ОСОБА_1постанови у справі в повному обсязі,
якою у задоволені позовних вимог, що мають немайновий характер, але не є
пов'язаними, відмовлено, то додана скаржником до касаційної скарги квитанція
від 19.11.2007 року на суму 42,50 грн. не свідчить про сплату державного мита у
встановленому розмірі, а отже, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав
передбачених                п. 4 ч. 1 ст.
1113 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1
ст. 1113  Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу громадянина
ОСОБА_1на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 25.10.2007 року у справі № 16/112 повернути скаржнику.

Судді :
С. Шевчук

С.
Владимиренко

І. Волік