КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2008                                                                                           № 16/296

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Кущ К.Ф., дов. б/н від 10.11.2007р.

відповідача: Ковальчук Р.В., дов. № 8-7/18-07 від 26.06.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ІРБІС безпека"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.10.2007

у справі № 16/296

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "ІРБІС безпека"

до                                                   Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини " Укрекокомресурси"

про                                                  стягнення 48450,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.10.2007р. у справі № 16/296 позов задоволено частково. Стягнуто з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” 21380,00 грн. основного боргу, 213,80 грн. державного мита та 52,07 грн. інформаційних витрат. В частині стягнення 16 8000,00 грн. припинено. В іншій частині позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва у справі № 16/296 від 02.10.2007р. частково – щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу та пені та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ “ІРБІС безпека” щодо стягнення з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” Кабінету Міністрів України 7597,8 грн. пені, 2672,6 грн. штрафу по договору 14/05 на надання послуг від 1.06.2005р. – задовольнити.

Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2007р. у справі № 16/296 без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Судом встановлено, що 01.07.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” було укладено договір № 14/05 на надання послуг, відповідно до якого позивач зобов’язався надати послуги з організації комплексної безпеки об’єкту, а відповідач зобов’язався сплатити за надані послуги.

Відповідно до п. 3.2 даного договору відповідач здійснює попередню оплату за поточний місяць.

Пунктом 3.3 договору зазначено, що до 15 числа замовник проводить остаточний розрахунок з виконавцем за фактично надані основні та додаткові послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 30.11.2006р. сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором про надання послуг № 14/05 від 01.07.2005р. складає 32400 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 30.11.2006р.

Позивач продовжував надавати відповідачу послуги протягом грудня 2006р., і за послуги, отримані в грудні 2006р., відповідач має сплатити 5780 грн. Станом на 24.04.2007р. сума основного боргу фактично складала 38180 грн.

В погашення заборгованості відповідач частково розрахувався з позивачем, згідно платіжних доручень № 130 від 04.05.2007р. на суму 6400,00 грн., № 189 від 11.06.2007р. на суму 3400,00 грн., № 227 від 06.07.2007р. на суму 2000,00 грн., № 226 від 05.07.2007р. на суму 5000,00 грн.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.05.2006р. по 25.09.2007р. між позивачем та відповідачем, сума основного боргу фактично складає 21380 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

Разом з тим колегія Київського апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення пені та штрафу за порушення термінів розрахунку, виходячи з наступного.

Згідно до п. 5. 1 Договору у випадку прострочення платежів зазначених у п.п. 3.2, 3.3 договору, замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі встановлену чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності.

Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України діє на основі лише державної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 231 ГК України чітко встановлено розміри штрафних санкцій, що застосовуються у випадках, коли порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки. Встановлені цією нормою штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором. Інші розміри штрафних санкцій законом не встановлено. При укладанні Договору сторони дійшли згоди щодо застосування штрафних санкцій в розмірах, встановлених ч. 2 ст. 231 ГК України.

Тобто, законодавством України встановлені розміри штрафних санкцій, які можуть бути застосовані у разі порушення зобов'язання, а Договором між сторонами погоджено застосування таких штрафних санкцій.

Таким чином, оскільки прострочення виконання грошового зобов’язання замовником перед виконавцем складає 30 днів, то відповідно нараховано пеню у розмірі 7597,8 грн. та 2672,6 грн. штрафу.

З огляду на викладене, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека”підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2007р. у справі № 16/296 підлягає частковому задоволенню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 101 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2007 р. по справі № 16/296 скасувати в частині відмови в задоволенні позову.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 4, п/р 1 в філії АКБ “Золоті ворота” у м. Києві, МФО 300238, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” (03035, м. Київ, вул.. Урицького, 36, к. 450, юридична адреса: 03037, м. Київ, вул.. Радченка, 14, к. 57, п/р 1575 в Київському ГРУ “Приватбанк”, МФО 321842, ) 7597,8 грн. пені та 2672,6 штрафу.

Стягнути з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини “Укрекокомресурси” (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 4, п/р 1 в філії АКБ “Золоті ворота” у м. Києві, МФО 300238, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІРБІС безпека” (03035, м. Київ, вул.. Урицького, 36, к. 450, юридична адреса: 03037, м. Київ, вул.. Радченка, 14, к. 57, п/р 1575 в Київському ГРУ “Приватбанк”, МФО 321842, ) за розгляд в суді першої інстанції в розмірі 102,70 грн. та за розгляд апеляційної скарги в розмірі 51,35 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Матеріали справи № 16/296 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом одного місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді