ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.08 р.                     Справа № 19/3

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Шингірій А.В., за довіреністю

від відповідача: Єжова Л.М., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ”, м.Шахтарськ Донецької області

про стягнення заборгованості за простим векселем №4 в сумі 160348,45 грн., у тому числі 138729,46 грн. - основного боргу, 21618,99 грн. - відсотків.

Акціонерне товариство закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ”, м.Шахтарськ Донецької області про стягнення заборгованості за простим векселем №4 в сумі 160348,45 грн., у тому числі 138729,46 грн. – основного боргу, 21618,99 грн. - відсотків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на отримання від ТОВ “Донспецстрой” простого векселя №4 згідно акту прийому-передачі векселя від 20.01.05р. до договору №2/546 від 02.09.02р, вимогу про сплату суми за простим векселем, ст.ст. 48, 70, 77, ст. 78 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст. 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні”.

Позивач у судових засіданнях підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 138729,46 грн. заборгованості за простим векселем №4, 21618,99 грн. відсотків.

13.02.08р. до матеріалів справи надана заява (вх.№02-41/4486), якою відповідач просив залучити до матеріалів справи довіреність на представника, відзив, копію статуту, копії постанов про арешт грошових коштів та майна боржника.

У відзиві на позовну заяву №8 від 08.02.08р. відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 138 729,46грн., але сплатити в цей час борг відповідач не має можливості з огляду на те, що з 01.04.2006р. керівниками ТОВ “ЕКО-ІНВЕСТ” прийняті заходи по розвитку підприємства, зроблені певні вкладення, проведені ремонтні роботи приміщень та обладнання, але негативний збіг обставин перешкодив роботі в плановому режимі, так як терикон шахти “Шахтарська-Глубока” був віднесений до категорії палаючих. За поясненнями відповідача, влітку 2007року у зв`язку з високою температурою навколишнього середовища температура породного відвалу піднялася до такого рівня, що зробило неможливим роботу техніки. Згідно правил техніки безпеки відповідач був вимушений припинити роботи. Пізніше відбувся зсув, який перешкодив технологічну схему розробки породного відвалу, був засипаний забій і перекриті технологічні дороги і т.п. Все це, як зауважив відповідач призвело до збитків.

Виходячи з наведеного, відповідач просив відмовити позивачу в сумі 21 618,99грн., т.я. в той період керуючим підприємством ТОВ “Еко-Інвест” було АТ “ДАНКО”.

Одночасно, посилаючись на те, що з січня 2008року особовий рахунок ТОВ “ЕКО-ІНВЕСТ” арештовано, на все майно підприємства накладено арешт, в господарському суді є чотири позовні заяви, спрямовані на ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ”, наявність заборгованість по зарплаті, та те, що підприємство з 01.01.08р. не працює, відповідач просить відкласти на три роки виконання рішення.

Заявою, що надійшла до матеріалів справи через канцелярію суду (вх.№02-41/5772 від 25.02.08р.) відповідач просить прийняти відгук ( уточнюючий) на позовну заяву позивача, перший відгук просив вважати недійсним.

З наданого відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви та припинити провадження у справі на підставі п. 6 ст. 80 ГПК України. В обґрунтування заперечень посилається на наступне.

Засновниками ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ” були АТ “ДАНКО” і ТОВ “Індустріальний Союз Промисловості Донбасу”, які мають рівні долі в статутному фонді товариства –по 50%. До 01.04.06р. ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ” керувалось АТ “ДАНКО”, яке самостійно і в своїх інтересах видало простий вексель на суму 138 729,46 грн.

З 10.05.06р. згідно договору купівлі–продажу ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ” керується компанією ТОВ “Індустріальний Союз Промисловості Донбасу”, яка не має відносин до заборгованості за векселем.

На думку відповідача договір купівлі-продажу ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ” від 10.05.06р. не зобов`язує нового власника цього підприємства Вахітова В.Г. сплачувати борги АТ “ДАНКО” за векселем.

Таким чином, за висновком відповідача, сторона ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ”, яка мала борг перед АТ “ДАНКО” за векселем, є ліквідованою. ТОВ “ЕКО –ІНВЕСТ” має загальну назву з боржником, але відповідальність за боржника не несе.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розгляд справи відкладався. В судовому засіданні 26.02.2008 р. оголошувалася перерва до 06.03.2008 р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

Товариством з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ” емітований простий вексель №4, номінальною вартістю 138729,46 грн., векселедавець – ТОВ “ЕКО-ІНВЕСТ”, дата складання 20 січня 2005р., строк платежу – за пред`явленням.

Зазначений вексель емітентом був переданий ТОВ “Донспецстрой”.

За Актом приймання-передачі до договору №2/546 від 02.09.02р. простий вексель №4 був переданий Товариством з обмеженою відповідальністю “Донспецстрой” позивачу, Акціонерному товариству закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, про що на векселі був здійснений індосамент на користь позивача, який є законним векселедержателем векселя №4.

Оригінали простого векселя №4 та інших наданих позивачем документів оглянуті судом в судовому засіданні; копії, що надані до справи, відповідають оригіналам.

Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2007 р. між АТ “ДАНКО” та ТОВ “ЕКО-ІНВЕСТ” сторонами підтверджено наявність боргу відповідача по векселю № 4 в сумі 138 729,46 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за простим векселем №4 у сумі 138729,46 грн.

Позивач наполягає, що вексель відповідачем не сплачений, тому вимагає стягнення з відповідача 138729,46 грн. основного боргу по векселю та відсотків, які обчислюються виходячи з розміру облікової ставки НБУ на день подання позову та від дня настання строку платежу до дня подання позову відповідно. Сума відсотків, нарахованих на вексель №4, за період з 20.01.06р. по 31.12.07р., за розрахунком позивача складає 21618,99грн.

Оскільки вексель емітовано відповідачем 20.01.2005р., вексельні відносини по ньому між сторонами мають регулюватися Уніфікованим Законом про переказні векселі та прості векселі, який набув чинності для України 6 січня 2000 року, після введення в дію для України Женевської конвенції від 07.06.1930 р.

З огляду на норми чинного законодавства та представлені до справи матеріали, слід зазначити наступне.

В силу ст. 14 Закону України “Про цінні папери і фондовий ринок” встановлено, що вексель – цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим (ст.ст.16, 77 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”).

Законний векселедержатель не зобов”язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного – є обов”язком особи, якій пред”явлено вимогу за векселем, якщо вона заперечує проти позову.

Індосамент – це передаточний напис на векселі, за допомогою якого права, що витікають з векселя, та права на сам вексель передаються від останнього держателя векселя до наступного держателя (ст. 14, 77 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”).

Відповідно ст. 33 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату. Переказні векселі, що містять або інші строки платежу, або передбачають оплату частинами, є недійсними.

Індосамент може не містити найменування особи, на користь якої він вчинений, або може складатися лише з одного підпису індосанта (бланковий індосамент). В останньому випадку для того, щоб мати чинність, індосамент повинен бути написаний на звороті переказного векселя або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) (ст. 13 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”).

Відповідно ч. 1 ст. 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

До простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); позовної давності (статті 70 і 71) (ч. 1 ст.77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі).

Векселедавець простого векселя зобов’язаний так само, як і акцептант за переказним векселем (ст. 78 Уніфікованого Закону про прості векселі та переказні векселі).

За приписами ст. 53,78 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, у разі непред”явлення до платежу простого векселя, держатель втрачає права за ним стосовно всіх зобов”язаних за ним осіб, окрім векселедавця.

Згідно ст. ст. 43, 53, 77, 78 Уніфікованого закону, векселедержатель має право пред”явити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем.

Під правом вимоги за векселем розуміється право векселедержателя заявити позов згідно статтей 47,48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Якщо вексель не пред'явлений для платежу протягом строку, встановленого статтею 38, то кожний боржник має право внести його суму у депозит компетентного органу влади за рахунок на страх і ризик держателя (ст.42,78 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі).

Строк платежу за векселем №4 настав, але відповідачем не було здійснено платежу за векселем .

Доказів виконання приписів статті 42 Уніфікованого Закону, відповідачем також до матеріалів справи не представлено.

Позовні вимоги до векселедавця, що випливають з простого векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу (ст.ст. 70, 77 Уніфікованого закону…”), тому строк позовної давності за позовами про стягнення заборгованості за векселем до векселедавця простого векселя – три роки з дня настання строку платежу.

Позивач довів, що вексель знаходиться у нього і він має право на задоволення позову та стягнення суми, вказаної у векселі.

Доказів сплати суми (138729,46грн.) за простим векселем №4 відповідачем до матеріалів справи не надано, право позивача на стягнення зазначеної суми підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача про стягнення 138729,46 грн. суми по векселю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач, на підставі п.5 ст.2 Закону України “Про обіг векселів в Україні” та ст.48 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, вимагає стягнення з відповідача 21618,99 грн. відсотків, нарахованих за період з 20.01.06р. по 31.12.07р.

Відповідно п.2 ст.48 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу: відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу.

Кожна з Високих Договірних Сторін має право встановити щодо векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на її території, що відсоткова ставка, про яку йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого Закону, може бути замінена існуючою відсотковою ставкою, встановленою законом, на території такої Високої Договірної Сторони (ст. 13 додатку 2. Конвенції, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні векселі та прості векселі).

Відповідно п.5 ст. 2 Закону України “Про обіг векселів в Україні”, застереження, обумовлені у статтях 3, 7, 9, 10 і 13 додатку II до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, діють в Україні таким чином: відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

За період з 20.01.06р. по 31.12.07р. позивачем нараховані відсотки у сумі 21618,99грн. Розрахунок відсотків є арифметично вірним та підлягає задоволенню.

Доказів оплати 21618,99 грн. відсотків за векселем №4 відповідачем до матеріалів справи не представлено, право позивача на стягнення зазначеної суми підтверджено матеріалами справи та чинним вексельним законодавством, тому вимоги позивача в частині стягнення відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно заяви відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 6 ст. 80 ГПК України, у зв`язку з продажем Акціонерним товариством закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО” Товариству з обмеженою відповідальністю “Індустріальний Союз Промисловості України” (договір купівлі-продажу від 10.05.06р.) частини своєї частки в статутному фонді ТОВ “Еко-Інвест”, що тягне за собою ліквідацією останнього, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5.1.3 договору купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю від 10.05.06р., з моменту переходу права власності на частку до покупця (ТОВ “Індустріальний Союз Промисловості України”) він стає щодо ТОВ його новим учасником. Також із цього моменту всі права та обов`язки передбачені чинним законодавством і статутом ТОВ, переходять від продавця (АТЗТ “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО” до покупця (ТОВ “Індустріальний Союз Промисловості України”).

Ліквідація підприємства –це здійснення заходів щодо припинення господарської діяльності підприємства.

Отже, договір купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю не припиняє господарську діяльність ТОВ “Еко-Інвест”, а лише змінює склад учасників товариства.

Згідно п. 2 ст. 140 Цивільного кодексу України учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

Враховуючи доведеність позову позивачем та безпідставність заперечень відповідача, позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ”, м.Шахтарськ Донецької області про стягнення заборгованості за простим векселем №4 в сумі 160348,45 грн., підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, відносяться на відповідача .

Керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ”, м.Шахтарськ Донецької області про стягнення заборгованості за простим векселем №4 в сумі 160348,45 грн., у тому числі 138729,46 грн. – основного боргу, 21618,99 грн. - відсотків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-ІНВЕСТ”, м.Шахтарськ Донецької області на користь Акціонерного товариства закритого типу “Донецьке акціонерне науково-комерційне товариство ДАНКО”, м.Донецьк 138729,46 грн. основного боргу за простим векселем №4, 21618,99 грн. відсотків; 1603,48 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 06.03.08р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Дучал Н.М.

Вик. Бойчук А.В.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.