ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.08
Справа № 11/47

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового
засідання Легуцькому І.А.

За
позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м.Стрий

До  відповідача:
Приватного
підприємства „ТФЦ Універсал”, м.Львів

Про стягнення
заборгованості в розмірі 5323,50грн.

Представники:

Від
позивача -ОСОБА_2-
предст. доручення № 4653 від 16.11.2007року

Від
відповідача  - не з'явився

Сторонам, які беруть участь у справі,
роз'яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов'язки,
зокрема, право заявляти відводи.

Суть
спору:

Позов заявлено Суб'єктом підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1про стягнення із Приватного підприємства „ТФЦ
Універсал” 5323,50грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового
процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився.

Відповідно
до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при
відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив
наступне:

На підставі
укладеної між сторонами угоди № 001 від 13.02.2007року відповідач зобов'язався
передати у власність позивачу промислове кухонне обладнання.

Оскільки,
позивачем було здійснено передоплату в розмірі 4550,00грн., а товар
відповідачем не поставлений, позивач звернувся до суду із позовом про
повернення сплаченої суми.

Крім суми
основної заборгованості, позивач нарахував 5% річних відповідно до умов
укладеного договору, що складає 227,50грн., 3% річних в розмірі 136,50грн., та
409,50грн. за безпідставне користування чужими коштами.

Загальна
сума позову становить 5323,50грн.

Дослідивши
представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає
позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до
задоволення частково з огляду на наступне:

13 лютого
2007року сторони уклали угоду № 001 відповідно до якої відповідач зобов'язався
передати у власність позивача промислове кухонне обладнання в термін до 35
робочих днів з моменту поступлення грошей на розрахунковий рахунок продавця та
змонтувати поставлений товар протягом 5 днів з моменту поставки, що
оформляється актом прийому-передачі товару та робіт (п.3.1.3.договору).

Пунктом
4.1 визначено загальну вартість товару, що становить 5550,00грн. При цьому,
договором зазначено переоплату у розмірі 50% від загальної вартості, що
становить 2775,00грн.(п.4.2 договору).

Платіжними
дорученнями № 634 від 19 лютого 2007року та № 660 від 12 березня 2007року
позивачем здійснено переоплату на загальну суму 4450,00грн.

З огляду,
на те, що в порушення умов договору позивач не отримав замовленої продукції,
він просить суд повернути йому в примусовому порядку сплачену суму.

Відповідно с.2 ст. 693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму попереньої оплати товару, не передав товару у
встановлений строк, покупець має право вимагати передавання оплаченого товару
або повернення суми попередньої оплати.

Таким
чином, коли продавець одержав суму попередньої оплати, а при цьому не передав
товар покупцю відповідно до умов договору у встановлений строк, покупець згідно
закону має право вимагати від продавця передання оплачених товарів, або
повернення суми попередньої оплати. Тобто у покупця виникає можливість
пред'явлення до продавця альтернативних вимог - або передати обумовлені
договором товари, за які вже була здійснена попередня оплата, або вимагати
сплаченої за товар суми. Право вибору належить покупцеві.

Згідно
частини 2 ст.509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, вказаних у ст.
11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча
і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та
обов'язків пов'язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між
сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у
силу яких позивач  здійснив переоплату в
сумі 4550,00грн., а відповідач зобов'язався передати та змонтувати товар.

Згідно
статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання
або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним чином.

Щодо
нарахованих позивачем річних та збитків, суд залишає дану без розгляду з огляду
на відсутність в матеріалах справи обґрунтованого розрахунку суми нарахувань.

Крім
цього, слід зауважити, що договором визначена 50% переоплата від загальної
вартості товару, що складає 2775,00грн. Позивач, сплачуючи більшу суму ніж це
було зазначено у договорі, діяв на власний страх ризик.

Відповідач при наданих йому правах та
можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються
вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення
для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Судові витрати слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, п. 5 ст. 81, ст.-ст.
82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити
частково.

Стягнути з Приватного підприємства „ТФЦ
Універсал”, м.Львів, вул.. Пулюя, 8/109 ()  на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідн.номер НОМЕР_1) 4550,00грн.
основного боргу, 102,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В рештій
частині позов залишити без розгляду.

Наказ
видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя