СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08                                                                                 Справа № 9/22

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Дочірнього підприємства «Уманський консервний комбінат»товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська продовольча компанія», м. Умань Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Снек», м. Луганськ

про стягнення 72 596 грн. 30 коп.

в присутності представників:

від позивача – не прибув,

від відповідача – не прибув.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 71998,72 грн. та пені у розмірі 597,58 грн. за дистриб’юторським договором № 19/07/07 від 19.07.07р.

Позивач звернувся до суду телеграмою від 19.02.08р. з клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами дистриб’юторський договір № 19/07/07 від 19.07.07р., за яким він поставив відповідачу товар у кількості 7952 банки на суму 30299,61 грн. за накладною № 01101 від 10.09.07р. та за накладною № 00881 від 19.08.07р. –7692 банки на суму 43699,11 грн., разом –на суму 73998,72 грн., за цей товар відповідач здійснив оплату 03.09.07р. в сумі 2000,0 грн.

На претензію № 1179 від 24.10.07р. відповідач не відреагував, направлений акт звірення розрахунків не підписав.

Позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 597,58 грн. відповідно до п. 12.1 договору.

Оцінивши доводи позивача і надані ним докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами… вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Представник відповідача жодного разу не прибув у судове засідання, не надав витребувані ухвалами суду відзив на позов та відповідні документи за справою, тому суд розглядає справу за наявними документами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 19.07.07р. був укладений дистриб’юторський договір № 19/07/07, за яким позивач (постачальник) поставив відповідачу (дистриб’ютору) за накладною № 01101 від 10.09.07р. товар у кількості 7952 банки на суму 30299,61 грн. та за накладною № 00881 від 19.08.07р. –7692 банки на суму 43699,11 грн., разом –на суму 73998,72 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору оплата за кожну отриману партію товару здійснюється щомісячно 15 та 30 числа кожного місяця по мірі реалізації товару дистриб’ютором (відповідачем). Щодо «міри реалізації»у п. 6.3 договору зазначено, що кожного 10 числа відповідач повинен надавати звіт по реалізації продукції за попередній місяць.

За поставлений товар відповідач здійснив оплату 03.09.07р. платіжним дорученням № 505 частково в сумі 2000,0 грн.

За нормою пп. 7.3.12 відповідач (дистриб’ютор) був зобов'язаний щотижнево надавати інформацію позивачу (постачальнику) у повному обсязі про рух товару (відпуск зі складу, залишки, списання, знищення, втрата, псування тощо)…

Повернення товару відповідно до п. 8.2 договору здійснюється за згодою сторін в присутності повноважних представників на підставі накладних на повернення товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору… Аналогічна норма міститься й у ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Судом встановлено, що отриманий товар відповідачем не повертався позивачу, сплачено за товар було лише частково у розмірі 2000,0 грн., претензія позивача № 1179 від 24.10.07р. залишена без виконання, тому заборгованість відповідача становить на час розгляду справи 71998,72 грн.

У п. 12.1 договору сторони передбачили відповідальність відповідача у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення оплати. На підстави цієї норми позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 597,58 грн. за період з 25.12.07р. по 15.01.08р. відповідно до розрахунку від 05.03.08р. за № 258, який міститься у матеріалах справи.

Суд погоджується з розрахунком розміру пені, тому ця сума підлягає стягненню.

Суд звертає увагу на те, що при подачі позову позивач сплатив державне мито платіжним дорученням № 3776 від 25.01.08р. у розмірі 719,98 грн., тобто лише з суми основного боргу.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача стягується держмито у розмірі 725,96 грн. та витрати на інформаційні послуги у розмірі 118,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з позивача, ДП "Уманський консервний комбінат" ТОВ "Таврійська продовольча компанія", 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев'янка, 3, рахунок 3662 в Уманському відділенні ЧГРУ «Приватбанк», МФО 354347, код 05305810, державне мито у розмірі 5,98 грн.

3. Стягнути з відповідача, ТОВ "Снек", 91047, м. Луганськ, вул. Кошового, 31, код 31995680, на користь позивача, ДП "Уманський консервний комбінат" ТОВ "Таврійська продовольча компанія", 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев'янка, 3, рахунок 3662 в Уманському відділенні ЧГРУ «Приватбанк», МФО 354347, код 05305810, суму боргу у розмірі 71998,72 грн., пеню у розмірі 597,58 грн. за дистриб’юторським договором № 19/07/07 від 19.07.07р. та судові витрати у розмірі 843,96 грн., у т.ч. держмито –725,96 грн., інформаційні витрати –118,0 грн.

Накази видати після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                       А.Г.Ворожцов