АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 21/294
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Краєвської М.В.

Юркевича М.В.

розглянув апеляційну скаргу
суб»єкта підприємницької діяльності -фізичної особи приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Дрогобич

на рішення
Господарського суду Львівської області від 27.11.2006р.

у справі №
21/294

за позовом
суб»єкта підприємницької діяльності -фізичної особи приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Дрогобич

до відповідача 1 Дрогобицької
міської ради, м.Дрогобич

до відповідача 2
Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність-2», м.Дрогобич

про визнання недійсною
ухвали Дрогобицької міської ради від 20.03.2007р. № 256 «Про надання в оренду
та продовження терміну оренди земельних ділянок»в частині пункту 1.7 та про
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.05.2007р.,
укладеного між відповідачами

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2
- представник.

від відповідача 1: Лучків
А.В. - представник.

від відповідача 2: Алексеєнко
А.А. - представник.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,27 ГПК України, зокрема право відводу
судді. Заяв та клопотань про відвід суддів не подано та не заявлено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської
області від 27.11.2007р. у справі 21/294 за позовом суб»єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_1, м.Дрогобич до
Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич та ТзОВ „Єдність-2”, м.Дрогобич про
визнання недійсними ухвали Дрогобицької міської ради № 256 від 20.03.2007р. в
частині пункту 1.7 та договору оренди земельної ділянки від 14.05.2007р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що
оспорюваними ухвалою Дрогобицької міської ради та договором оренди не порушено
права позивача, зокрема встановлено безпідставність покликання позивача на ч.2
ст.377 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, як
на підставу виникнення у нього права користування спірною земельною ділянкою у
зв'язку з тим, що на момент набуття права власності на об'єкти нерухомого
майна, спірна земельні ділянка належала до земель запасу Дрогобицької міської
ради. Також судом першої інстанції встановлено, що відповідачами не було
порушено ст.118 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік”, оскільки
вказаною нормою не здійснюється регулювання земельних відносин.

Позивач не погодився з рішенням
господарського суду, подав апеляційну скаргу, вважає судове рішення таким, що
прийняте за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору та з порушенням норм матеріального та
процесуального права. У поданій апеляційні скарзі просить скасувати рішення
господарського суду Львівської області та прийняти нове, яким позов задоволити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не витребувано
доказів, що свідчать про набуття позивачем права власності на об'єкти
нерухомого майна (будівлю автостанції-2 та кафе „Любава”), хоча в ході судового
засідання факт набуття позивачем права власності на вказані об'єкти
відповідачами не оспорювався та під сумнів не ставився. Судом першої інстанції
необґрунтовано зроблено висновок, про те що позивачем 09.01.2007р. не
подавалась, а відповідачем 1 не отримувалась заява про надання в оренду
земельної ділянки площею 7100м.кв., що знаходиться за адресою: м.Дрогобич,
вул.П.Орлика,11. У зв'язку з цим позивачем подано до апеляційного суду докази
про набуття ним права власності на будівлю автостанції-2 та кафе „Любава”
(копії платіжних доручень від 30.11.2006р. № 455, від 30.11.2006р. № 456, від
14.12.2006р. № 489, від 30.01.2007р. № 560; копії витягів про реєстрацію права
власності на нерухоме майно) та докази про подання позивачем та отримання
відповідачем 1 заяви від 09.01.2007р № 01/01 про надання в оренду земельної
ділянки (копії лита Дрогобицького управління земельних ресурсів від 15.01.2007
№ М-8 та листа Дрогобицької міської ради від 19.02.2007р. № 07/М-24). Тому, на
думку позивача господарським судом при винесення оскаржуваного рішення порушено
ч.6 ст.16 Закону України „Про оренду землі” відповідно до якої в разі
надходження двох або більше заяв на оренду однієї і тієї самої земельної
ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності відповідні органи
виконавчої влади або місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс
щодо набуття права оренди земельної ділянки. Також позивачем вказується, що
господарським судом при винесені оскаржуваного рішення не взято до уваги та
порушено приписи ст.118 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”, якою визначено, що передача в оренду державного та комунального майна в
2007р. здійснюється виключно на конкурсних засадах, а при винесенні
оскаржуваної ухвали Дрогобицької міської ради № 256 від 20.03.2007р. конкурс не
проводився. Крім цього позивачем (скаржником) вказується на порушення
господарським судом першої інстанції вимог ч.1 ст.120 Земельного кодексу
України та ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України відповідно до яки на думку
позивача до нього, як до власника об'єктів нерухомого майна, перейшло право
користування земельною ділянкою площею 7100м.кв, в тому числі й спірною
земельною ділянкою площею 528м.кв.

Відповідач 1 подав до апеляційного
господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому вказує, що
оскаржуване рішення господарського суду є законним і обґрунтованим, таким, що
прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просить
апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржуване рішення - без змін.
При цьому вказує на те, що до позивача при набутті у власність об'єктів
нерухомого майна не перейшло право користування спірною земельною ділянкою,
оскільки відповідно до ч.2 ст.377 Цивільного кодексу якщо, житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то
у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною земельної ділянки яка
необхідна для їх обслуговування. продавцям будівель (ЗАТ „СІД”, ПП
„Гал-Всесвіт”) не надавалось у користування земельної ділянки, тому відповідно
до Покупця (позивача) не могло перейти й право користування земельною ділянкою.
Крім того, позивачем не обґрунтовано, що для обслуговування належних йому
будівель необхідно земельна ділянка саме 7100м.кв., а не 6216кв.м., яка була
надана позивачу Ухвалою Дрогобицької міської ради № 327 від 13.06.2007р.

Відповідач 2 подав до апеляційного
господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому також вказує, що
рішення господарського суду від 27.11.2007р. є законне і обґрунтоване, та
просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без
змін.

Розглянувши наявні матеріали справи,
доводи та заперечення сторін, наведені у апеляційній скарзі та у відзивах на
неї, заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів вважає, що
рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Ухвалою Дрогобицької міської ради від
20.03.2007р. № 256 ТзОВ „Єдність-2” була надана в користування на умовах оренди
земельна ділянка площею 528м.кв. на вул.П.Орлика - В.Великого у м.Дрогобичі для
реконструкції та обслуговування торгових кіосків терміном на три роки. На
виконання вказаної ухвали 14.03.2007р. між Дрогобицькою міською радою та ТзОВ
„Єдність-2” було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0528 га.

Зазначена ділянка входила до ділянки
площею 0,71 га, наданої в постійне користування Львівському обласному
підприємству автобусних станцій № 14699 відповідно до рішення Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради № 167 від 24.06.1993р. та державного акту на
право постійного користування земельною ділянкою Б№040934. В подальшому
земельною ділянкою користувалось ВАТ „Львівавтотранс”, як правонаступник
Львівського обласного підприємства автобусних станцій. При цьому ВАТ
„Львівавтотранс” під час здійснення діяльності користувалось земельною ділянкою
площею тільки 0,645 га, а не 0,71 га, що підтверджується листом ВАТ
„Львівавтотранс” від 25.09.2006р., а інша частина земельної ділянки (яка в
подальшому була відведена ТзОВ „Єдність-2”) використовувалась для встановлення
малих архітектурних форм фізичними особами - суб'єктами підприємницької
діяльності для здійснення роздрібної торгівлі, що підтверджується копіями
договорів доданих до матеріалів справи. В подальшому для впорядкування
торгівельної діяльності зазначеними фізичними особами (14 чоловік) було
створено ТзОВ „Єдність-2”, якому й була передана спірна земельна ділянка для
обслуговування та реконструкції встановлених на ній кіосків.

17.10.2006р. відповідно до ухвали
Дрогобицької міської ради № 103 було припинено право постійного користування
земельною ділянкою площею 0,71 га ВАТ „Львівавтотранс” у зв'язку з відчуженням
ним нежитлових будівель. Зазначена ухвала була винесена за згодою
землекористувача (Лист ВАТ „Львівавтотранс” від 25.09.2006р.).

Позивачем відповідно до договорів
купівлі-продажу № 3192, № 3195 від 30.11.2006р. були набуті у власність будівлі
(Будівля кафе „Любава”, будівля АС-2), які фактично розташовані на земельній
ділянці, що межує з спірною земельною ділянкою. Продавцем вказаних будівель
були Закрите акціонерне товариство „СІД” та Приватне підприємство
„Гал-Всесвіт”. Однак, судом першої інстанції правильно встановлено, що на
момент відчуження будівель, вказані юридичні особи не були користувачами
земельної ділянки площею 7100м.кв., оскільки після її вилучення у ВАТ
„Львівавтотранс” земельна ділянка площею 7100м.кв. нікому в користування не
надавалась. З огляду не це, є безпідставними посилання позивача на ст.377
Цивільного кодексу, як на підставу переходу до нього права користування
земельною ділянкою площею 7100м.кв., в тому числі і спірною ділянкою площею
528м.кв. Відповідно до вказаної правової норми у випадку якщо, житловий
будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною земельної
ділянки яка необхідна для їх обслуговування.
Оскільки продавцям будівель (ЗАТ „СІД”, ПП „Гал-Всесвіт”) не надавалось
у користування земельної ділянки, то відповідно до Покупця не могло перейти й
право користування земельною ділянкою. Крім того, відповідно до вимог ст.377
Цивільного кодексу України від продавця до покупця будівель переходить право
користування тією частиною земельної ділянки на якій вони розміщені та частиною
необхідною для їх обслуговування. Як вбачається з плану земельної ділянки,
спірна земельна ділянка площею 528м.кв. не знаходиться під будівлями, що
належать позивачу, а також з огляду на її місце розташування та враховуючи
співвідношення площі будівель не може використовуватись позивачем для
обслуговування належних йому об'єктів нерухомості. Це також підтверджується
листом ВАТ „Львівавтотранс” від 25.09.2006р. в якому вказано, що ВАТ
„Львівавтотранс” здійснювало господарську діяльність на земельній ділянці
площею тільки 0,645 га, а не 0,71 га. Позивачем не доведено, що для
обслуговування належних йому будівель необхідно саме земельна ділянка площею
7100м.кв., а не 6216м.кв., яка й була надана позивачу відповідно до його
власної  заяви ухвалою Дрогобицької
міської ради № 527 від 13.06.2007р.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) при
переході права власності на будівлю і споруду право користування земельною
ділянкою переходить на підставі договору оренди. Однак позивачем та юридичними
особами -продавцями будівель договорів оренди земельної ділянки площею
7100м.кв. (в тому числі й спірною ділянкою площею 528м.кв.) не укладалось, тому
твердження позивача про виникнення у нього права користування цією земельною
ділянкою є безпідставними.

Не витребування судом першої інстанції
у позивача документів, що визначають момент набуття у нього права власності на
об'єкти нерухомого майна (які були долучені позивачем до справи в апеляційній
інстанції) не може бути підставою для скасування постановленого рішення,
оскільки, як вказувалось вище, набуття позивачем права власності на будівлю кафе
„Любава” та будівлю АС-2 не тягне виникнення у позивача права користування
спірною земельною ділянкою площею 528м.кв.

Встановлено, що заявою від 09.01.2007р.
позивач дійсно звертався до Дрогобицької міської ради з проханням надати йому в
оренду земельну ділянку площею 7100м.кв., для обслуговування належних йому
будівель. Однак, зазначена заява була подана після винесення відповідачем 1
ухвали № 104 від 17.10.2006р., якою відповідачу 2 погоджене місце розташування
та надано дозвіл на розроблення проекту відведення спірної земельної ділянки
площею 528м.кв. Відповідно до ч.3 ст.124 Земельного Кодексу України передача
земельних ділянок із зміною цільового призначення та із земель запасу
здійснюється за проектами відведення в порядку встановленому ст.ст.118, 123
Земельного кодексу України. Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України
порядок надання земельної ділянки в оренду в охоплює в собі два рішення
уповноваженого органу (в даному випадку органу місцевого самоврядування): перше
з яких -надання дозволу на виготовлення проекту відведення; друге -про
затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в оренду. При
цьому ст.123 вказує, що зацікавлена особа подає лише одне клопотання про
надання земельної ділянки в оренду, після якого відбувається його розгляд та
винесення спочатку ухвали про надання дозволу на виготовлення проекту
відведення, виготовлення проекту відведення і відповідно його затвердження. З
цього вбачається, що винесення уповноваженим органом першої ухвали про дозвіл
конкретній юридичній особі виготовити проект відведення земельної ділянки є
початком процедури надання її у користування. Тому конкурс повинен і може бути
проведений тільки у випадку, коли заяви про надання земельної ділянки в оренду
були подані до уповноваженого органу до
моменту винесення цим органом ухвали про надання дозволу конкретній
юридичній особі виготовляти проект її відведення. І тому посилання позивача на
порушення відповідачем 1 ч.6 ст.16 Закону України „Про оренду землі”, щодо
надання спірної земельної ділянки без проведення конкурсу є безпідставними.
Крім того, в ч.6.ст.16 Закону України „Про оренду землі йде мова про те, що
конкурс проводиться у випадку подання двома або більше особами заяви про
надання їм однієї й тієї ж земельної ділянки. З матеріалів справи вбачається,
що позивач звертався до відповідача 1 про надання в оренду земельної ділянки
площею 7100м.кв., а відповідач 2 площею 528м.кв.

Судом відхиляється твердження позивача,
що Дрогобицькою міською радою при наданні в оренду земельної ділянки ТзОВ
„Єдність-2” порушено вимоги ч.1 ст.118 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”. відповідно до якої передача в оренду держаного та
комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах. Згідно з ч.1
ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією
України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами. Закон України „Про Державний бюджет України на
2007 рік” не є нормативно-правовим актом прийнятим відповідно до Земельного
кодексу України, а отже ним не здійснюється регулювання земельних відносин.
Крім цього ч.1 ст.118 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”
містить вказівку, що орендна плата за державне та комунальне майно визначається
відповідно до її ринкової вартості в порядку, встановленому Кабінетом міністрів
України. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 визначено
методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна.
Вимоги вказаної методики не поширюються на нарахування орендної плати за
земельні ділянки. Також відповідно до ст.3 Закону України „Про оренду землі”
розмір орендної плати визначається Законом України „Про плату за землю”, а не
постановою Кабінету Міністрів України. Системний аналіз ч.1 чт.118 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” та інших вказаних
нормативних актів дає підстави стверджувати, що цією нормою не здійснюється
регулювання земельних відносин, зокрема порядок передачі земельних ділянок в
оренду.

Колегією суддів встановлено, що в
даному випадку спірні правовідносини виникли у зв'язку з передачею ухвалою
Дрогобицької міської ради від 20.03.2007р. № 256 (п.1.7) Товариству з обмеженою
відповідальністю „Єдність-2” в оренду земельної ділянки площею 528м.кв. для реконструкції
та обслуговування торгових кіосків на вул.П.Орлика -В.Великого (м.Дрогобич).
Вказана земельна ділянка раніше входила до земельної ділянки площею 0,71 га
наданої рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 167 від
24.06.1993р. Львівському обласному управлінню автобусних станцій 14699 для
виробничих потреб. Позивачем (СПД-ФО ОСОБА_1) відповідно до договорів
купівлі-продажу нежитлових будівель № 3192 та 3195 від 30.11.2006р. було набуто
у власність будівлі автобусної станції, які належали Львівському обласному
управлінню автобусних станцій 14699, у зв'язку з чим позивач вважає що саме до
нього перейшло право користування всією земельною ділянкою, в тому числі і
спірною її частиною розміром 528м.кв.

Враховуючи вищенаведене предметом спору
у цій справі є право користування спірною земельною ділянкою, відновлення
порушеного права зі сторони третьої особи, яка як і позивач на підставі рішень
владних органів претендує на користування землею. Тобто між даними особами
існує спір про право, що в свою чергу визначає підвідомчість цього спору
господарському суду, незалежно від участі у ньому органу владних повноважень
(п.15 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду № 04-5/120 від
27.06.2007р.).

Виходячи з вищенаведеного в сукупності
та з огляду на відповідність оскаржуваного рішення господарського суду нормам
чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, таке підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга суб»єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської
області від 27.11.2007р. у справі 21/294 залишити без змін, а апеляційну скаргу
суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Дрогобич - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Краєвська М.В.

Суддя
Юркевич М.В.