ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2008 Справа № 4/225-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Скобєлкіна С.В. при секретарі Котенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краса", с.Роздольне Каховського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1", м.Каховка

про стягнення 318479,21 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко Н.П., довіреність від 01.08.2008 року

від відповідача: Лемешов А.В., довіреність від 03.11.2008р.

в с т а н о в и в:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Краса" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" про стягнення 272120,00 грн. боргу за оренду виробничих приміщень, 22686,61 грн. пені, 5270,93 грн. - 3% річних та 18401,67 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги ґрунтуються на ствердженні позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди приміщення б/н від 01.09.2006 року щодо сплати орендної плати за користування виробничими приміщеннями у період з 16.09.2006р. по 27.10.2006 року, а саме 6 камерами загальною площею 5184 кв.м., які розташовані в споруді фруктосховища за адресою Херсонська область Каховський район, с.Роздольне, вул.Сафонова, 1.

У судовому засіданні позивач - СТзОВ "Краса" в особі свого представника підтримав заявлені вимоги викладені у позовній заяві та просить стягнути на його користь з ТзОВ "Геліос-1" 318479,21 грн. боргу і інших нарахувань. Не заперечуючи проти відсутності передавального акту орендного майна та двостороннього документа про початок закладання у сховище відповідачем сільськогосподарської продукції, позивач наявність орендних відносин обґрунтовує обліковою документацією про рух цибулі у складських приміщеннях за вересень-жовтень 2006 року.

Відповідач - ТзОВ "Геліос-1" позов не визнав, про що ним було зазначено як у відзиві на позов, так і через свого представника в судовому засіданні.

Доводи відповідача ґрунтуються на тому, що він заперечує факт оренди та передачі свого майна на зберігання СТзОВ "Краса Херсонщини" (правонаступником якого є СТзОВ "Краса"). Зазначені в договорі приміщення не могли використовуватися ним через відсутність в них електропостачання та непідготовленість приміщень до зберігання овочів, у зв'язку з чим ТзОВ "Геліос-1" Акт приймання-передачі майна не отримував і не підписував, а факт закладання першої партії продукції до сховища теж ніяким чином документально не зафіксований. Зазначає, що надані позивачем акти та витяг з журналу реєстрації закладки продукції не є належними доказами, правомірність підписів на актах про вивезення сміття від імені представників ТзОВ "Геліос-1" спростовується положеннями Статуту та наказом № 25 від 02.03.2001 року про право підпису облікових бухгалтерських документів. До того ж, осінню 2006 року значна кількість вирощеної цибулі підприємством одразу була продана, а інша перевезена з полів у власні та орендовані сховища на території Херсонської, Миколаївської та Запорізької областей.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що СТзОВ "Краса" не надано документального обґрунтування позовних вимог, а тому правові підстави для стягнення суми позову відсутні.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши правовідносини сторін, дослідивши надані ними документи в оригіналах і копіях, перевіривши позовні вимоги і заперечення відповідними доказами, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за договором оренди майна від 01.07.2006 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Роздольне" (орендодавець) передало сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Краса Херсонщини" (орендар) у платне тимчасове користування виробничі приміщення комплексу фруктосховища, а саме 12 камер, загальною площею 10368 кв.метрів, яке розташоване в с.Роздольне, вул.Сафонова, 1 (Каховський район Херсонської області).

01.09.2006          р. СТзОВ "Краса Херсонщини" (орендодавець) та ТзОВ "Геліос-1" (орендар, відповідач у справі) підписали договір оренди приміщень б/н (надалі Договір), відповідно до умов якого орендодавець здає, а орендар приймає в платне строкове користування приміщення - 6 камер, загальною площею 5184 кв.м., які розташовані в споруді фруктосховища за адресою: с.Роздольне, вул.Сафонова, 1.

Згідно з п. 3.1 Договору за користування об'єктом оренди, який переданий в оренду на умовах цього договору, встановлюється місячна орендна плата за 1 (один) м2 орендованої площі (в т.ч. ПДВ) в розмірі 35,00 грн. за м2 (в т.ч. ПДВ). Таким чином, місячна орендна плата на момент підписання договору складає 181440,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що за сім діб до початку закладення продукції в орендовані приміщення орендар сплачує орендодавцеві 90000,00 грн. для підготовки орендованих приміщень. Сплачена орендарем сума враховується під час розрахунку орендної плати.

Після укладення Договору рішенням засновників СТзОВ "Краса Херсонщини", затвердженим на загальних зборах учасників (протокол № 40 від 14.11.2006р.), СТзОВ "Краса Херсонщини" припинило свою діяльність в результаті приєднання до СТзОВ "Краса" (позивача у справі).

Протоколом № 1 від 16.02.2007р. загальні збори засновників СТзОВ "Краса" затвердили акт приймання-передачі майна, прав та обов'язків СТзОВ "Краса Херсонщини" від 15.01.2007р.; згідно передавального акта було прийнято все майно, права та обв'язки СТзОВ "Краса Херсонщини"; визнано СТзОВ "Краса" правонаступником СТзОВ "Краса Херсонщини".

15.03.2007р. СТзОВ "Краса Херсонщини" виключена з державного реєстру, а 20.03.2007р. зареєстровано статут СТзОВ "Краса" в новій редакції.

Таким чином, правонаступником прав і обов'язків СТзОВ "Краса Херсонщини", як орендодавця за Договором стало СТзОВ "Краса".

Посилаючись на невиконання умов Договору, СТзОВ "Краса" звернулась до господарського суду Херсонської області із позовною заявою про стягнення з ТзОВ "Геліос-1" 318479,21 грн. боргу і інших нарахувань. Вказані вимоги були предметом розгляду у цій справі.

Предметом позову є вимога позивача щодо виконання відповідачем зобов'язання, яке виникло в силу договору оренди приміщення б/н від 01.09.2006р., сплатити орендну плату за користування виробничим приміщеннями у період з 16.09.2006 року по 27.10.2006р., а саме 6 камерами загальною площею 5184 кв.м., які розташовані в споруді фруктосховища за адресою: с.Роздольне, вул.Сафонова, 1, а підставою позову - невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати орендної плати.

Розглядаючи дану справу по суті заявлених вимог, судом з'ясовувалось, чи має позивач, який не є власником спірних приміщень, на що звертає увагу відповідач (ТзОВ "Геліос-1"), передавати ці приміщення в оренду з огляду на норми діючого законодавства.

Так, відповідно до положень статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм (оренду) має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

З матеріалів справи, а також із змісту Договору б/н від 01.09.2006 року не вбачається, що орендодавець - СТзОВ "Краса Херсонщини" є власником об'єкту оренди, розпорядником вказаного майна, його користувачем на будь-якій правовій основі, або наділений фактичним власником фруктосховища повноваженнями на розпорядження цим майном на власний розсуд чи укладення договору суборенди (піднайму). Договір означено як "Договір оренди приміщення", який не містить у собі даних про фактичне оформлення сторонами суборендних відносин, наявність прав на орендне майно третіх осіб. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що СТзОВ "Краса Херсонщини" довела до відома СТзОВ "Роздольне" (власника майна) про передання частини належній йому нерухомості у суборенду, а також того, що суборендар, яким є ТзОВ "Геліос-1", будь-яким чином був посвідчений у те, що фактичним власником майна, яке передається йому у строкове користування належить іншій особі, яка відповідно має на це майно майнові права.

Окрім того, відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи І в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Право на звернення до суду належить особі, яка має матеріально-правову зацікавленість у справі.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд, шляхом вчинення провадження у справах, здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами, права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд перевіряв та встановлював наявність у особи, яка звернулась з позовом - СТзОВ "Краса", суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. При цьому суд врахував, що відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

З цього приводу, при з'ясуванні у позивача його обґрунтування матеріального права на позов, суд встановив, що представник СТзОВ "Краса" це обґрунтування засновує на наявності між сторонами договору найму від 01.09.2006 року з зобов'язаннями відповідача по ньому здійснювати орендну плату.

Між тим, суб'єктивне матеріальне право або охоронюваного законом інтересу позивача на подання даного позову спростовується тим, що новим власником спірних приміщень є ЗАТ "Кримська фруктова компанія" в силу укладеного між ним та СТзОВ "Роздольне" договору купівлі-продажу від 27.10.2006 року, зареєстрованого 07.12.2006 року у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В той же час, згідно ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. З огляду на це слід відзначити, що саме після вищевказаної події, 01 листопада 2006 року новий власник - орендодавець ЗАТ "Кримська фруктова компанія" уклала з ТзОВ "Геліос-1" договір оренди, за умовами якого орендар отримав у тимчасове володіння 5 камер з площею приміщення 4608,0 кв.метрів в комплексі фруктосховища с.Роздольне, вул.Сафонова, 3, строком до 28.02.2007 року.

Матеріали справи свідчать, що договір оренди від 01.07.2006 року СТзОВ "Роздольне" - СТзОВ "Краса Херсонщини" позивачем з новим власником не переукладався, зміни до нього внесені не були. Таким чином, за формальними ознаками та з урахуванням позиції позивача, слід було б вважати, що цей договір діяв до 01.06.2007 року з об'ємом орендної площі виробничих приміщень комплексу фруктосховища (12 камер) у розмірі 10368 кв.метрів, частина з якої, як стверджує позивач, ним була здана в оренду ТзОВ "Геліос-1" (з 16.09.2006р. по 27.10.2007р.), а потім ті ж самі приміщення відповідач орендував у ЗАТ "Кримська фруктова компанія".

Здійснюючи аналіз правовідносин сторін та наданих ними доказів, суд також приймає до уваги наступні обставини.

Пунктом 6 статті 283 Господарського Кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням, особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).

Суттєвими умовами договору оренди в силу п.1 ст.284 ГК України є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Правовий аналіз Договору свідчить про те, що сторони погодили всі суттєві умови, визначені законом, а тому договір слід вважати укладеним.

Проте, пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що склад приміщення, яке передається в оренду, визначається в акті прийому-передачі.

Відповідно до п.1.3 Договору при передачі об'єкта оренди орендареві складається акт прийому-передачі, в якому відображається стан об'єкта оренди, його систем та орендованого майна. Акт приймання-передачі підписується сторонами одночасно з підписанням договору.

Згідно п.2.1 Договору об'єкт оренди, що є предметом цього договору, переходить в користування орендаря терміном з моменту закладки першої партії продукції на зберігання по 30 квітня 2007р., але не раніше дати підписання акту прийому-передачі.

Крім того, в п. 2.3 Договору сторони передбачили, що після закінчення строку договору або припинення його дії з інших причин, орендар протягом 10 днів звільняє об'єкт оренди та передає його представникам орендодавця на підставі акту приймання-передачі.

Розділом V Договору визначений обов'язок орендодавця передати орендоване приміщення орендареві в день підписання акта прийому-передачі приміщення.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується представниками сторін, акт приймання-передачі об'єкта оренди за Договором підписано не було.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, не виконавши встановлені у Договорі умови щодо необхідності підписання акту приймання-передачі, сторони фактично не вступили у орендні відносини за Договором.

Твердження позивача про те, що сторони в Договорі передбачили інший, ніж підписання акту прийому-передачі, момент відліку початку користування об'єктом, а саме, з моменту закладення першої партії продукції, не відповідає дійсності.

Аналіз положень п.п.2.1, 2.3 Договору свідчить про те, що об'єкт оренди переходить в користування орендаря терміном з моменту закладення першої партії продукції, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі, і знаходиться в орендаря по 30 квітня 2007р.

Тобто, п.2.1 Договору говорить про підписання акту прийому-передачі, як необхідну передумову для передачі об'єкта оренди відповідачу, визначає момент переходу об'єкта оренди у користування та тривалість користування ним.

В свою чергу, п.2.3 Договору обумовлює порядок повернення об'єкта оренди, де також вимагається складання акту прийому-передачі.

Більш того, суд вважає, що матеріалами справи взагалі не підтверджується факт закладки відповідачем сільськогосподарської продукції, як дії, вчиненої на виконання Договору.

Так, витяг з Журналу реєстрації закладки продукції є внутрішнім документом позивача і не може відповідати вимогам достовірності викладених в ньому відомостей.

Подані позивачем "Щоденні акти обліку з приймання цибулі від фірми "Геліос-1" не можуть розцінюватися як доказ закладки товару за Договором, оскільки:

1)          в актах відсутнє будь-яке посилання на договір оренди виробничих приміщень б/н від 01.09.2006р.;

2)          з актів не вбачається, куди саме представники ТзОВ "Геліос-1" здавали цибулю (не вказана адреса складу, бази, приміщення тощо);

3)          такий порядок закладки продукції не передбачений Договором.

Крім того, в долучених до справи копіях актів на вивіз сміття зазначено, що (мовою оригіналу) "...было вывезено на свалку мусора с принятия лука на хранение...".

До того ж, суд звертає увагу на наступне, що саме накладна (видаткова, приймальна) є і тільки може бути первинним документом бухгалтерського обліку.

Первинним документом, згідно Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, є письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або. якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми.), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники, посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа пункти 2.2 та 2.4 Положення).

Відповідальною особою є працівник, який відповідно до своїх службових обов'язків виконує оформлення первинної документації (диспетчер, бухгалтер, комірник), або інший працівник, кому доручена ця робота наказом по підприємству, або за письмовим розпорядженням керівника

Суд вважає, що вищезазначені акти по суті фіксують фактичні дії сторін щодо передачі від ТзОВ "Геліос-1" до СТзОВ "Краса Херсонщини" продукції в певній кількості та якості, а не орендованих приміщень. Тому правова природа правовідносин, що склалися між сторонами, в даному випадку інша, ніж відносини з оренди. Тож, вказані правовідносини мають регулюватися відповідними нормами матеріального права без посилання на договір оренди б/н від 01.09.2006 року.

Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що гр.Клюєв О.В., який фігурує у актах як менеджер ТзОВ "Геліос-1", взагалі не перебував у трудових відносинах з відповідачем, а гр.Бурлай В.Я. у вересні-жовтні 2006 року робив у відповідача водієм, і ніякими іншими повноваженнями з боку ТзОВ наділений не був.

До того ж, з'ясувалось, що зазначені у "Журналі обліку продукції...", наданому позивачем як доказ закладання і врахування кількості завезеної продукції громадяни Фролов, Григорчук, Пачин, Метла, Хохлов, Гребень, Алексеенко, Дятлов, вказані як водії відповідача, фактично є працівниками СТзОВ "Краса", що було усно підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що за умовами договору від 01.09.2006 року відповідачу приміщення овочесховища передавались в оренду, і умовами договору не було передбачено облікування закладаємої продукції з боку орендодавця. Таке обліковування було б припустимо у випадку, коли б ТзОВ "Геліос-1" передав вирощену ним сільськогосподарську продукцію СТзОВ "Краса" на відповідальне збереження, на умовах положень ст.ст.936-966 ЦК України.

Податкові накладні СТзОВ "Краса Херсонщини", подані позивачем у справі, судом до уваги також не приймаються, оскільки порядок оформлення господарських операцій в бухгалтерському обліку в даному випадку відрізняється від правової кваліфікації правовідносин сторін з точки зору норм права. Крім того, правомірність видачі податкових накладних оцінюється спеціально уповноваженими на те органами держави і не є предметом розгляду у даній справі.

Листування СТзОВ "Роздольне" з ЗАТ "Кримська фруктова компанія" також не є належним доказом використання відповідачем приміщень за Договором, оскільки воно велося між особами, які не мають ніякого відношення до відносин сторін за Договором оренди від 01.09.2006 року.

Відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також: інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, а також положення статей 32, 34 ГПК України, суд вважає щоденні акти закладки цибулі, акти списання лушпиння, витяг з Журналу реєстрації закладки продукції, листування СТзОВ "Роздольне" з ЗАТ "Кримська фруктова компанія", податкові накладні СТзОВ "Краса Херсонщини" неналежними доказами у справі, які не підтверджують факт користування відповідачем орендованими за Договором від 01.09.2006р. приміщеннями.

Крім того, в договорі від 01.09.2006 року зазначена адреса фруктосховища с.Роздольне, вул.Сафонова, № 1, в той час як відповідно до правовстановлювальних документів, договору оренди від 01.11.2006 року з актом прийомки-передачі від 27.10.2006 року, договору купівлі-продажу цього об'єкту нерухомого майна (комплексу) від 27.10.2006 року між СТзОВ "Роздольне" та ЗАТ "Кримська фруктова компанія" фруктосховище знаходиться в с.Роздольне Каховського району Херсонської області, вул.Сафонова, № 3. Письмових або усних уточнень щодо змісту позовної заяви або вищезазначених обставин і позовних вимог, що ґрунтуються на змісті позовної заяви і наданих доказах, з боку позивача - СТзОВ "Краса" під час розгляду справи здійснено не було. таким чином невідомо взагалі, за які об'єкти позивач просить стягнути орендну плату.

В ході розгляду справи також досліджені інші обставини та докази надані відповідачем на вимоги суду.

При цьому встановлено, що СТзОВ "Геліос-1" у 2006 році дійсно на земельних площах у розмірі 190,5 га вирощувало цибулю, яку після її созрівання відповідач продавав напряму з полів або з овочесховищ та інших складських приміщень, які були розташовані в Каховському районі Херсонської області (с.Чорнянка), Запорізькій та Миколаївській областях. Так у м.Запоріжжі у ТзОВ "Геліос-1" в суборенді знаходилось 3 холодильні камери загальною площею 900 кв.метрів (договір № 30/10 суборенди приміщення від 01.10.2006 року з ПП Брагінець Л.В.), а у м.Вознесенськ Миколаївської області у відповідача знаходились 3 овочесховища (комбіноване, цегляне і металеве), площею 1002,0 кв.м., 1218,9 кв.м., 942 кв.м., 2 квасило-засольних цеха площею 930 ,6 кв.м., 458,6 кв.м. з комплексом будівель на площі 2,5 га. які ТзОВ "Геліос-1" було придбано 19.10.2006 року за договором купівлі-продажу у ТзОВ "Інтекс".

З аналізу наданих відповідачем первинних документів бухгалтерського обліку судом встановлено, що у вересні-жовтні 2006 року ТзОВ "Геліос-1" безпосередньо з поля (після проходження зважування на ваговій) та зі своїх складських приміщень у Каховському районі Херсонської області здійснювалась торгівельна діяльність з продажу цибулі, покупцями якої були ТзОВ фірма "Мушкетер", ТзОВ "Онісс" (м.Одеса), виправна колонія № 6 (м.Кировоград), Петровська виправна колонія № 49 (Кировоградська область), слідчий ізолятор м.Павлоград, державний департамент покарань у Черкаській області, слідчий ізолятор м.Харкова, Діканівська виправна колонія № 12 (Харківська область), Жовтневська виправна колонія № 17, Балаклійська виправна колонія № 106, Первомайська виправна колонія № 117 (Миколаївська область), Олексіївська виправна колонія № 25 (Харківська область), виправна колонія № 43 (м.Харків), Качаловська ВК № 54 (Харківська область). Харківський ЛТП, Тенісівська ВК № 100 (Харківська область), Куряжська виправна колонія, ВК № 18 (м.Харков), Перевальська ВК № 15, Петровська ВК № 24 (Луганська область), Луганська ВК № 11, виправні колонії Житомирської, Вінницької, Донецької та інших областей.

Значна кількість видаткових накладних підтверджують відвантаження цибулі вирощеної відповідачем із складських приміщень розташованих у с.Чорнянка Каховського району Херсонської області, де у ТзОВ "Геліос-1" знаходяться належні йому складські приміщення і овочесховища. Ця продукція у великих об'ємах, як свідчать надані документи, завантажувалась для збереження на невизначений строк так і відвантажувалась іншим суб'єктам господарювання у межах значної кількості областей України.

Подорожні листи вантажних автомобілів теж засвідчують перевезення відповідачем вирощеної ним у 2006 році сільськогосподарської продукції уз полів до сховищ у Каховському районі Херсонської області (с.Чорнянка), Миколаївській та Запорізькій областях.

Вивчені судом витребувані у відповідача подорожні листи за вересень-жовтень 2006 року жодним чином не містять у собі даних про те, що цей автомобільний транспорт (номера машин яких фігурують у обліковому журналі позивача) був задіяний на виконанні перевезень цибулі до складських приміщень фруктосховища розташованого у с.Роздольне Каховського району Херсонської області, де розташований об'єкт оренди за договором від 01.09.2006 року.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення на підставі Договору оренди б/н від 01.09.2006 року 272120,00 грн. орендної плати, 22686,61 грн. пені, 5270,93 грн. річних та 18401,67 грн. збитків він інфляції відсутні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на нормах права, не підтвердженні відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи, позов СТзОВ "Краса" залишається без задоволення. Правові підстави для цього, як вважає суд, відсутні.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволені позову відмовити.

2. Рішення направити сторонам по справі.

Суддя С.В.Скобєлкін