ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.03.08
Справа  № 19/325

Львівський апеляційний
господарський суд  у складі колегії:

головуючого-судді                                   Мурської
Х.В.

суддів                                                         Давид
Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового
засідання           Куцик-Трускавецькій
О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м. Рівне

на рішення Господарського суду  Рівненської області  від
09.11.2007 року

у
справі      №
19/325, суддя Тимошенко О.М.,

за
позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2, м. Рівне

до
відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Рівне

про стягнення боргу в розмірі 52 970
грн.,

за участю
представників

від позивача: ОСОБА_3
-представник;

від відповідача: ОСОБА_1
-СПД.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням
Господарського суду Рівненської області
від  09.11.2007 року у справі
№  19/325 позов Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 про  стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 52 970 грн. заборгованості по орендній платі
-задоволено.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю
вимог  позивача, зокрема тим, що сторонами
погоджено умови договору оренди нежитлового приміщення. Оскільки відповідачем,
взяті на себе зобов'язання згідно договору оренди нежитлових приміщень не
виконано, вимоги позивача  є правомірними
та такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
СПД ОСОБА_1 звернулась до Львівського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської
області  від  09.11.2007 року у справі №  19/325 скасувати. В судовому засіданні
скаржник уточнила вимоги апеляційної скарги, просить судове рішення у даній
справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні
позову  СПД ОСОБА_2 -відмовити,
покликаючись на ту обставину, що сума орендної плати заявлена позивачем до
стягнення не відповідає фактичній заборгованості відповідача. Крім того,
відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,
а тому був позбавлений можливості на захист свого порушеного права.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу та його представник в судовому засіданні спростовує доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просить рішення місцевого господарського суду у даній
справі залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених
у відзиві.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши зібрані докази, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення місцевого
господарського суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як
встановлено місцевим господарським судом, 1 березня 2007 року між Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 (Орендодавець) та Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (Орендар) було укладено
договір оренди нежитлового приміщення, а саме: магазин продовольчої групи
товарів, що знаходиться у АДРЕСА_1 загальною площею 99, 9 кв.м. Термін оренди
складає 363 дні з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі об'єкта
оренди.

Факт
передачі майна згідно договору підтверджується актом приймання-передачі
нежитлового приміщення від 1 березня 2007 року, який підписано представниками
обох сторін.

Згідно  з п.п. 6.1.1. даного договору, Орендар
зобов'язується своєчасно сплачувати Орендодавцю орендну плату. Розмір орендної
плати за місяць становить 106, 05 грн. за один метр квадратний (п.4.1.).

У
зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, за період  березень-серпень 2007 року згідно розрахунку
позивача, несплачена орендна плата становить 52 970 грн.

Скаржник
в апеляційній скарзі покликається на ту обставину, що орендна плата за два
місяці (березень, серпень) нарахована позивачем безпідставно, оскільки на
виконання п. 4.2. договору Орендар сплатив Орендодавцю 21 188 грн. на момент
підписання акта приймання-передачі.

Однак,
дані доводи скаржника не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах
справи відсутні, а скарником не подано суду доказів фактичної передачі даних
коштів Орендодавцю на момент підписання акта.

В
судовому засіданні скаржник наголосила на тому, що орендну плату вона
сплачувала справно, передаючи кошти дочці гр. ОСОБА_2. В підтвердження даної
обставини подала суду два кредитні договори. Однак, подані скаржником договори
не можуть слугувати належними та допустимими доказами в підтвердження справності
сплати орендних платежів згідно укладеного 01.03.2007 року договору оренди.

Однією
з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зазначених в ст.11 ЦК
України, є договори та інші правочини.

У
відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею
759 ЦК України, що кореспондується ст. 283 ГК України за договором найму
(оренди) наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний
строк.

У
відповідності до вимог ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором
найму.

Згідно
з вимогами ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк,
встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму
вважається укладеним на невизначений строк. В судовому засіданні скаржник не
заперечила щодо дострокового звільнення нею орендованого приміщення у серпні
2007 року.

Загальні
умови виконання зобов'язання врегульовані, зокрема статтями 525, 526 та 599 ЦК
України (ст. 193 ГК України), згідно яких зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону,
одностороння відмова від  виконання
зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено законом, при цьому
зобов'язання  припиняється  виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем
у справі не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу України відсутність заборгованості перед
позивачем.

Покликання
скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в
частині неповідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, не знайшли
свого підтвердження в судовому засіданні. В матеріалах справи наявне
повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендований лист з
повідомленням про вручення № 3000470, а.с.20),
яким   на адресу відповідача
надіслано ухвалу суду від 25.10.2007 року. Дане повідомлення повернулось на
адресу суду з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно
Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 року №
01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського
процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу
господарських судів у 2005 році», примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат
вибув», «адресат відсутній»і т.п., можуть вважатися належними доказами
виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового
процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. За таких обставин,
посилання скаржника на неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи
колегією суддів до уваги не приймаються.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду
оцінивши повноту дослідження місцевим господарським судом всіх обставин справи,
наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшла висновку про  відповідність рішення Господарського суду
Рівненської області у даній справі нормам матеріального та процесуального
права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно
до норм ст. ст. 32-33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані,
на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а
також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст. ст.  99,
101, 103, 105 ГПК України,

Львівський
апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду
Рівненської області  від  09.11.2007 року у справі №  19/325 залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому
господарському суду.

Головуючий суддя
Мурська Х.В.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                         Кордюк
Г.Т.