ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 18/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Державної податкової інспекції у м. Полтаві

на ухвалу

господарського суду Полтавській області

від 08.05.2007 року

у справі

господарського суду

№ 18/11

Полтавської області

за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 7"

до

Товасриства з обмеженою відповідальністю "Транстрейд-2"

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

Штепенко Є.О.,

за участю представників сторін: не з'явились;

встановив:

У січні 2007 року кредитор –ТОВ "Полтавське спеціалізоване судівельно-монтажне управління 7" звернулося до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Транстрейд-2" на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В обґрунтування посилається на наявність боргу в сумі 102000,00 грн. згідно виконавчого напису № 3525 щодо опротестованого векселя № 0093044, виданого боржником.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2007 порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду Полтавської області від 30.01.2007 ТОВ "Транстрейд-2" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Штепенка Є.О., якого зобов'язано провести інвентаризацію майна та представити суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.05.2007 (суддя Паламарчук В.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ТОВ "Транстрейд-2" ліквідовано.

ДПІ у м. Полтаві в касаційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду у даній справі, справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", а також ст. 34 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об’єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавцем передбачено обов’язковий перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із звітом ліквідатора та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду від 30.01.2007 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру в порядку статті 52 Закону.

07.05.2007 до господарського суду на затвердження подано звіт ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута (а.с. 116 -121), в якому вказано, що підприємство-банкрут не має можливості погасити в повному обсязі заборгованість перед кредиторами. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.05.2007 подані звіт та ліквідаційний баланс було затверджено.

Однак, при винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд не з’ясував дійсних обставин справи, прав і обов’язків учасників спірних правовідносин, що вплинуло на правильність застосування норм матеріального та процесуального права, чим порушення судами вимог ст. 43 ГПК України щодо повного, всебічного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу не містить аналізу звіту ліквідатора; не дає оцінки наявності (відсутності) необхідних додатків до звіту ліквідатора, судом не з'ясовано, яким чином ліквідатор повідомляв усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які саме докази підтверджують факт повідомлення кредиторів, тобто в даному випадку неможливо зробити висновок про вжиття ліквідатором заходів щодо розшуку дебіторської заборгованості ТОВ "Транстрейд-2", в зв'язку з чим ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора затверджені неправомірно.

Твердження суду про існування стійкої неплатоспроможності боржника, фактичного припинення підприємницької діяльності не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки судом не було досліджено довідку ДПІ у м.Полтаві від 21.02.2007 (а.с. 57), в якій вказано, що ТОВ "Транстрейд-2" має відкриті рахунки у фінансових установах, останню декларацію з ПДВ за грудень 2006 року боржником було подано до ДПІ 20.01.2007, а Декларацію з податку на прибуток підприємства за 2006 рік –08.02.2007, тобто вже після порушення справи про банкрутство.

Крім того, колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що господарський суд першої інстанції приймаючи постанову про визнання відсутнього боржника ТОВ "Транстрейд-2", банкрутом, виходив з того, що факт відсутності боржника за юридичною адресою підтверджується актом державного виконавця від 16.12.2006 (а.с. 11).

Згідно із ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

П. 5 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»передбачено, що місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»передбачено, що з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб (підприємців) створюється Єдиний державний реєстр, який містить відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, дати та номеру записів про проведення державної реєстрації юридичної особи, дату та номеру записів про внесення змін до нього, дати видачі або зміни свідоцтва про державну реєстрацію, дані про установчі документи, дати та номери записів про внесення змін до них, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням тощо.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», який набув чинності з 01.07.2004 року в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Ч. 1, 3 ст. 18 вказаного Закону встановлено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Вказаний Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором (пункт 7 статті 19 зазначеного Закону).

Виходячи з вимог ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, з посиланням на приписи частин 1, 3 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», судом не було надано оцінки зазначеному акту на предмет його належності в обґрунтування обставин відсутності боржника за адресою місцезнаходження (з такими висновками погодився Верховний Суд України в постанові №07/297 від 06.11.2007 у справі №43/427), що було підставою порушення провадження за спрощеною процедурою відповідно до статті 52 Закону.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс за спрощеною процедурою, суд не дав оцінки обґрунтованості ведення спрощеної ліквідаційної процедури у справі на підставі акту, складеного державним виконавцем про відсутність боржника за місцезнаходженням, що не відповідає вимогам ст. 52 Закону а також ст.ст. 1, 17-19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців", а також ст. 34 ГПК України, в зв'язку з чим у господарського суду були відсутні правові підстави для закінчення ухвалою від 08.05.2007 спрощеної процедури банкрутства боржника, яка порушена неправомірно, припинення провадження та ліквідації юридичної особи ТОВ "Транстрейд-2".

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій ліквідатором по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, встановлення судом обставин неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, встановлення неможливості задоволення визначених за звітом ліквідатора вимог кредиторів та необхідності у зв’язку з цим ліквідації боржника, обґрунтування оплати послуг арбітражного керуючого, якщо до звіту ліквідатора додається звіт про його витрати та оплату послуг), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11).

З врахуванням викладеного оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та прийняти судовий акт за наслідками ліквідаційної процедури з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.05.2007 про затвердження звіту та ліквідаційного балансу у справі № 18/11 скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий - М.І. Хандурін

Судді            О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко