ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.08                                                                                           Справа№ 5/80А

Господарський суд Львівської області у складі: судді І.Й.Петрик при секретарі Печеному С.М., розглян увши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова

до відповідача ТзОВ “Технолит ”, м. Львів

про стягнення 1 265,70 грн.

За участю представників:

від позивача –Василів О.А. –представник (довіреність №3018/06 від 26.03.2008р.)

від відповідача –          не з’явився

Представнику позивача, присутнім у судовому засіданні, роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49,51 КАС України.

Суть спору: Позов заявлено управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю “Технолит” про стягнення 1 265,70 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 19.03.2008 р. відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 02.04.2008 р..

В судовому засіданні 02.04.2008 р. з’явився представник позивача. Відповідач явки повноважного представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд Львівської області в с т а н о в и в наступне:

У відповідності до ч. 1 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, після набрання чинності цим Кодексом, заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, розглядаються у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач є платником страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України.

Згідно до п. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»п. 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фондуУкраїни 19.12.2003 року № 21-1, страхувальники зобов»язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Статтею 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” регулюються відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов’язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ встановлено, що загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об’єднаннях громадян, у фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних і фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із пунком 1 статті 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов’язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно розрахунків сум страхових внесків на загальнообов”язкове державне страхування за період з з січня 2004 р. по вересень 2006р. за відповідачем числиться недоїмка по страхових внесках на загальнообов»язкове державне страхування в 1 265,70 грн.

Отже, загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 265,70 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи і підлягають до задоволення повністю в сумі 1 265,70 грн.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2, 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ч. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 14, 20, 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 17, 94, 158-163, 254 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технолит», м. Львів, вул. Зелена, 149 (, р/р у Індекс-банк, МФО 325289) на користь УПФ України в Галицькому районі м. Львова, м. Львів, пр.Червоної Калини, 35 (, р/р 6 в ОПЕР Львівського облуправління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 325796) 1 265,70 грн..

3.          Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Петрик І.Й.