ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 16/194

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючого

Фролова Г. М.

Коробенко Г. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод "Глобус"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007року

у справі

за позовом

№ 16/194 Господарського суду Полтавської області

Фермерського господарства "Ганнуся"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод "Глобус"

про

стягнення 115053,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:

Меркулова О. В. –дов. від 22.01.07р.

Шкуренко В. Ф. –дов. від 22.01.07р.

від відповідача:

Овчаренко Л. М. –дов. від 11.02.08р.

Кучер І. А. –дов. від 08.02.08р.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.02.2008 року касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод "Глобус" була призначена до розгляду колегією суддів у складі Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Фролова Г. М. на 18.03.2008 року.

У зв'язку з відпусткою судді Полянського А. Г. для розгляду зазначеної вище касаційної скарги розпорядженням від 17.03.2008 року № 02-122/77 утворена колегія у наступному складі суддів: Муравйов О. В. (головуючий), Коробенко Г. П., Фролова Г. М.

Відводів складу суду не заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Фермерське господарство "Ганнуся" звернувся до Господарського суду полтавської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод "Глобус" збитків та неустойки за порушення виконання договірних зобов'язань.

Під час розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.08.2007 року по справі № 16/194 (суддя Тимощенко О. М.) позов задоволений повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 89198,85 грн. збитків, 25855 грн. штрафу, 1150,54 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року по справі № 16/194 (головуючий суддя Мостова Г. І. судді Писана Т. О., Фаловська І. М.) апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, рішення місцевого суду –без змін.

Не погоджуючись з рішення та постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційної скаргою, в якій стверджує про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, і у зв'язку з цим просить рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні касаційної інстанції представники відповідача доводи та вимоги касаційної скарги та доповнення до неї підтримали, представники позивача проти доводів та вимог заявника заперечували, просили залишити судові рішення першої та апеляційної інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17.03.2006 року сторонами був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції № 6/2, за яким позивач зобов'язувався поставити відповідачу сільськогосподарську продукцію –огірки свіжі, а відповідач зобов'язувався прийняти та оплатити її в період з червня по серпень 2006 року згідно специфікації, передбаченої в п. 1.1 договору.

На підставі наявних в справі доказів судами також було встановлено часткове виконання умов договору: поставка позивачем 3547 кг продукції, прийняття її та оплата в сумі 8566,32 грн. відповідачем.

В подальшому пункт прийому продукції був закритий, представники відповідача відсутні, що було розцінено позивачем як відмова відповідача від прийому продукції, що швидко псується.

Враховуючи листування сторін з цього приводу, а також пояснення відповідача, наведені у відзиві на позов, які підтверджували зазначені обставини, суди першої та апеляційної інстанції погодилися з такими твердженнями позивача.

Проаналізувавши зміст договору, а також документи, які свідчили про його часткове виконання, суди дійшли висновку, що позивач повинен був поставляти продукцію до місця збору продукції. Доводи відповідача про необхідність поставки продукції на пункт приймання судами першої та апеляційної інстанцій відхилені. При цьому суди виходили із змісту договору (п. 2.1), а також з обставин його виконання. Так, судами було встановлено, що відповідач розпочав прийом продукції у с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області на території станції племзаводу. На приймання продукції був уповноважений представник відповідача. За поставлену позивачем в період з 9 по 15 липня 2006 року продукцію в кількості 3547 кг відповідач розрахувався в сумі 8566,32 грн.

Такий висновок суду не суперечить положенням чинного законодавства України (п. 3 ч. 1 ст. 532 ЦК України, ч. 2 ст. 197 ГК України).

Також судами встановлено порушення відповідачем інших умов договору. Так, відповідно до п. 2.7 договору поставка продукції повинна була здійснюватися транспортом відповідача. Однак відповідач транспорт для приймання продукції не направляв.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції зроблений обгрунтований висновок про порушення відповідачем умов договору.

В порушення ст. 614 ЦК України відповідач не спростував наявність вини у заподіянні збитків позивачу у зв'язку з порушенням умов договору.

Висновки апеляційної інстанції щодо наявності причинного зв'язку між збитками позивача та винними діями відповідача обгрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Визначаючи розмір заподіяних позивачу збитків суди врахували проведені сторонами розрахунки, а також заходи позивача до зменшення збитків. Тому висновок суду першої інстанції та апеляційної інстанції про те, що розмір заподіяних позивачу збитків становить 89198,5 грн., вважається колегією суддів Вищого господарського суду України обгрунтованим.

Виходячи з викладеного, судами вірно застосовані до спірних правовідносин положення ст.ст. 525, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 224 ГК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 5.3 договору № 6/2 від 17.03.2006 року передбачено сплата покупцем постачальникові штрафу в розмірі 25% вартості неприйнятої продукції у випадку необгрунтованої відмови від її приймання.

За таких обставин висновок судів першої та апеляційної інстанції про стягнення штрафу з відповідача є вірним.

Інші доводи відповідача, викладені в касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції в силу положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанції вірно застосовані норми матеріального права України, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування прийнятих у справі рішення місцевого суду та постанови апеляційної інстанції, допущено не було, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод "Глобус" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року по справі № 16/194 Господарського суду Полтавської області залишити без змін.

Головуючий суддя                     Муравйов О. В.

Судді           Фролова Г. М.

Коробенко Г. П.