ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 р.

№
2-21/12394-2007

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

на
рішення

господарського
суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2007 р.

у
справі

№
2-21/12394-2007

за
позовом

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2

до

Судакської
міської ради

про

визнання
протиправною бездіяльності та спонукання до виконання певних дій

в судовому засіданні взяли участь  представники:

скаржника:

ОСОБА_3,
дов. ВКІ № 357188 від 29.02.2008 р.;

позивача:

- не
з'явились;

відповідача:

- не
з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У
серпні 2007 р. фізична особа -підприємець ОСОБА_2 (далі -Підприємець ОСОБА_2)
звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою,
у якій просив визнати протиправною бездіяльність Судакської міської ради (далі
-Рада) щодо оформлення нового договору оренди землі та зобов'язати Раду укласти
з ним договір оренди земельної ділянки розміром 0,0065 га, розташованої у м.
Судаку по вул. Морська, 8, для обслуговування належного йому кіоску.

Позовні
вимоги Підприємець ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що 17.05.2006 р. він звернувся до
Ради з заявою про продовження строку оренди земельної ділянки розміром 0,0065 га,
розташованої у м. Судаку по вул. Морська, 8, для обслуговування належного йому
кіоску, проте відповідного нового договору, на укладання якого він має право на
підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з ним укладено не
було.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2007 р. (суддя Чонгова
С.І.) позовні вимоги Підприємця ОСОБА_2 задоволено. Рішення прийнято з мотивів,
наведених Підприємцем ОСОБА_2 у позовній заяві.

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 (далі -Підприємець ОСОБА_1), якого не було залучено
до участі у справі, звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 20.11.2007 р. скасувати та передати справу на новий розгляд
до господарського суду Автономної Республіки Крим. Викладені у касаційній
скарзі вимоги Підприємець ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення
стосується його прав та обов'язків, оскільки він також мав та має намір
орендувати земельну ділянку, розміром 0,0065 га, розташовану у м. Судаку по
вул. Морська, 8, про що свідчить подана ним 22.03.2007 р. до Ради відповідна
заява, проте господарський суд першої інстанції наведеного не врахував та
прийняв рішення, порушивши при цьому ст. ст. 16 та 33 Закону України "Про
оренду землі", ст. ст. 12 та 43 Господарського процесуального кодексу
України, ст. 187 Господарського кодексу України.

Підприємець
ОСОБА_2 скористався правом, наданим ст. 1112 Господарського
процесуального кодексу України, та надіслав до Вищого господарського суду
України відзив на касаційну скаргу Підприємця ОСОБА_1, у якому просить не
приймати до розгляду касаційну скаргу останнього. Викладені у відзиві вимоги
Підприємець ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що Підприємець ОСОБА_1 не є стороною у
справі та не має відношення до земельної ділянки, щодо якої виник спір.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування
господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та
процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємця ОСОБА_1
підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Частина
шоста ст. 16 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на
момент виникнення спірних правовідносин між Підприємцем ОСОБА_2 та Радою,
передбачала, що у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду
однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній
власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого
самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди
земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

Місцевий
господарський суд, вирішуючи спір, вказану норму Закону України "Про
оренду землі" не врахував, та в порушення ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, не
з'ясував, чи надходили до Ради інші заяви (клопотання) на оренду земельною
ділянки, розташованої у м. Судаку по вул. Морська, 8, щодо якої виник спір.

Наведене
свідчить про те, що господарський суд першої інстанції прийняв рішення, яке
може стосуватись прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в
справі, а саме -осіб, які мали намір орендувати земельну ділянку, розташовану у
м. Судаку по вул. Морська, 8, та звернулись до Ради з відповідною заявою
(клопотанням).

Крім
того, приймаючи рішення, яке оскаржується, місцевий господарський суд не
врахував вимог частини першої ст. 124 Земельного кодексу України у
редакції,  чинній на момент виникнення
спірних правовідносин між Підприємцем ОСОБА_2 та Радою, яка встановлювала, що
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

В
порушення зазначеної норми Земельного кодексу України та ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом,
господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення про зобов'язання Ради
укласти з Підприємцем ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки, не з'ясував, чи
було Радою прийнято рішення, яке б передбачало укладення вказаного договору.

Згідно
з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 1 постанови
від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно
до частини першої ст. 11110 Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки
передбачені процесуальним законом (ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України) межі перегляду справи в касаційній інстанції не
дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 20.11.2007 р. підлягає скасуванню, а справа -передачі на
новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Під
час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і, в залежності від встановленого, прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2007 р. у справі №
2-21/12394-2007 скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В.І. Шаргало