ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.08р.

Справа № 10/69-08

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ( м. Кривий ріг Дніпропетровської області )

до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" ( м. Кривий Ріг Дніпропетровської області )

про стягнення 9473,40 грн.

Суддя Кощеєв І.М.

Представники:

Від позивача: Драний А.В.(дов.№ 5 від 08.01.08р.)-заст. начальника юр. відділу

Від відповідача: Шаніна І.В.(дов.№ 5302/4 від 03.01.07р.)-представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до господарського суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача 9 473,40 грн. перерахунку страхових виплат, виплачених Фондом потерпілому.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було стягнено з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь Печеню В. Л. в рахунок не нарахованих та не виплачених сум втраченого заробітку 9 473,40 грн.

Позивач вважає, що з урахуванням Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України "Про охорону праці" роботодавець несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованим особам або страховикам і зобов’язаний відшкодовувати збитки, завдані порушенням. Вказує, що відповідно до положень ст. ст. 1172, 1191 Цивільного кодексу України позивач має право зворотної вимоги ( регресу ) до підприємства.

Відповідач, у відзиву на позов, проти позову заперечує, вказуючи на те, що він виконує свої обов'язки перед позивачем по сплаті страхових внесків і заборгованості по страховим внескам не має. Відповідач зазначає, що позивачем неправомірно застосовуються до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу України, оскільки такі правовідносини регулюються, зокрема, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", за яким відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я, здійснюється саме Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Підприємство зобов’язане сплачувати лише страхові внески, заборгованості за якими відповідач немає.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи був відкладений з 14.02.2008 року на 06.03.2008 року.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу (аудіо запис) представниками сторін не заявлялося.

За погодженням представників сторін у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2005 року у справі № 2-3271/05, яке набрало законної сили, з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь Печеню Валентина Леонідовича стягнено одноразово недоплату по страховим виплатам за період з 01.04.2001 року по 01.02.2005 року в сумі 9 473,40 грн., а також стягнено на його користь щомісячно страхові виплати в сумі 421,60 грн., починаючи з 01.02.2005 року безстроково, або до виникнення обставин, які тягнуть перерахунок страхових виплат або припинення виплат .

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області була сплачена вказана сума, що підтверджується відміткою на виконавчому листі від 28.10.2005 року ( а. с. 6 ).

На спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( надалі –Закон ).

Так, у відповідності до частини 1 статті 9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (стаття 25 Закону), а можливість відшкодування Фондом моральної шкоди передбачена частиною 3 статті 28 Закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 46 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Частиною 3 статті 46 Закону встановлено, що кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України для обслуговування коштів Державного бюджету України, або спеціалізованого банку, який обслуговує фонди соціального страхування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 47 Закону, страхові тарифи, диференційовані по групах галузей економіки ( видах робіт ) залежно від класу професійного ризику виробництва, встановлюються законом.

Сума страхових внесків страхувальників до Фонду соціального страхування від нещасних випадків повинна забезпечувати : фінансування заходів, спрямованих на вирішення завдань, передбачених статтею 1 цього Закону; створення відповідно до пункту 9 частини сьомої статті 17 цього Закону резерву коштів Фонду для забезпечення його стабільного функціонування; покриття витрат Фонду, пов’язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку.

За викладеного, суд приходить до висновку, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і Закон не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат.

Враховуючи те, що питання сплати внесків підприємствами (страхувальниками) і відшкодування Фондом (страховиком) шкоди врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" є необґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. ст. 1172, 1191 Цивільного кодексу України.

Правомірність покладення на позивача обов’язку по відшкодуванню недоплати по страховим виплатам потерпілому (Печенюк В.Л.) визначена рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2005 року, яке набрало законної сили.

За викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.М. Кощеєв

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84Господарського процесуального кодексу Україну, - 11.03.2008)