ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2008 р. Справа № 7/85-О-05

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Митра-Агро"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 22.09.04р. № /0 та №/0.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Макаров В.В., дов. від 01.02.07

від відповідача - заст. нач. юр. відділу Шевченко О.А., дов. №15416/9/10-105 від 28.12.07.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Митра - Агро" (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсними прийнятих Державною податковою інспекцією у м. Херсоні (відповідач) податкових повідомлень - рішень від 22.09.2004р. № /0 про донарахування підприємству за порушення п.п.7.2.1., п.п.7.2.6 п.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.97р. № 168/97 ВР (далі Закон України № 168/97-ВР) податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 319886грн. 77 коп. та 159943 грн. 39 коп. штрафної (фінансової) санкції з цього податку та № /0 від 22.09.04 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 20724 грн. згідно декларації з ПДВ за березень 2004р. за порушення п. п. 7.2.1, п. п. 7.2.6 п. 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР. Податкові повідомлення-рішення прийняті за висновками акту перевірки № 4048/26-2/26-205/30380253. Уповноваженими представниками МГВПМ ДПІ у м. Херсоні проведено позапланову документальну перевірку дотримання ТОВ “Митра-Агро” вимог податкового та валютного законодавства за період фінансово-господарської діяльності з 01.04.2003 по 01.07.2004, в процесі проведення якої було встановлено порушення ТОВ “Митра-Агро” п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.6 п. 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, а саме: частина податкових накладних виписана суб’єктами господарювання, державну реєстрацію яких було скасовано; частину податкових накладних оформлено з порушенням чинного законодавства щодо визначення місцезнаходження продавця, тобто, не зазначено повної юридичної адреси продавця з вказівкою вулиці, номеру будинку, квартири.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 10.05.2005. позовні вимоги ТзОВ "Митра - Агро" залишено без задоволення, та відмовлено в позові. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.09.05 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення господарського суду без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.02.07р. постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 01.09.05р. та рішення господарського суду Херсонської області від 10 травня 2005 року скасовано, а справу № 7/85-О-05 передано на новий розгляд. В ухвалі ВАС України зазначив, що недоліки в заповненні податкових накладних не робили накладні недійсними, повині бути оцінені у відповідності до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України про можливість ідентифікації контрагентів, про достовірність підтвердження фактичності здійснення господарських операцій, сплати ПДВ.

Представник позивача підтримує позовні вимоги.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, посилався на те, що підставою для віднесення 340610 грн. 67 коп. до податкового кредиту, згідно Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР, є податкова накладна, оформлена та видана в установленому порядку.           Податкові накладні № 28 від 02.07.2003р., № 41 від 15.07.2003р., № 57 від 22.07.2003р., № 35 від 01.08.2003р., № 42 від 16.08.2003р., № 73 від 30.09.2003р., № 12 від 09.02.2004р., № 22 від 20.02.2004р., № 28 від 02.07.2003р., № 15 від 14.07.2003р., № 57 від 02.07.2003р., № 38 від 30.08.2003р., № 58 від 30.08.2003р., № 49 від 27.10.2003р., № 35/2 від 17.02.2004р., № 25 від 0-1.03.2004р. не є звітними податковими документами, які дають позивачу право на включення до податкового кредиту сплаченого продавцю ПДВ, оскільки видавалися фіктивними підприємствами , державну реєстрацію яких на підставі судових рішень скасовано, анульовані свідоцтва платників ПДВ.

Податкові накладні №№ 28, 28 від 02.07.03р., № 35 від 01.08.03р., № 38 від 30.08.03р., видані ПП “Бонус - Трейд”, № 57 від 02.07.03р., видана ПП “Ліммонт”, № 49 від 27.10.03р., видана ТОВ “Енергоекспорт”, № 47 від 09.02.04р., видана ТОВ “Орвен”, № 35/2 від 17.02.04р. видана ТОВ “Стекс”, № 22 від 20.02.04р., № 25 від 01.03.04р., видані СФГ ім. Шевченко не відповідають вимогам п.п. 7.2.1 п. 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР щодо визначення місця знаходження продавця, що не дає підстав позивачу для включення до податкового кредиту сум перерахованого продавцю ПДВ.

Представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2004 року уповноваженими представниками ДПІ у м. Херсоні проведено позапланову документальну перевірку дотримання ТОВ “Митра-Агро” () вимог податкового та валютного законодавства за період фінансово-господарської діяльності з 01.04.2003р. по 01.07.2004р. Перевіркою встановлено порушення підприємством ТОВ “Митра-Агро” п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.6 п. 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, що призвело до заниження податку на додану вартість у липні, серпні, вересні, жовтні 2003р., лютому, березні 2004р. на суму 319886грн. 77 коп., завищенню від’ємного значення чистої суми податкових зобов’язань по ПДВ у березні 2004р. на 20724грн., всього 340610 грн. 77 коп., про що складено акт перевірки № 4048/26-2/26-205/30380253.

За висновками акта перевірки органом державної податкової служби прийнято податкові повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2004р. про донарахування підприємству 319886грн. 77 коп. податкового зобов’язання з ПДВ та 159943грн. 39 коп. штрафної (фінансової) санкції з цього податку та № /0 від 22.09.2004р. про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ згідно з декларацією за березень 2004р. на 20724 грн.

В акті перевірки зазначено порушення підприємством вимог п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.6 п. 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, а саме: частина податкових накладних виписана суб’єктами господарювання, державну реєстрацію яких було скасовано; частину податкових накладних оформлено з порушенням чинного законодавства щодо визначення місцезнаходження продавця, тобто, не зазначено повної юридичної адреси продавця з вказівкою вулиці, номеру будинку, квартири. Позивачу донараховано податкове зобов’язання по ПДВ в сумі 319886грн. 77 коп., тобто, на суму безпідставно включеного до податкового кредиту ПДВ, зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 20724грн. та застосовано 159943грн. 39 коп. штрафної (фінансової) санкції згідно з п. 17.1.3 статті 17 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-Ш “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

З’ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, з врахуванням наступного.

Проведеною відповідачем перевіркою встановлено, що позивач здійснював господарські операції з купівлі сільськогосподарської продукції. Внаслідок цих операцій позивачем віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість (далі ПДВ):

60786грн. 83 коп. у липні 2003р. згідно податкових накладних:

№ 28 від 02.07.2003р. на 17142грн. 83 коп. ПДВ, виданої ЧП “Бонус-Трейд”,

№ 28 від 02.07.2003р. на 1856грн. 67 коп. ПДВ,

№ 41 від 15.07.2003р. на 1503грн. 33 коп. ПДВ, виданих ПП “Клейк”,

№ 15 від 14.07.2003р. на 19534грн. 67 коп. ПДВ,

№ 57 від 22.07.2003р. на 5833грн. ПДВ виданих ПП “Степи”,

№ 57 від 02.07.2003р. на 14916грн. 33 коп. ПДВ виданої ПП “Ліммонт”,

49536грн. 42 коп. у серпні 2003р. згідно податкових накладних:

№ 35 від 01.08.2003р. на 22277грн. 17 коп. ПДВ,

№ 38 від 30.08.2003р. на 6588грн. 17 коп. ПДВ, виданих ПП “Бонус-Трейд”,

№ 42 від 16.08.2003р. на 2237грн. ПДВ,

№ 58 від 30.08.2003р. на 18434грн. 08 коп. ПДВ, виданих ПП “Степи”,

21349грн. 50 коп. ПДВ у вересні 2003р. згідно податкової накладної № 73 від 30.09.2003р., виданої ПП “Степи”;

20279грн. 48 коп. ПДВ у жовтні 2003р. згідно податкової накладної № 49 від 27.10.2003р., виданої ТОВ “Енергоекспорт”

149991грн. 80 коп. ПДВ у лютому 2004р. згідно податкових накладних:

№ 12 від 09.02.2004р. на 33250грн. 62 коп. ПДВ виданої ТОВ “Орвен”,

№ 35/2 від 17.02.2004р. на 46241грн. 35 коп. ПДВ, виданої ТОВ “Стекс”,

№ 22 від 20.02.2004р. на 70500грн. ПДВ, виданої СФГ ім. Шевченка,

38666грн. 67 коп. у березні 2004р. згідно податкової накладної № 25 від 01.03.2004р., виданої СФГ ім. Шевченка,

всього 340610грн. 67 коп.

У відповідності з Законом України “Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.97р., із змінами, позивач є платником ПДВ. Згідно положень Закону № 168/97-ВР, податковий кредит –сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (п. 1.7); податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (п.п. 7.2.2.). Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім’я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку (п.п. 7.2.1).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Згідно із пунктом 60 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року N 1155, адреса повинна бути вичерпною і повністю виключати необхідність в уточненні даних під час пересилання поштового відправлення (поштового переказу). В адресі не повинно бути скорочених найменувань чи будь-яких знаків, що не стосуються адреси.

Згідно з вимогами підпункту 7.2.1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та Порядку заповнення податкової накладної,

затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97 р. N 165 "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг)", платник податку (продавець) зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками всі, без винятку, реквізити, встановлені Законом. Відсутність (не заповнення) хоча б одного реквізиту в податковій накладній позбавляє покупця права на включення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість на підставі такої накладної, оскільки вона не відповідає вищенаведеним вимогам Закону .

Поряд з цим у разі якщо продавець порушує встановлений порядок виписування податкової накладної, то згідно з нормами підпункту 7.2.6 цього Закону «Про податок на додану вартість» покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до податкового органу за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Згідно з декларацією позивача липня 2003 року до податкового кредиту (124452 грн.) були віднесені суми за податковими накладними : ПП «Степи»№ 15 від 14 липня 2003 року (ПДВ 19534,67 грн.), № 57 від 22 липня 2003 р. (сума ПДВ 5833 грн.), ПП «Клейк»№ 28 від 02.07.2003 р. (сума ПДВ 1856,67 грн.) № 41 від 15.07.2003 р. (ПДВ 1503,33 грн.) ПП «Ліммонт»№ 57 від 2 липня 2003 року (сума ПДВ 14916,33 грн.), ПП «Бонус-Трейд»№ 28 від 2 липня 2003 року (ПДВ 17142,83 грн.) , усього 60786,83 грн.

В акті перевірки зазначено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 березня 2002 року установчі документи ПП “Степи” визнано недійсними через їх фіктивність, державну реєстрацію скасовано. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 березня 2002 року установчі документи ПП “Клейк” визнано недійсними через їх фіктивність, державну реєстрацію скасовано. Суду надані відповідні судові рішення. Отже, дані контрагенти позивача не могли видавати податкові накладні, оскільки на момент ї видачі реєстрацію даних підприємств як юридичних осіб було скасовано. Згідно з п. 1.3. ст. 1 Закону України № 168/97-ВР платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснити отримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем. Виходячи з цих норм Закону, підприємства “Клейк” та “Степи” не відповідають ознакам платника ПДВ, так як не нараховували та не сплачували до бюджету ПДВ.

Податкова накладна № 28 від 02.07.03р, видана ПП “Бонус-Трейд”, не містить повної юридичної адреси (відсутні найменування вулиці, номер будинку, прізвище особи, яка підписала податкову накладну. З листа ДПІ у м. Києві від 23.12.2004 (т. 2 арк. справи 148) вбачається, що за юридичною адресою м. Київ пр. Перемоги, 112, кв.26 підприємство не знаходиться, фактичне місцезнаходження не встановлено, Директор підприємства Грибоєдова знаходиться в розшуку, ПП «Бонус-Трейд»не звітує до податкового органу з 2000 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано 21.09.2004 року. Таким чином підприємство не сплачує податки, в тому числі відсутня сплата ПДВ за господарською операцією з позивачем в липні 2003 року. Рішенням господарського суду м. Києва від 15.02.2005 скасована державна реєстрація ПП «Бонус-Трейд». Згідно з 7.7.1 ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. На думку відповідача, з якою суд погоджується, крім обов'язкових підстав виникнення у платника податку права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, необхідна така обов'язкова підстава як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку. Податок з операцій купівлі-продажу товарів позивач сплачує в ціні придбання своїм постачальникам, а ті, в свою чергу, відображають відповідні суми податку в податкових зобов’язаннях декларацій з ПДВ. За пунктом 1.3. статті 1 названого Закону платником податку є особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем. Докази нарахування та сплати ПДВ контрагентом позивача - ПП “Бонус-Трейд” відсутні у зв'язку з тим, що підприємство не звітувало до податкової інспекції та не сплачувало податок на додану вартість. Якщо контрагент позивача не сплатив ПДВ з операції куплі-продажу, у позивача відсутнє право відносити суму ПДВ до податкового кредиту та зменшувати на цю суму свої податкові зобов'язання.

Приватне підприємство «Ліммонт» м. Київ ліквідовано за рішенням господарського суду м. Київа № 24/648 від 17.12.2002, свідоцтво платника ПДВ анульовано 31.10.02. ПП «Ліммонт»не звітує до податкової інспекції з 2000 року. Отже, податкова накладна № 57 від 02.07.2003р. ( 14916грн. 33 коп. ПДВ) видана позивачу невідомими особами, така накладна не є підставою для віднесення суми 14916 грн. 33 коп. до податкового кредиту липня 2003 року.

Згідно з декларацією серпня 2003 року до податкового кредиту позивачем була віднесена сума 49536грн. 42 коп. за податковими накладними : ПП “Бонус-Трейд” - № 35 від 1 серпня 2003 року (ПДВ 22277,77 грн.), № 38 від 30 серпня 2003р. (ПДВ 6588грн. 17 коп.), ПП «Степи»- № 42 від 16.08.2003р. (ПДВ 2237грн.), № 58 від 30.08.2003р. (ПДВ 18434грн. 08 коп.). Всі податкові накладні, видані від імені цих підприємств не містять точного місцезнаходження підприємств. На момент перевірки платника податку податковим органом суми податку, включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими належним чином оформленими податковими накладними, відповідна заяви про порушення продавцями вимог заповнення податкових накладних відсутня, тому позивач має нести відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними документами. Установчі документи ПП “Степи” 28 березня 2002 року визнано судом недійсними через їх фіктивність, державну реєстрацію скасовано, за юридичною адресою підприємства немає. Крім того, суд приймає до уваги матеріали , надані податковою інспекцією суду після проведення перевірки, оскільки вони мають значення для розгляду справи по суті і свідчать про те, що ПП «Бонус-Трейд»не звітує до податкового органу з 2000 року, податки не сплачує, свідоцтво платника ПДВ анульовано 21.09.2004 року. Рішенням господарського суду м. Києва від 15.02.2005 скасована державна реєстрація ПП «Бонус-Трейд». Отже, дії податкової інспекції щодо виключення з податкового кредиту серпня 2003 року суми 49536грн. 42 коп. є правомірними.

Аналогічна ситуація з виключенням з податкового кредиту вересня 2003 року суми 21349грн. 50 коп. ПДВ, яка була віднесена позивачем на підставі податкової накладної № 73 від 30.09.2003, виданої ПП “Степи” м. Херсон, в якій відсутня найменування вулиці, номер будинку, умови продажу, прізвище особи, яка підписала накладну. Скасування державної реєстрації ПП «Степи»в 2002 році позбавляє підприємство можливості продовжувати господарювання –його господарська діяльність припиняється. Скасування державної реєстрації є підставою для здійснення заходів щодо ліквідації СПД (призначення ліквідаційної комісії, задоволення претензій кредиторів, стягнення дебіторської заборгованості, публікація повідомлення про ліквідацію) і виключення з ЄДРПОУ.

Позивачем включено до податкового кредиту жовтня 2003 року суму 20279грн. 48 коп. згідно податкової накладної № 49 від 27.10.2003р., виданої ТОВ “Енергоекспорт” (т.2 арк. справи 54). В податковій накладній відсутнє місцезнаходження товариства –місто, вулиця, номер будинку, прізвище особи, яка склала податкову накладну. Місцезнаходження ТОВ податкова інспекція не встановила, перевірити сплату ним податку з даної операції продажу соняшника позивачу не має можливості. Доказів перерахування до бюджету суми ПДВ, яку позивач сплатив ТОВ „Енергоекспорт” в ціні придбання товарів, не було на момент перевірки та на момент розгляду справи судом. Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону № 168 бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету слідує з поняття "податку", його основної функції - формування доходів Державного бюджету України (п. 19 ст. 1, ст. 9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття "платника податку" як особи, що згідно Закону про ПДВ зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем. Саме з цих норм визначається зміст надмірності сплати податку як надмірного його надходження до бюджету, ще й тому, що саме така надмірність має бути серед підстав повернення коштів з бюджету. Відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", джерелом бюджетного відшкодування податку на додану вартість є суми цього податку, зараховані до Державного бюджету. ДПІ не має можливості через неповне заповнення реквізитів податкової накладної перевірити факт відображення товариством у відповідному податковому періоді суму ПДВ в податковій декларації, та відповідну сплату до бюджету ПДВ. Тільки після проведення зустрічної перевірки постачальника позивача ДПІ у м. Херсоні може підтвердити факт надмірної сплати податку. Право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті ПДВ, а не із самого факту існування зобов'язання по сплаті ПДВ в ціні товарів, які платником оплачені. Якщо контрагент не сплатив ПДВ, у позивача відсутнє право вимагати бюджетне відшкодування.

Позивачем включено до декларації з ПДВ лютого 2004 року суму 149991 грн. 80 коп. згідно податкових накладних: № 12 від 09.02.2004р. на 33250грн. 62 коп. ПДВ виданої ТОВ “Орвен”,№ 35/2 від 17.02.2004р. на 46241грн. 35 коп. ПДВ, виданої ТОВ “Стекс”, № 22 від 20.02.2004р. на 70500грн. ПДВ, виданої СФГ ім. Шевченка, до податкової декларації з ПДВ березня 2004р. включена сума ПДВ до податкового кредиту 38666грн. 67 коп. на підставі податкової накладної № 25 від 01.03.2004р., виданої СФГ ім. Шевченка. Податкові накладні ТОВ «Орвен»та ТОВ «Стекс» містять неповну юридичну адресу цих юридичних осіб. В податкових накладних №№ 22, 25 СФГ «Шевченко»(т. 1 арк.справи 46) в графі адреса зазначено тільки назву селища без вказівки району та області, відсутнє прізвище особи, яка видала податкові накладні. За повідомленням Державної податкової адміністрації у м. Києві від 12.11.04 ТОВ «Орвен»м. Київ відсутнє за юридичною адресою, фактичне місцезнаходження невідомо, остання бухгалтерська та податкова звітність здана товариством за травень 2003 року з показниками, які свідчили про відсутність фінансово-господарської діяльності. Товариств з обмеженою відповідальністю «Стекс»м. Київ також відсутнє за юридичною адресою, остання звітність здана до податкової інспекції за грудень 2003 року з показниками, які свідчили про відсутність фінансово-господарської діяльності. Рішенням Солом'янського райсуду м. Києва від 28.08.2004 скасована державна реєстрація ТОВ «Стекс», визнані недійсними статутні документи, свідоцтво платника податку на додану вартість, оскільки підприємство було зареєстровано за підставних осіб, які не займались підприємницькою діяльність, а погодились стати засновниками за винагороду.

На підставі викладеного, дії податкової інспекції щодо завищення позивачем податкового кредиту відповідають вимогам Закону України «Про податок на додану вартість». Позивач не спростував доводів ДПІ щодо скасування реєстрації не надав суду будь-яких доказів того, що його контрагенти є добросовісними платниками податків, сплатили ПДВ, врахований в ціні товарів, до бюджету.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог відмовляється.

Суд відносить на позивача судові витрати (з судового збору) у справі.

Керуючись ст. 94, 159-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Митра-Агро»в задоволенні позову.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано січня 2008 року.