ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 2-206/07

Вищий господарський  суд
України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення

Ленінського районного суду
м.Харкова від 07.02.07

та ухвалу

Апеляційного суду Харківської
області  від 14.05.07

у справі

№ 2-206/07( 22-ц-1908)

за позовом

ОСОБА_1

до

ТзОВ "Агентство
"Надія"

про

визнання недійсним рішення
загальних зборів від 07.025.2003; про визнання позивача таким, що є
директором ТзОВ "Надія", зобов'язання керівництва ТОВ
"Агентство Надія"  привести
статутні документи товариства у відповідність за станом, що був на день
проведення загальних зборів ТОВ "Агентство Надія" 07.05.03

за
участю представників сторін:

позивача:  ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1від 11.04.06

відповідача:
не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду
міста Харкова від 07 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою  апеляційного
суду Харківської області від 14.05.07 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ
«Агентство «Надія»про визнання недійсними рішень загальних зборів
від 07 травня 2003 року, про визнання його таким, що є директором ТОВ
«Агентство»Надія», зобов'язання керівництва привести статутні документи
товариства у відповідність за станом, що був на день проведення загальних
зборів товариства - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими актами, ОСОБА_1 звернувся  з
касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, як постановлених з порушенням
процесуальних та матеріальних норм за конодавства. Зокрема позивач посилається
на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог: скаржник просив
суд визнати недійсними загальні збори учасників товариства , а суд в рішенні
відмовив  у визнанні недійсними рішень
загальних зборів; суд зазначив, що  немає
підстав для поновлення позивача на посаді директора ТОВ "Агентство
"Надія",  але позивач просив
суд підтвердити статус директора, а не поновити на посаді. Клопотання позивача
про витребування письмових доказів
(довіреності учасників товариства на делегування  своїх прав іншому учаснику товариства,
бухгалтерська  документація  щодо виплати частки учасникам товариства,
виклик свідків, тощо) судами залишено без уваги. Скаржник наголошує, що  довіреності
були оформлені  з порушенням норм
діючого законодавства. Окрім цього, на думку скаржника було порушено норми
матеріального права, а саме, ст. 39-1 КЗпП України, так згідно протоколу
загальних зборів участників товариства №10 від 19.05.2000 позивачем було
укладено строковий трудовий договір. Після спливу строку дії договору  трудові відносини тривають, а тому
договір  вважається  продовженим. Таким чином, на думку скаржника,
питання про звільнення позивача з посади слід було вирішити на загальних зборах
учасників товариства від 07.05.03 або відобразити в рішенні загальних зборів.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм
процесуального та матеріального права, згідно з вимогами ст.1115
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Позивач 19 травня 2000 року на
загальних зборах учасників ТОВ"Агентство Надія" (далі Товариство) був
обраний на посаду директора, обов'язки якого виконував до 07.05.2003 року.

07 травня 2003 року за ініціативою
голови Ради товариства ОСОБА_2 були проведені загальні збори учасників
Товариства  на яких були присутні
учасники, що мають 158183,69 грн. статутного фонду, що становить 57,84% , у той
час як у протоколі зазначено, що згідно реєстраційної відомості на зборах
присутні учасники та представники учасників, які у сукупності володіють 76,36%
голосів.

За таких обставин позивач вважає,
що загальні збори Товариства були проведені з порушенням:

п.6.3 Статуту товариства та ч.І ЗУ
України «Про господарські товариства», згідно яких загальні збори є
правомочними, якщо на них присутні учасники, що мають у сукупності більш як 60%
голосів;

п.6.7 Статуту, згідно якого позачергові
збори повинні бути скликані дирекцією товариства на письмову вимогу Ради
товариства або ревізійної комісії;

п.6.6. Статуту, згідно якого збори
не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного,- позивач
просив суд визнати недійсними загальні збори учасників Товариства від 07 травня
2003 року, в зв'язку з тим що вони не відповідають чинному законодавству і
визнати його таким, що є директором зазначеного товариства

19 травня 2000 року   громадяни України ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37створили товариство з  обмеженою
відповідальністю «Агенство «Надія», про що свідчить установчій договір,згідно
якому статутний фонд товариства складає 273482 гривень.

За даними протоколу № 10 загальних
зборів Товариства від 19 травня 2000 року на посаду директора товариства був
призначений ОСОБА_1 (його частка в статутному фонді складає 17,66%) строком на
два роки. Цим же протоколом головою ради ТОВ «Агентство «Надія»був обраний
ОСОБА_37також строком на два роки.

Згідно Статуту Товариство з
обмеженою відповідальністю "Агентство "Надія" було зареєстровано
17 серпня 1994 року. 4 жовтня 1996 року було перереєстровано у виконавчому
комітеті Харківської міської ради. Останній раз товариство було перереєстровано
13 червня 2000 року.

На час останньої перереєстрації
учасниками товариства були ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.,ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32. ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37.

Згідно ч.4 ст. 53 Закону України
"Про господарські товариства" частка учасника товариства з обмеженою
відповідальністю після повного внесення ним вкладу може бути придбана самим
товариством. У цьому разі воно зобов'язане передати її іншим учасникам або
третім особам у строк, що не перевищує одного року. Протягом цього періоду
розподіл прибутку, а також голосування та визначення кворуму у вищому органі
провадяться без урахування частки придбаної товариством.

Відповідно до нотаріально
посвідчених заяв учасників товариства про викуп частки у статутному фонді в
зв'язку з виходом з його складу , товариством
було викуплено у учасників товариства їх частки на суму 66328,50
гривень.

11 квітня 2003 року  ОСОБА_1. також звернувся з  заявою про вихід  із складу учасників товариства. В той же день  товариство викупило його частку в сумі 9600
гривень (частковий викуп частки).

Датою виходу  учасника із товариства  з обмеженою відповідальністю є дати
нотаріально посвідченої заяви.

Згідно ст. 10 Закону України
"Про господарські товариства" учасники товариства мають право
приймати участь в управлінні справами товариства у порядку, визначеному
установчими документами.

Відповідно до п.6.1 ст.УІ Статуту
Товариства і ч.1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства"
Вищим органом товариства є загальні збори.

Частиною 3 вказаної статі Закону
передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати
свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника
товариства. Частиною 4 цієї статті передбачено, що учасники мають кількість
голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

За п.6.3 ст.УІ Статуту та ч.1 ст.60
Закону України "Про господарські товариства" збори учасників
вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники (представники
учасників), що мають відповідно до Статуту більш як 60% голосів.

Згідно ч.5 ст. 61 Закону України
"Про господарські товариства" про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із
зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення
повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Попередніми судовими інстанціями
встановлено, що за ініціативою голови ради ОСОБА_2 були призначені загальні
збори учасників товариства на 7 травня 2003 року.

У відповідності з п.6.6 ст.УІ   Статуту товариства учасники товариства були
повідомлені належним чином.

Особисто ОСОБА_1 повідомлення надіслано 21
березня 2003 року, тобто за 47 днів до проведення загальних зборів ТОВ
"Агентство "Надія". Текст повідомлень містить порядок денний
загальних зборів, призначених на 07 травня 2003 року, до якого включено і
питання про обрання членів Ради, ревізійної комісії, директора Товариства.

Попередні судові інстанції
встановили, що згідно реєстраційної відомості присутніх на загальних зборах ТОВ
"Агентство "Надія" учасників і їх представників та протоколу
загальних зборів від 7 травня 2003 року у зборах брали участь учасники та їх
представники, які мали частку в уставному фонді товариства у розмірі 158183,69
гривень, що складало 76,36% від загальної кількості голосів учасників, маючих
право приймати участь у загальних зборах ТОВ "Агентство "Надія",
тобто більш як 60% голосів. Суди дійшли висновку, що підрахунок голосів на
зборах  проведено без врахування
викупленої товариством частки, відповідно вимогам ч.4 ст.53 Закону України
"Про господарські товариства".

Таким чином, кворум на Загальних
зборах ТОВ "Агентство "Надія" від 7 травня 2003 року був
визначений відповідно до Статуту Товариства і Закону України "Про
господарські товариства". Тому суди правильно зазначили, що підстави для
визнання вказаних зборів недійсними відсутні.

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання скаржника про те, що  на
загальних зборах учасників товариства питання про звільнення позивача з посади
директора не було внесено до порядку денного. Про це йдеться  в протоколі загальних зборів а.с. 151, 152, з
якого вбачається, що  повноваження
директора товариства закінчилися 18.05.02, а як виконуючому обов'язки директора
товариства йому були надані повноваження Радою Товариства до дня  чергових зборів учасників.

Відповідно ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Тому, посилання скаржника на те, що
довіреності щодо делегування повноважень одних учасників загальних зборів
товариства іншим були оформлені з порушення вимог чинного законодавства
колегією суддів до уваги не приймаються.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку про те,  що підстави для
скасування прийнятих у справі судових актів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111,
Господарського процесуаль ного кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 07.02.07 та
ухвалу Апеляційного суду Харківської області
від 14.05.07 у справі № 2-206/07(22-ц-1908) -  без змін.

Головуючий
В. Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун