СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

20.10.2008
Справа №  4/342-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трудовик"

м. Херсон

третя особа  на стороні позивача без самостійних вимог
на предмет спору -

управління житлового господарства
Херсонського міськвиконкому м. Херсон

до     виконавчого комітету Херсонської міської
ради м. Херсон

третя особа-1  без самостійних вимог на стороні відповідача
- управління комунальної власності Херсонського
міськвиконкому м. Херсон

третя особа-2 без самостійних вимог
на стороні відповідача -Херсонська міська рада м.Херсон

третя особа-3  без самостійних вимог на стороні відповідача
-Фонд комунального майна м.Херсон

третя особа-4  без самостійних вимог на стороні відповідача -приватний
підприємець ОСОБА_1 м.Херсон

про   скасування рішень

за участю представників сторін:

від позивача -юридичний консультант
Левченко В.М.

від 3-ї особи на стороні позивача
-не з'явився

від відповідача - уповноважена
особа не з'явився

від 3-ї особи-1 на стороні
відповідача -головний спеціаліст ОСОБА_2

від 3-ї особи-2 на стороні
відповідача -не з'явився

від 3-ї особи-3 на стороні
відповідача -уповноважена особа ОСОБА_3

від 3-ї особи-4 на стороні
відповідача -не з'явився

За клопотанням  сторін
справу розглянуто за межами
строку  вирішення спору
встановленого  ч.1 статті 69 ГПК України.

Позивач звернувся з позовною заявою,
якою просить :

-
визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської
міської ради "Про видачу свідоцтв про право власності" від 17.07.2007
року № 359 в частині видачі свідоцтва про право власності територіальній
громаді м. Херсона в особі Херсонської міської ради на окремо розташовану
будівлю, загальною площею 8,2 кв. м, по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним і скасувати
рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради "Про видачу свідоцтв
про право власності" від 19.02.2008 року № 80 в частині видачі свідоцтва
про право власності територіальній громаді м. Херсона в особі Херсонської
міської ради на окремо розташовану будівлю загальною площею 8,2 кв. м, по
АДРЕСА_1;

- скасувати  рішення
конкурсної  комісії
виконавчого  комітету Херсонської  міської
ради,  оформлене  протоколом №6
від 25.05.2007року  в частині
передачі  в оренду приміщення сараїв
АДРЕСА_1;

- встановити  факт
відсутності компетенції
відповідача у розпорядженні
майном, яке  є  спільною
власністю  мешканців  АДРЕСА_1.

Заявою  від 22.08.2008року №2 позивач відповідно
до  статті 22 ГПК  України збільшив позовні вимоги. Крім  зазначених
вище позовних  вимог, він  просить
також  визнати недійсним видане на
підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради "Про видачу
свідоцтв про право власності" від 17.07.2007 року № 359 свідоцтво від
23.07.2007 року про право власності територіальної громади м. Херсона в особі
Херсонської міської ради на окремо розташовану будівлю, загальною площею
8,2кв.м, по АДРЕСА_1 а також   визнати
недійсним видане на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської
ради "Про видачу свідоцтв про право власності" від 19.02.2008 року №
80 свідоцтво від 22.02.2008 року про право власності територіальної громади м.
Херсона в особі Херсонської міської ради на окремо розташовану будівлю,
загальною площею 8,2 кв. м, по АДРЕСА_1.

В засідання суду  20.10.2008року відповідач подав заяву
про  відмову від  позовних
вимог  в частині скасування  рішення
конкурсної  комісії
виконавчого  комітету Херсонської  міської
ради,  оформлене  протоколом №6
від 25.05.2007року  в частині
передачі  в оренду приміщення сараїв
АДРЕСА_1 та  встановлення факту  відсутності компетенції  відповідача у розпорядженні  майном, яке
є  спільною  власністю
мешканців  АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що рішення
прийняті незаконно, оскільки сарай літ. "З" не може бути власністю
територіальної громади, тому що є допоміжним приміщенням та знаходиться у
спільній власності мешканців АДРЕСА_1. Він посилається на те, що право
власності виникло у мешканців під час приватизації ними квартир, а 10.05.2007
року актом прийому-передачі на підставі рішення виконавчого комітету
Херсонської міської ради № 217 від 17.04.2007 року "Про визначення
балансоутримувача житлового будинку по АДРЕСА_1 сараї (комори) були передані на
баланс позивача.

Третя особа на стороні позивача
без  самостійних  вимог
на предмет  спору відзиву на позов
і витребуваних  судом документів не  надала з
невідомих  причин,  незважаючи
на те,   що  їй було
відомо  про  час і місце розгляду справи.

Відповідач позовні вимоги не  визнає, обгрунтовуючи  свої
заперечення тим, що оспорюванні позивачем рішення прийняті відповідно
до  Закону України «Про  місцеве самоврядування в Україні». Свідоцтва
на право  власності  на будівлю літ «З»загальною  площею 8,2 кв.м.  по
АДРЕСА_1 видані територіальній громаді м.Херсона в особі  Херсонської
міської  ради як на окремо  розташовану будівлю. Він  зазначає, що
позивачем не  доведено  належними
доказами, що  спірна будівля є
допоміжним приміщенням та спільною
власністю  мешканців
багатоквартирного  житлового  будинку.

Третя особа-1 на стороні
відповідача  також  не  визнає
позовні вимоги та зазначає, що  будівля
літ. «З»належить  Херсонській міській
раді, якою  було прийнято  рішення про
передачу цього об'єкту в оренду ПП ОСОБА_1, якою  в наступному
вона була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2008року
№205.

Третя особа-2  відхиляє
позовні вимоги позивача, посилаючись
на те, що  спірними  рішеннями видані свідоцтва на право  власності на
окремо розташовану  будівлю, яка
не  є
об'єктом спільної  власності  мешканців АДРЕСА_1 та яка  належить   територіальній громаді м.Херсона.

Третя особа-3  також
не  визнає  позовні вимоги, зазначаючи, що  нежиле приміщення літ."З" по  АДРЕСА_1
є  самостійним об'єктом і не  відноситься до  житлового
фонду АДРЕСА_1. Знаходження
житлової  будівлі та комор  на балансі позивача не  є
безспірною  ознакою права
спільної  власності  мешканців житлового  будинку. Крім
того він  зазначає, що  позивачем не
доведено  належними  доказами, що
спірна будівля відноситься та використовується як  допоміжні приміщення  для забезпечення  експлуатації
житлового  будинку  та його побутового  обслуговування.

Представник   третьої
особи-4 зазначає, що  ПП ОСОБА_1 з
03.07.2007року  орендувала  спірне
майно, здійснила його  поліпшення,
тому  спірні приміщення нею  були приватизовані на підставі рішення
відповідача  №664 від 28.12.2007року  шляхом викупу комунального  майна з
наступним підписанням договору купівлі-продажу.

Справа розглядалася з  перервою, яка
відповідно до  статті 77 ГПК
України  оголошувалася в засіданні суду
14.10.2008року за клопотанням  позивача.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані до  справи докази, заслухавши представників
сторін, суд -

Встановив:

Виконавчим  комітетом Херсонської  міської
ради (відповідач по  справі)
17.07.2007року прийнято рішення  №359
«Про  видачу свідоцтв на право  власності». Відповідно до  пункту 1.22 зазначеного акту прийнято рішення
про  видачу  свідоцтва на право  власності територіальній громаді  м.Херсона в особі  Херсонської
міської  ради  на окремо
розташовану  будівлю  загальною
площею 8,2 кв.м. по  АДРЕСА_1.

Також  відповідачем
19.02.2008року  прийнято  рішення №80, відповідно до  пункту 1.33 якого  вирішено
видати  Херсонській міській раді в
особі Фонду комунального  майна  м.Херсона свідоцтво  на право власності  на будівлю (літ."З") загальною  площею
8,2 кв.м. по  АДРЕСА_1.

Крім того, на підставі  рішення № 359 від 17.07.2007року  Херсонській міській раді 23.07.2007р.
видано  свідоцтво  на право
власності  на нерухоме майно
-будівлю  загальною  площею 8,2 кв.м. по  АДРЕСА_1, а на підставі рішення відповідача
від 19.02.2008року № 80 22.02.2008 року видано Херсонській міській раді в
особі  Фонду комунального  майна свідоцтво на право  власності
на нерухоме майно -будівлю (літ."З")  загальною
площею 8,2 кв.м. по  АДРЕСА_1.

Позивач просить визнати  незаконними
та скасувати  зазначені вище
рішення органу місцевого  самоврядування  та визнати
недійсними  свідоцтва на
право  власності, які видані на підставі
спірних  рішень.

Акт
державного  чи  іншого
органу -  це  юридична
форма рішень цих  органів,
тобто  офіційний письмовий документ, який
породжує  певні правові наслідки,
спрямований на  регулювання тих  чи
інших  суспільних  відносин і має  обов'язковий характер для суб'єктів цих  відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх  посадові особи зобов'язані діяти  лише на підставі, в межах  повноважень
та у спосіб, що  передбачені Конституцією
та законами  України. Підставою
визнання  незаконним  та скасування
правового акту органу місцевого самоврядування є його   невідповідність  закону або
прийняття акту не уповноваженим
органом.

Як в позовній заяві, так і в  засіданнях суду позивач не  посилався на те,  що
відповідачем при  прийнятті
спірних  актів   порушено
конкретну  норму права або того,
що   вони прийняті з  порушенням
компетенції.

Не надано  суду і документального  підтвердження того, які саме права позивача
були порушенні спірним рішенням.

Так, позивач стверджує, що  спірними рішеннями та виданими  на їх підставі свідоцтвами  про
право  власності на  будівлю літ. "З" по  АДРЕСА_1 порушено  право
спільної  власності мешканців
зазначеного житлового будинку, оскільки ця будівля є  допоміжним приміщенням необхідним  для експлуатації  будинку.

Однак при цьому ним не  обгрунтовано
належними  доказами  в розумінні статей 32, 34 ГПК України той факт,
що зазначена будівля є  об'єктом
спільної  власності мешканців
житлового  будинку  по АДРЕСА_1.

Із
наданого  до  матеріалів справи  Статуту об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Трудовик", затвердженого  рішенням загальних зборів  співвласників багатоквартирного  будинку
від  17.10.2006року та
зареєстрованого  виконавчим
комітетом  Суворовської  районної
в м.Херсоні ради 24.11.2006року №35 (пункт 2.1)   судом встановлено, що  метою
створення  об'єднання  є
забезпечення  захисту прав
його  членів та дотримання ними  обов'язків щодо  належного
утримання  та використання  неподільного
і загального  майна житлового  комплексу, забезпечення  своєчасного
надходження коштів для сплати
всіх  платежів, передбачених  законодавством та статутними  документами.

Згідно з  рішенням
виконавчого  комітету
Херсонської  міської  ради №217 від
17.04.2007року
балансоутрнимувачем
житлового  будинку №39   по
вул. Дзержинського   в
м.Херсоні   визначено об'єднання
співвласників  багатоквартирного  будинку «Трудовик». Цим же рішенням  зобов'язано
управління житлового  господарства
зняти з  балансу  житловий будинок та передати  його
на баланс  об'єднанню
співвласників..

До
матеріалів справи  позивачем
надано акт  приймання-передачі
житлового   будинку №39 по  вул.Дзержинського від 10.05.2007року
складений  комісією в складі представників  управління житлового  господарства
та об'єднання співвласників
багатоквартирного  будинку
«Трудовик»відповідно до  якого  позивачу по
справі  передано на баланс  активи
житлового  будинку, в тому числі
і  комори
цегляні в кількості 14 штук.

Звертаючись  з
позовом, позивач   зазначає,
що  відповідач порушив його право  власності на комори  цегляні,
оскільки   спірними  рішеннями
він  визнав право  власності
на окрему будівлю  (літ."З")
площею 8, 2 кв.м. за Херсонською
міською  радою. Позивач вважає,
що  зазначена будівля і є  однією із комор, які передавалися йому на
баланс.

При
розгляді спору суд  виходить  із
того, що  право  на звернення з позовом про  скасування спірних  рішень
надається особі, права і охоронювані законом інтереси якої порушені
спірним актом.

Підставою  позову є
обставини, що  підтверджують
порушення відповідачем  у зв'язку з  прийняттям
відповідного  акту норм
закону,  прав та охоронюваних  законом інтересів підприємства чи  організації
-  позивача у справі, а також   стаття 16 ЦК України та стаття 20 ГК України
які  передбачають   визнання повністю  або
частково  недійсним акту  органу державної  влади чи
місцевого  самоврядування,  як
способу захисту  цивільних  прав і інтересів.

Умовою  задоволення позову  про
визнання незаконними  та
скасування акту   є  наявність
у позивача доказів, що
підтверджують
невідповідність  спірного акту
вимогам закону або  прийняття акту не
уповноваженим  органом та порушення цим
актом прав і охоронюваних  законом інтересів
позивача.

Такими  доказами
відповідно до  статті 32 ГПК
України є  будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд  у визначеному законом
порядку встановлює  наявність  обставин, на
яких  грунтуються  вимоги позивача.

Свої  позовні вимоги  позивач обгрунтовує тим, що  відповідно до
статті  19  Закону України  «Про
об'єднання  співвласників  багатоквартирного будинку»спільне  майно
співвласників
багатоквартирного  будинку
складається з неподільного  та загального  майна.

Статтею 1 зазначеного Закону  надано
визначення  неподільного  майна і допоміжних  приміщень багатоквартирного будинку, а саме:

«неподільне  майно»- неподільна частина житлового  комплексу, яка  складається з
частини допоміжних  приміщень,
конструктивних  елементів будинку, технічного  обладнання, що  забезпечують
належне  функціонування  житлового
будинку;

«допоміжні приміщення  багатоквартирного  будинку»- це
приміщення, призначенні для
забезпечення експлуатації  будинку
та побутового  обслуговування мешканців
будинку   (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери,
горища, підвали, шахти  і машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Відповідно до  пункту 2 статті 10 Закону України "Про  приватизацію державного  житлового
фонду" допоміжні приміщення
передаються безоплатно  у спільну
власність  громадян  одночасно з
приватизацією ними  квартир
(кімнат у квартирах) багатоквартирних
будинків.

Рішенням  Конституційного  Суду України №4-рп/2004 від  02.03.2004року  по
справі 1-2/2004року також
констатовано,  що допоміжні
приміщення  передаються безоплатно  у спільну власність  громадян
одночасно з приватизацією
ними  квартир (кімнат у
квартирах)  багатоквартирних  будинків. Підтвердження  права спільної  власності
громадян на допоміжні приміщення
не  потребує  здійснення додаткових  дій, в тому числі і створення   об'єднання співвласників багатоквартирного  будинку та вступу до  нього.

Документального  підтвердження того, що   мешканцями
будинку здійснено
приватизацію  квартир  в будинку №39
по  вул.Дзержинського і  їм передано у спільну власність  спірну будівлю літ."З" позивач суду
не  надав.

Згідно з  вимогами
ст. 4-3, ст. 33 ГПК України судочинство
в господарських судах  здійснюється
на засадах  змагальності. Сторони,  які беруть
участь  у справі, обгрунтовують
свої  вимоги і заперечення поданими  суду доказами. При  цьому, кожна сторона повинна  довести ті обставини, на які вона посилається
як  на підставу своїх  вимог
і заперечень.

Посилання позивача на те, що  окрема будівля площею 8,2 кв.м.  по
АДРЕСА_1  є допоміжним приміщенням
та знаходиться у спільній власності мешканців будинку  не
обгрунтовані належними  доказами в
розумінні статті 32 ГПК України

Так допоміжні приміщення відповідно
до  статті 1 Закону України  «Про
об'єднання  співвласників  багатоквартирного будинку»- це приміщення,
призначенні для  забезпечення
експлуатації  будинку та побутового  обслуговування мешканців будинку   (сходові клітини, вестибюлі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища,
підвали, шахти  і машинні відділення
ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Позивачем не  надано
жодних  доказів того, що  окремо
розташована будівля (літ."З") по  АДРЕСА_1
є  неподільною частиною житлового
багатоквартирного  будинку  та призначена
для  забезпечення
експлуатації  будинку і побутового  обслуговування мешканців цього будинку.

Його  посилання на те, що зазначена будівля
використовувалася в минулі роки мешканцями
житлового  будинку для зберігання
пічного  опалення, а після  встановлення централізованого  опалення -
для зберігання особистих
речей  мешканців, не  є
належним доказом того, що  ця  будівля підпадає  під
визначенні  статтею 1 Закону
України «Про  об'єднання  співвласників
багатоквартирного будинку»допоміжні приміщення, тобто  приміщення, призначенні для  забезпечення експлуатації  будинку та побутового  обслуговування мешканців будинку.

Не
є  підставою   задоволення позовних  вимог
та належним  доказом права
спільної власності мешканців житлового будинку
на спірну будівлю і посилання
відповідача на акт
приймання-передачі від 10.05.2007року. Відповідно до  цього акту
управлінням  житлового  господарства виконавчого  комітету Херсонської  міської
ради передано  на баланс
об'єднання співвласників
багатоквартирного  будинку
«Трудовик» житловий будинок по  АДРЕСА_1,
в тому числі і  комори  цегляні в кількості 14 одиниць. Але
перебування майна на балансі не
свідчить  про  право спільної  власності співвласників квартир на нього.
До  того ж  невідомо, чи
є окрема будівля літ "З" однією із  комор.

Крім  того, в засіданні суду було  встановлено, що ПП ОСОБА_1 з
03.07.2007року  орендувала  спірне
майно  будівлі літ. «З»,  здійснила його  поліпшення, тому  спірні приміщення нею  були приватизовані на підставі рішення
відповідача  №664 від 28.12.2007року  шляхом викупу комунального  майна з
наступним підписанням договору купівлі-продажу від 17.03.2008року.  Зазначений договір  купівлі-продажу відповідно  до
статті 204 ЦК України є
правомірним, оскільки  він  не
визнаний недійсним у встановленому законом порядку.  На
підставі зазначеного
договору  за ПП Бремікер  Вікторією Генріхівною   зареєстровано  право
власності на окремо
розташовану  будівлю  літ.»З»загальною  площею 8,2 кв.м. що  розташована в м.Херсоні по  АДРЕСА_1, про
що  свідчить   наданий до
матеріалів справи  витяг  із Державного реєстру правочинів  №5608510 від 17.03.2008року.

Таким чином  ПП ОСОБА_1 відповідно  до
частини 1 статті 328  набула
право  власності  на зазначену
будівлю на підставі
правочину,   і її право
власності  позивачем   не
спростовано  на момент розгляду
справи.

Згідно роз'яснення Президії
Вищого  арбітражного  Суду України №02-5/35 від  26.01.2000року, підставами  для визнання
акта недійсним є  невідповідність  його
вимогам  чинного  законодавства та/або визначеній законом
компетенції  органу, який видав цей акт.

Обов'язковою  умовою
визнання акта недійсним    є  також
порушення у зв'язку з
прийняттям  відповідного  акта прав та охоронюваних  законом інтересів підприємства чи  організації
-  позивача у справі. Якщо  за результатами  розгляду справи про визнання акта недійсним
такого  порушення  не
встановлено, у господарського  суду  немає
правових підстав для задоволення позову.

Позивач не  надав документального  підтвердження порушення відповідачем  вимог
закону при  прийнятті спірних  рішень. Не
надано  ним і доказів на
підтвердження   порушення у зв'язку
з  прийняттям   спірних
актів прав та охоронюваних
законом інтересів  позивача.

За таких  підстав
суд  дійшов до  висновку про
те, що  правові підстави  задоволення
позовних  вимог  в частині визнання  незаконними і скасування рішень виконавчого
комітету Херсонської міської ради "Про видачу свідоцтв про право
власності" від 17.07.2007 року № 359
та від 19.02.2008 року № 80 в частині видачі свідоцтва про право
власності територіальній громаді м. Херсона в особі Херсонської міської ради на
окремо розташовану будівлю, загальною площею 8,2 кв. м, по АДРЕСА_1   а також
визнання недійсними  свідоцтв  про
право  власності від  23.07.2007року та від 22.02.2008року  відсутні.

Судом приймається відмова позивача
від  позовних  вимог
в частині скасування  рішення  конкурсної
комісії виконавчого  комітету
Херсонської  міської  ради,
оформленого  протоколом №6  від 25.05.2007року  в частині передачі  в оренду приміщення сараїв АДРЕСА_1 та  встановлення факту  відсутності компетенції  відповідача у розпорядженні  майном, яке
є  спільною  власністю
мешканців  АДРЕСА_1, тому
відповідно до  п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України
провадження у справі в цій частині судом припиняється.

Судові витрати  відповідно до
статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

В той же час  відповідно до статті 46 ГПК України з  позивача
належить  до стягнення в
доход  державного  бюджету
255грн.00коп.  недоплаченої  суми
державного  мита.

В засіданні за згодою представників
сторін  оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Стягнути з об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Трудовик" АДРЕСА_1  код 34660519
(інші реквізити суду невідомі)   в
доход державного бюджету - одержувач управління Державного
казначейства  у м.Херсоні р/р №
0002 в Головному  управлінні
Державного Казначейства по Херсонській області МФО 852010 код 24104230, код призначення
платежу 22090200 символ звітності банку 095 - 255грн.00коп. недоплаченого
державного мита

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно
до

ст. 84 ГПК України 22.10.2008року.