ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ           УХВАЛА
№ 3/170-2/42
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:
суддів:
товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальна компанія "Геотехнології"
(далі ТОВ “Геотехнології”)
господарського суду міста Києва
у справі
№ 9/92-27/382
господарського суду
державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (далі Підприємство)
стягнення 633 777,19 грн.;
відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго"
(далі ВАТ “Чернігівобленерго”)
Київського апеляційного господарського суду
у справі
№ 3/170-2/42
господарського суду
ВАТ “Чернігівобленерго”
товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-вишукувальне підприємство "Спецпроект"
(далі ТОВ "Спецпроект"),
Генеральної прокуратури України (далі Прокуратура),
стягнення 2 422 000,00 грн.
Постановою від 06.03.08 Вищого господарського суду України касаційну скаргу ТОВ "Геотехнології" у справі № 9/92-27/382 господарського суду міста Києва задоволено частково. Рішення від 12.11.07 господарського суду міста Києва скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Також, постановою від 06.03.08 Вищого господарського суду України касаційну скаргу ВАТ “Чернігівобленерго” у справі № 3/170-2/42 господарського суду міста Києва задоволено частково. Рішення від 27.02.07 господарського суду міста Києва та постанову від 13.11.07 Київського апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При вивченні матеріалів вказаних справ колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що фактично, в даному випадку питання зводиться до оцінки судами поняття “збитків”, в контексті спірної суми коштів, яка є неповернутою Підприємством сумою попередньою оплати, здійсненої його контрагентами по договорам, які з боку Підприємства виконано не було.
Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Суб‘єкт цивільного права є добросовісним, коли він діє без умислу заподіяти шкоди іншим особам. Вимога справедливості зводиться до не заподіяння шкоди особі та всьому, що їй належить.
При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що аналіз чинного законодавства свідчить про те, що законодавець для визначення поняття добросовісності фактично використовує ті ж самі критерії, що і для визначення вини, як умови відповідальності.
Колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує, що відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказане положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Крім того, встановлено, що вказане положення застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що аналогічні положення містила ст. 469 Цивільного кодексу УРСР.
Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що згідно чинного цивільного законодавства особа, яка безпідставно за рахунок іншої особи зберігає та користується її майном, зобов‘язана не лише повернути це майно, а також і доходи, які вона отримала в результаті безпідставного збагачення, та відшкодувати спричинені збитки.
Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що правовий аналіз наведених судових справ свідчить, що Підприємство тривалий час фактично не виконуючи своїх договірних зобов‘язань притримує у себе значні суми державних коштів, сплачених господарюючими суб‘єктами по договорам в якості попередньої оплати.
З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу Підприємства на те, що за змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права інших осіб.
Про такі обставини Підприємство знало або мало знати.
На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, з урахуванням того, що, як свідчить правовий аналіз судових справ, викладені порушення Підприємства мають системний характер, такі порушення не можуть залишатись без відповідного реагування.
Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийнят тя обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та інши ми законами України.
Керуючись статтями 86, 90, 1115 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України
Окрему ухвалу направити керівнику державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" для прийняття відповідних заходів реагування у порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.
Про розгляд даної окремої ухвали та здійснені заходи щодо усунення порушень вимог чинного законодавства строком до 06.04.08 повідомити Вищий господарський суд України.
судді: