СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.03.08

Справа № 14/64-08.

За позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю “Дебют”, Липоводолинський район

До відповідачів: 1.
Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛотуреАгро”, м. Київ

2. Сумської
регіональної філії ДП “Центр ДЗК”, м. Суми

про  визнання договору недійсним та усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою

Суддя Миропольський С. О.

Представники:

Від позивача: Журенко
Ю.М.

Від відповідача: 1. не
з'явився

2. Холявко Ю.В.

В судовому засіданні
приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

В судовому засіданні було
оголошено резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач
просить суд стягнути визнати договір суборенди землі укладений між Товариством
з обмеженою відповідальністю “Дебют” та Товариством з обмеженою
відповідальністю “ЛотуреАгро” на право використання земельної ділянки загальною
площею 320,8296 га для сільськогосподарського товарного виробництва недійсним з
підстав його невідповідності вимогам закону в частині відсутності у договорі
оренди землі істотних умов щодо визначення меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), зобов'язати Сумську регіональну філію ДП “Центр ДЗК” здійснити
скасування реєстраційного запису у Державному реєстрі земель яким було
зареєстровано недійсний договір оренди землі, зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю “ЛотуреАгро” повернути землю у користування
Товариства з обмеженою відповідальністю “Дебют” та не чинити перешкод у її
використанні.

Перший відповідач відзиву
на позовну заяву не надав, в судове засідання не з'явився про час та місце
слухання справи був повідомлений належним чином, тому відповідно до ст. 75 ГПК
України справа слухається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач в судове
засідання подав письмовий відзив на позов в якому з позовними вимогами згоден
та не заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали
справи, суд встановив:

01 березня 2007 року між
Товариством з обмеженою відповідальністю „Дебют”  (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „ЛотуреАгро” (надалі - перший відповідач) було укладено
Договір суборенди землі (надалі - Договір) за яким позивач зобов'язувався
передати земельну ділянку загальною площею 320,8296 га ріллі для
сільськогосподарського товарного виробництва.

Згідно п. 18 Договору
„Організація підготовки проекту договору і витрати пов'язані з цим покладаються
на суборендаря”, тобто на першого Відповідача.

Відповідно до ст. 290
Господарського кодексу України відносини, пов'язані з орендою землі як засобу
виробництва, регулюються Земельним кодексом України та іншими законами. Оренда
земельної ділянки без договору, укладеного в письмовій формі, посвідченого
нотаріально та зареєстрованого в установленому законом порядку, не
допускається.

Частиною 3 ст. 125
Земельного кодексу України визначено, що приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа,
що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

В ч. 1 ст. 15 Закону
України „Про оренду землі” визначено чіткий перелік істотних умов договору
оренди землі до яких віднесено і характеристики об'єкту оренди (місце
розташування та розмір земельної ділянки); існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

Відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України „Про оренду землі” є
підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним відповідно до закону.

Крім того ст. 15 Закону
України „Про оренду землі” встановлено перелік документів які характеризують
об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки) і в той же час
повинні бути невід'ємною частиною договору оренди землі. До переліку таких
документів включено: план або схема земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень)
у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж
земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта
оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим
Законом.

В той же час відповідач в
порушення положень ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України, знехтувавши своїми
зобов'язаннями за п. 18 Договору та ввівши в оману Відповідача2 вчинив дії з
державної реєстрації Договору в Державному реєстрі земель і приступив до її
використання, та використовує до сьогоднішнього дня без встановлення меж
земельної ділянки у натурі (на місцевості) та без невід'ємних частин договору:

-          план або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду;

-          кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних
сервітутів;

-          акт визначення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості);

Позивачу, до моменту
виникнення спору з першим відповідачем з приводу неналежного виконання зобов'язань
за п. 18 Договору було невідомо оскільки факт державної реєстрації договору не
давав підстав сумнівам щодо оформлення документації яка повинна була стати
невід'ємною частиною договору і підтверджувати встановлення  меж земельної ділянки у натурі (на
місцевості).

З огляду на все
вищевикладене, та враховуючи, що Договір суборенди земельної ділянки є
недійсним, оскільки під час його укладення перший відповідач допустив грубе
порушення цілого ряду норм законодавства України, яке було чинне на момент його
укладення, а саме:

- ч. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України, від 18 грудня 1990 р. № 561-XII, із змінами і доповненнями
станом на 7 червня 2000 р. (надалі - Земельний кодекс);

- ст. 15 Закону України
“Про оренду землі”, від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV, із змінами і доповненнями
);

- Постанова Кабінету
Міністрів України, від 25 грудня 1998 р. № 2073, “Про затвердження Порядку
державної реєстрації договорів оренди землі” (надалі  Порядок державної реєстрації договорів оренди
землі), у зв'язку з чим він є недійсним з моменту його укладення, і таким, що
не породжує для його сторін жодних правових наслідків, які б надавали першому
відповідачу підстав подальшого використання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не було надано доказів в обґрунтування своєї позиції по справі,
отже вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України на першого відповідача
покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати Договір
суборенди землі укладений 01.03.2007 року між ТОВ „Дебют” та ТОВ „Лотуре Агро”
на право використання земельної ділянки загальною площею 320,8296 га для
сільськогосподарського товарного виробництва недійсним.

3. Зобов'язати Сумську
регіональну філію ДП „Центр ДЗК” здійснити скасування реєстраційного запису у
Державному реєстрі земель яким було зареєстровано недійсний договір суборенди
землі.

4. Зобов'язати ТОВ
„Лотуре Агро” (03127, м. Київ, пр-т. 40 річчя Жовтня 100, кв. 2, код 34287465)
повернути землю у користування ТОВ „Дебют” та не чинити перешкод у її
використанні.

5. Стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю “ЛотуреАгро” (03127, м. Київ, пр-т. 40 річчя
Жовтня 100, кв. 2, код 34287465) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дебют» (42530, Сумська область, Липоводолинський район, с.
Потопила, код 23054336) витрат по сплаті державного мита в сумі 495 грн. 00 коп.
та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

6. Накази видати після
набрання рішенням законної сили.