ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.08 р.                     Справа № 38/326

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк

про стягнення 403 585грн. 33коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Пухленко Н.В. нач.юр відділу за дов. № 1325/08 від 18.12.2007р.

від відповідача: Кудінова Л.А. представник за дов. № б/н від 10.01.2008р.

У судовому засіданні оголошувалися

перерви з 06.02.2008р. до 14.02.2008р

та з 14.02.2008р. до 21.02.2008р. згідно

вимог ст. 77 ГПК України

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк про стягнення штрафу по договору неустойки від 20.04.2007р. у розмірі 403 585грн.34коп. за неналежне виконання умов договору №179 від 20.04.2007р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з посиланням на договір № 179 від 20.04.2007р.

10.01.2008р. на адресу господарського суду надійшов відзив № С3-9 на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про таке.

Позивач посилається в своїй позовні заяві на порушення відповідачем умов п. 1.1, п. 3.1. договору, але в той же час, відповідач не отримував заявку, на підставі якої, відповідно до договору повинна була відбутися поставка.

Крім цього, відповідач вказав, що додатковою угодою № 1 від 20.04.2007р. загальна сума договору № 179 від 18.04.2007р. зменшена і вартість продукції складала 1 140366,00грн., а не як було передбачено спочатку договором у сумі 2013276,00грн. Відповідач вважає, що у договорі про неустойку сума штрафу не відповідає загальній сумі договору №179 від 20.04.2007р., тому договір про неустойку вважається недійсним та вимоги позивача про стягнення коштів є неправомірними.

На підставі викладеного відповідач вважає, що термін постачання по договору № 179 від 20.04.2007р. не був зазначений, не доведений до відома відповідача, як постачальника продукції і не погоджений сторонами, тому просить суд відмовити позивачу повністю у задоволенні позову .

Відзив та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.02.2008р. позивач уточнив свої вимоги та просить суд стягнути з відповідача штраф по договору неустойки від 20.04.2007р. у розмірі 153 949,41 грн. за неналежне виконання умов договору № 179 від 20.04.2007р., обґрунтувавши це посиланням на додаткову угоду № 1 від 20.04.2007р. до договору № 179 від 20.04.2007р.

Відповідач надав суду заперечення на уточнення до позовної заяви від 19.02.2008р. № СЗ-117, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Судове засідання відкладалось у зв’язку з необхідністю представлення сторонами витребуваних судом документів, необхідних для розгляду спору.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк (за договором – постачальник, далі- відповідач) та Відкритим акціонерним товариством „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ ( за договором покупець, далі- позивач) укладено договір № 179 (далі- договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов’язується поставити у власність покупця вінці та шестерні привідні для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А, які надалі іменується продукція, в асортименті, кількості, у терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі.

Покупець зобов’язується прийняти продукцію, що поставляється у його власність і оплатити її вартість відповідно до умов даного договору( п. 1.2 договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поставка продукції здійснюється на підставі письмової заявки покупця протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

Вартість продукції, яка поставляється за даним договором, становить 2 013 276грн.00коп.

20.04.2007р. сторони додатковою угодою № 1 до договору внесли зміни до п. 1.1 договору, а саме: постачальник зобов’язується поставити у власність покупця вінці та шестерні привідні для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А, яка надалі іменується продукція в асортименті, кількості, у терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в вищезазначеному договорі, а саме загальна сума (з ПДВ) складає 1 330 427,00грн.

Всі інші умови договору залишаються без змін.

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4, 3.6 договору відповідно встановлено, що умови поставки є DDP (Вуглегірська ТЕС, Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС) „Інкотермс 2000”. Поставка продукції здійснюється залізницею або автомобільним транспортом постачальника на адресу вантажоодержувача. Продукція, поставлена без письмової заявки покупця оплаті не підлягає. Разом з продукцією постачальник зобов’язаний надати покупцеві документи: акт прийому–передачі продукції, рахунок - фактуру, податкову накладну, відповідні товаросупроводжувальні накладні, сертифікат якості і/або технічний паспорт. Датою постачання вважається дата підписання акту прийому-передачі продукції.

Як стверджує позивач, на виконання вимог договору № 179 від 20.04.2007р. 10.05.2007р. позивач на факс відповідача надіслав належним чином оформлену заявку на поставку продукції № 23-10/3/1887 відповідно до специфікації. Тобто, строк поставки відповідачем продукції є 26.06.2007р.

Відповідачем відповідно до актів прийому-передачі від 04.07.2007р., від 25.07.2007р., від 30.07.2007р., від 24.09.2007р. було поставлено продукцію: вінець 3Бу 15.09.020СБ у кількості 1 шт. за ціною 485 070грн. з ПДВ, шестерню ЗГ 15.17-15 у кількості 1 шт. за ціною 96960грн. з ПДВ, шестерню 13736 у кількості 2шт. за ціною 89 152грн. з ПДВ, а всього на суму 760 334грн.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив умови договору, а саме:

- шестерня кр. ЗГ 15.17-15 на загальну суму 290 520грн. поставлена не була, прострочка становить 160днів;

- шестерня кр. ЗГ 15.17-15 на суму 96 960грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 5 днів;

- шестерня кр.13736 на суму 89 152грн. поставлена не була, прострочка становить 160днів;

- шестерня кр.13736 на суму 89 152грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 10 днів;

- шестерня кр.13736 на суму 89 152грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 185 днів.

Загальна вартість продукції не поставленої в строки передбачені договором становить 380 032грн., та поставленої продукції з порушенням термінів вказаних у договорі на суму 275 264грн. Таким чином, на думку позивача, має місце неналежне виконання зобов’язання з боку відповідача та затримка у постачанні товару на строк від 5 до 160днів.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальникові штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1% від вартості не оплаченої продукції за кожен день прострочення її оплати, але не більш 5% від вартості не оплаченої продукції.

Пунктом 5.9 договору спірні питання розглядаються в досудовому (претензійному порядку), а у випадку недосягнення згоди у судовому порядку.

10.09.2007р. за № 8-04/3732 позивачем була надіслана претензія, відповідно до якої, останній пропонував сплатити штрафні санкції за непоставлену продукцію у розмірі 403 585грн.34коп., але вимоги позивача задоволені не були.

Договором про неустойку від 20.04.2007р., укладеним між сторонами, було передбачено, що даний договір про неустойку укладається з метою забезпечення виконання договору між постачальником та замовником на постачання вінців та шестерень привідних для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А ( п.1).

Пунктом 2 ( абз. третій) вказаного договору передбачалося, що постачальник зобов”язаний сплатити замовнику штраф у загальному розмірі 448 428,15 грн. не в повному обсязі (зменшена на 10% від суми договору про неустойку) у разі неналежного виконання постачальником своїх обов”язків, а саме: затримки понад 1 добу у постачанні товару з вини постачальника.

Оскільки, на думку позивача, відповідач порушив вимоги п.1.1 та п. 3.1 договору № 179 від 20.04.2007р., п.2 договору про неустойку.

Оскільки, до теперішнього часу відповідач не сплатив штраф у розмірі 403 585грн.34коп., тому позивач просить суд стягнути його з відповідача.

У судовому засіданні 14.02.2008р. позивач уточнив свої вимоги та просить суд стягнути з відповідача штраф по договору неустойки від 20.04.2007р. у розмірі 153 949,41 грн. за неналежне виконання умов договору № 179 від 20.04.2007р., обґрунтувавши це посиланням на додаткову угоду № 1 від 20.04.2007р. до договору № 179 від 20.04.2007р. та договір про неустойку від 20.04.2007р.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 179 від 20.04.2007р., додаткову угоду № 1 до договору, акти приймання-передачі партії вугільної продукції від 04.07.2007р., від 25.07.2007р., від 30.07.207р., від 24.09.2007р., претензію від 10.09.2007р. № 8-04/3732, уточнення до позовної заяви від 14.02.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 10.01.2008р. № с3-09, правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов”язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Спірним по даній справі є питання про те, чи є правомірним стягнення штрафу з відповідача за невиконання вимог договору.

Пунктом 3.1. договору № 179 від 20.04.2007р. передбачено, що поставка продукції здійснюється на підставі письмової заявки покупця протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

Позивач надав суду заявку від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887 щодо придбання вінців та шестерень привідних для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А, але доказів щодо її направлення відповідачу та отримання її відповідачем суду не представив.

Посилаючись на відправлення вказаної заявки факсом, позивач не надав суду і доказів з цього приводу, хоча умовами того ж договору, зокрема п. 6.3 передбачено, що сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов”язань за цим договором в умовах, передбачених п.6.1, зобов”язана в термін не більш 5 днів письмово сповістити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф).

Розглянувши подану позивачем заявку від 10.05.2007р., суд встановив, що вона містить строки поставки продукції, які суттєво відрізняються від умов, передбачених п. 3.1 договору № 179 від 20.04.2007р., а саме:

У договорі, зокрема, передбачено, що вінці до млинів Ш-50А поставляються протягом 90 днів після отримання вказаної письмової заявки; привідні шестерні до млинів Ш-50 та Ш-50А протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

У заявці містяться терміни постачання шестерні кр. 13736 (Зміївська ТЕС) до 10.05.2007р., до 15.05.2007р., до 25.06.2007р.; шестерні кр. ЗГ 15.17-15 (Вуглегірська та Зміївська ТЕС) до 06.07.2007р., до 01.06.2007р., до 10.07.2007р.

Отже, позивачем в односторонньому порядку були змінені умови договору щодо строків поставки продукції, що є порушенням ч.1 ст. 651 ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів стосовно внесення змін до п.3.1 договору № 179 від 20.04.2007р. позивач суду не надав.

Позивач вважає, що доказами отримання відповідачем цієї заявки є акти приймання-передачі продукції за договором № 179 від 20.04.2007р., але в жодному з актів приймання-передачі, наданих позивачем суду, немає посилання на письмову заявку від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887. Щодо продукції, яка вказана у актах приймання-передачі, то її найменування передбачено у самому договорі № 179 від 20.04.2007р.

З реєстру оплати поставленої відповідачем продукції не вбачається, що оплачена продукція була поставлена саме за заявкою від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887.

Крім того, п.5.2 договору передбачена відповідальність постачальника у випадку не постачання або неповного постачання продукції у терміни, передбачені даним договором. Але позивач, у порушення вимог законодавства, в заявці від 10.05.2007р.в односторонньому порядку змінив терміни постачання продукції, що також не може бути підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій.

Таким чином, суд вважає, що позивач не довів суду свої вимоги щодо застосування до відповідача штрафу за порушення умов договору № 179 від 20.04.2007р. та договору про неустойку від 20.04.2007р., а відтак позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача згідно вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк про стягнення штрафу по договору неустойки від 20.04.2007р. у розмірі 153 949,41грн. за неналежне виконання умов договору №179 від 20.04.2007р., відмовити у зв”язку з недоведеністю.

У судовому засіданні 21.02.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення виготовлено та підписано 21.02.2008р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку із дня його підписання.

Суддя Радіонова О.О.