ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 14/77
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Процик Т.С.

Слука М.Г.

розглянув
апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Калуш

на
рішення Господарського
суду Івано-Франківької області від 06.11.2007р.

у
справі № 14/77

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Калуш

до
відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_2, м.Львів

про визнання недійсним договору № 01 від
18.10.2005р.

за
участю представників:

від
позивача: не з'явився.

від
відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2007р. у справі №
14/77 відмовлено в позові підприємця ОСОБА_1, м.Калуш до підприємця ОСОБА_2,
м.Львів про визнання недійсним договору № 01 від 18.10.2005р.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване нормами ч.1 ст.638 ЦК України, ч.3
ст.180, п.1 ст.265, ст.266 ГК України та тим, що за спірним договором сторони
за власною згодою визначили, щ найменування та кількість поставленого товару
визначається накладними, які продавець надає покупцю в момент приймання товару,
що підтверджується видатковими накладними, в яких чітко визначається предмет
поставки, його кількість та ціна, відтак. правові підстави для визнання
недійсним договору відсутні.

Скаржник,
позивач у справі, з рішенням суду не погоджується, подав апеляційну скаргу,
просить рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального і
процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи, позов задоволити, з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник
скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач
відзиву на апеляційну скаргу не подав, уповноваженого представника в судове
засідання не скерував, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Виходячи
з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вбачає за можливе
розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Підприємець
ОСОБА_1, м.Калуш звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з
позовом до підприємця ОСОБА_2 визнати недійсним договір № 01 від 18.10.2005р. з
підстав недотримання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які
встановлені Цивільним кодексу України, невідповідності змісту правочину актам
цивільного законодавства.

Підпунктом
1.1 пункту 1 Договору «Предмет договору»передбачено, що продавець (відповідач)
передає покупцю (позивач) товар згідно товарної накладної у власність покупцеві
за вказану у ній грошову суму в термін, зазначений у даному Договорі.

Згідно з
п.3.1 Договору продавець відвантажує та доставляє товар за відпускними цінами,
діючими на момент відвантаження згідно товарних накладних, власним транспортом,
за оплатою заявки покупцем.

У
відповідності до п.6.3 Договору даний договір укладений терміном на 1 рік,
набуває чинності з моменту підписання його сторонами.

Згідно з
ч.ч.1-5 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені
сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору
відповідно до законодавства. (ч.1 ст.180) Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто
згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за
законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на
вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. (ч.2 ст.180) При
укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії договору. (ч.3 ст.180) Умови про предмет у
господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру,
асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх
якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до
обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього
Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов,
що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. (ч.4
ст.180) Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому
цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою
сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої
ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у
скорочені строки порівняно з нормативними. (ч.5 ст.180).

У
відповідності до ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є
визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у
стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах
чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція,
вироби, визначені індивідуальними ознаками. (ч.1 ст.266) Загальна кількість
товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент,
сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками,
типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не
передбачено законом. (ч.2 ст.266).

З
вищенаведених норм вбачається, що законодавець чітко встановлює обов'язок
сторін погодити предмет та ціну договору. Для договорів поставки конкретний
перелік товарів, які повинні бути поставлені за договором, повинен визначатись
специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору.

У
відповідності до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Однак,
всупереч наведеним нормам в спірному договорі № 01 від 18.10.2005р. сторони не
погодили предмет та ціну договору, оскільки не дійшли згоди щодо того, який
конкретно товар повинен передаватись у власність покупцеві і за який товар
останній зобов'язаний сплатити грошову суму, виходячи з ціни товару.

Відтак,
не приймаються судом до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на
позовну заяву, про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов
договору -предмету та ціни поставленого товару, шляхом зазначення у спірному
договорі умов про те, що продавець передає покупцю товар згідно з товарною
накладною у власність покупцеві за вказану у ній грошову суму за відпускними
цінами, діючими на момент відвантаження.

Відповідно
до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства.

Згідно з
ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення стороною правочину (сторонами) вимог, які
встановлені частиною 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Отже,
неузгодження сторонами предмету та ціни у спірному договорі є підставою вважати
такий договір не укладеним та визнати його недійсним.

Обставину
про те, що саме на підставі та на виконання спірного договору № 01 від
18.10.2005р. протягом січня-лютого 2006 року відповідач за видатковими
накладними № РН-0000018 від 04.01.2006р., № РН-0000019 від 20.01.2006р., №
РН-0000020 від 01.02.2006р., № РН-0000021 від 03.02.2006р., № РН-0000022 від
06.02.2006р., № РН-0000024 від 07.02.2006р., № РН-0000023 від 21.02.2006р., №
РН-0000025 від 25.02.2006р.(а.с.15-22) передав позивачу товар, а саме: двері
дерев'яні, двері металеві, ручки, рами до дверей, на загальну суму 62696,50
грн., апеляційний господарський суд вважає недоведеною, оскільки із змісту
перелічених видаткових накладних не вбачається їх складання на підставі та у
виконання договору № 01 від 18.10.2005р. Крім того, позивач вказану обставину
заперечує та стверджує, що передача товару, зазначеного у даних видаткових
накладних не була спрямована на виконання договору № 01 від 18.10.2005р. та
стосувалась інших договірних відносин. Відтак, апеляційний господарський суд
вважає, що наявні у матеріалах справи видаткові накладні (а.с.15-22), подані
відповідачем, не підтверджують факту узгодження сторонами предмету та ціни
спірного договору.

За
наведених обставин, позовні вимоги, як і вимоги апеляційної скарги, підлягають
задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, як таке, що прийняте
при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав встановленими, та з порушенням норм матеріального
права.

Тому
керуючись ст.ст.99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Калуш задоволити.

Скасувати
рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2007р. у
справі № 14/77.

Позов
задоволити.

Визнати
недійсним договір № 01 від 18.10.2005р. між приватним підприємцем ОСОБА_1,
м.Калуш та приватним підприємцем ОСОБА_2, м.Львів.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Процик Т.С.

Суддя
Слука М.Г.