ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 2-26/12573-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Шаргала В.І.

суддів:

Мачульського Г.М.

Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від 14.03.2007р.

у справі

№2-26/12573-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім"

до

1). Фонду майна Автономної Республіки Крим

2). Приватного підприємства "Комфорт-Т"

третя особа

Українська кооперативно-державна корпорація по агропромисловому будівництву "Украгропромбуд"

про

застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

за участю представників

- позивача:

1). Слюсар О.В. (довіреність від 30.05.2007р.)

2). Марченко С.І. (довіреність від 30.05.2007р.)

- відповідача-1:

Голубєвої Н.А. (довіреність №03Д від 08.01.2008р.)

- відповідача-2:

не з'явився

- третьої особи:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2006р. (суддя Проніна О.Л.) вказаний позов задоволено. Постановлено визнати недійсним договір оренди державного нерухомого майна, яке не увійшло до статутного фонду господарського товариства від 18.07.2003р., укладений між Фондом майна АР Крим та Приватним підприємством "Комфорт-Т"; стягнути з Фонду майна АР Крим на користь Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" 42, 50 грн. державного мита та 59 грн. витрат зі сплати послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнути з Приватного підприємства "Комфорт-Т" на користь Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" 42, 50 грн. державного мита та 59 грн. витрат зі сплати послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Оскарженою постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Плута В.М., суддів Гонтаря В.І., Сотула В.В.) вказане рішення скасовано, постановлено у задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" відмовити у повному обсязі.

В своїй касаційній скарзі позивач просить скасувати повністю постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. та залишити в силі рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2006р., посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального права, а саме: ст.24 Закону України "Про приватизацію державного майна", ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", Декрету Кабінету Міністрів України №8-92 від 15.12.1992р. "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності", Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №19 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності, в будівництві та промисловості будівельних матеріалів", Постанови Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998р., Наказу Фонду державного майна України №649 від 17.04.2001р. "Про затвердження переліку документів, які подаються орендодавцеві", абз.2 п.9 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України №02-5/237 від 25.05.2000р. "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного і комунального майна", ч.1 п.5 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/111 від 12.03.1999р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", ст.ст.2, 48 Цивільного кодексу України (ред. 1963р.).

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач-2 та третя особа не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, Вінницький комбінат будівельних конструкцій створений відповідно наказу Міністерства сільського будівництва УРСР від 01.01.1985р. №5. Відповідно до п. 1.1 Статуту комбінат був державним підприємством та був переданий в управління Вінницькому обласному об'єднанню по агропромисловому будівництву "Вінницяоблагробуд" згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів УРСР від 20.08.1991р. №189-р та постанови Голови правління корпорації "Украгропромбуд" №13 від 10.09.1991р.

У 1996р. Державне підприємство "Вінницький комбінат будівельних конструкцій" у процесі приватизації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Теплий дім". Відповідно до Статуту Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" та плану приватизації, що був затверджений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області 17.01.1996р., база відпочинку, що знаходиться у м. Саки по вул. Морській, 4, не увійшла до Статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім", але залишилась на його балансі та в його користуванні, оскільки будувалась підприємством за рахунок коштів фонду соціального розвитку підприємства.

18.07.2003р. між Фондом майна АР Крим та Приватним підприємством "Комфорт-Т" було укладено договір оренди бази відпочинку, що знаходиться у м. Саки по вул. Морській, 4, та перебуває на балансі Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім".

В липні 2006р. Відкрите акціонерне товариство "Теплий дім" звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Фонду майна АР Крим та Приватного підприємства "Комфорт-Т" про застосування наслідків нікчемного правочину щодо договору оренди від 18.07.2003р. з тих підстав, що такий договір не був посвідчений нотаріально. В процесі розгляду справи позивачем було змінено підстави позовних вимог у зв'язку з чим Відкрите акціонерне товариство "Теплий дім" просило застосувати наслідки нікчемного правочину з тих підстав, що спірний договір оренди укладався без згоди органу, уповноваженого управляти базою відпочинку у м. Саки –корпорації "Украгропромбуд".

Місцевий господарський суд задовольняючи позов виходив з того, що хоча Декретом Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" за №8-92 від 15.12.1992р., який був чинним на час укладення оспорюваного договору, функції з управління майном, яке знаходиться у загальнодержавній власності покладені на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади, Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №19 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" встановлений виняток із ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" та корпораціям "Укрбуд", "Украгропромбуд", "Укрмонтажспецбуд", "Укрбудматеріали", "Укртрансбуд", "Укрметротунельбуд" та концерну "Укрцемент" делеговані функції з управління майном організацій і підприємств, які засновані на загальнодержавній власності та входять до їх складу, отже органом, уповноваженим управляти майном, яке було об'єктом оренди оспорюваного договору є Українська кооперативно-державна корпорація по агропромисловому будівництву "Украгропромбуд"; відповідно до п.3.1 Статуту Вінницького комбінату будівельних конструкцій майно підприємства закріплено за ним на праві повного господарського відання та без дозволу власника майна або Облагробуду не може відчужуватися або передаватися в користування; доказів з прийняття рішення про передачу повноважень з управління державним майном, яке було предметом оспорюваного договору, під час розгляду справи не надано; Фонд майна АР Крим та ПП "Комфорт-Т" при укладенні договору оренди від 18.07.2003р. порушили вимоги Наказу Фонду державного майна України від 17.04.2001р. №649 "Про затвердження переліку документів, які подаються орендодавцеві", який був чинним на час укладання оспорюваного договору, та положення ч.1 ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за яким особи, які бажають укласти договір оренди направляють заяву із проектом договору та документами, перелік яких встановлений, зокрема, Наказом Фонду державного майна України від 17.04.2001р. №649; до цього переліку включений дозвіл на передачу в оренду державного майна від органу, уповноваженого управляти таким майном; третя особа згоду на передачу майна в оренду не надавала; за наслідками розгляду справи суд встановив, що існують підстави для визнання договору недійсним на відповідно до п.1 ст.215 Цивільного кодексу України, оскільки зазначений договір суперечить вимогам законодавства як такий, що був укладений в порушення нормативно-правових актів, які діяли на час укладання договору; відповідно до п.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд при вирішенні спору по суті має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, а відтак місцевий господарський суд дійшов до висновків про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача та вийти за межі позовних вимог –визнати недійсним договір оренди від 18.07.2003р., укладений між Фондом майна АР Крим та Приватним підприємством "Комфорт-Т" а також задовольнити позов.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновками місцевого господарського суду, зазначивши в оскарженій постанові, що Житомирським апеляційним господарським судом в постанові від 26.12.2006р. у справі №9/8-06 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" до Фонду майна АР Крим про спонукання до укладання договору безстрокового безоплатного користування державним майном, що побудовано за рахунок коштів фонду соціального розвитку Державного підприємства "Вінницький комбінат будівельних конструкцій", а саме –базою відпочинку загальною площею 120, 6 м2, розташованою за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4, встановлено, що 17.07.1996р. в процесі приватизації начальником відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області було затверджено план приватизації Вінницького комбінату будівельних конструкцій, правонаступником якого є позивач по даній справі; згідно зазначеного плану приватизації та акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Вінницького комбінату будівельних конструкцій, затвердженого 05.07.1996р. начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області, до статутного фонду не увійшло та підлягає приватизації будинок відпочинку у м. Саки, отже, з врахуванням приписів ст.7 Закону України "Про приватизацію державного майна", Фонд державного майна України є органом, уповноваженим управляти державним майном, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації; положення Закону України "Про приватизацію державного майна" є спеціальними нормами та регулюють питання саме у процесі приватизації державного майна, що мало місце у даному випадку; інформацію про проведення приватизації бази відпочинку було опубліковано в інформаційному бюлетені Фонду майна Автономної Республіки Крим від 08.06.2002р.; наказом Фонду майна Автономної Республіки Крим від 25.07.2002р. №603 було затверджено зведений акт інвентаризації цілісного майнового комплексу, об'єкта групи "Ж" –бази відпочинку, що не увійшла до статутного фонду Вінницького ВАТ "Теплий дім"; відповідно до п. 101 Державної програми приватизації на 2000-2002 р.р., затвердженої Законом України від 18.05.2000р. за №1723-ІІІ, підприємство, що більше 5-ти років утримує за рахунок власних коштів об'єкт групи "Ж", має першочергове право на викуп; позивач в процесі приватизації виступав в якості особи, що має першочергове право на викуп спірного об'єкту, однак в процесі передприватизаційної підготовки, на підставі матеріалів інвентаризації, передаточного (розподільчого) балансу, а також аудиторського висновку не було підтверджено утримання бази відпочинку в належному стані за рахунок власних коштів ВАТ "Теплий дім", тому Фондом майна АР Крим було видано наказ №761 про зміну способу приватизації з викупу на конкурс; інформаційне повідомлення про продаж бази відпочинку було опубліковано в Інформаційному бюлетені Фонду майна АР Крим, однак в подальшому Фондом майна АР Крим було зупинено приватизацію об'єкту групи "Ж" –бази відпочинку, що не ввійшла до статутного фонду позивача; згідно спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України №908/68 від 19.05.1999р., договір оренди державного майна, яке перебуває на балансах господарських товариств, укладається органом приватизації за місцем розташування об'єкта оренди, тому Фондом майна АР Крим у якості способу управління майном було вибрано передачу майна в оренду, відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та 18.07.2003р. з підприємством "Комфорт-Т" укладено договір оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду господарського товариства; Фонд майна АР Крим при укладенні з підприємством "Комфорт-Т" договору оренди державного нерухомого майна від 18.07.2003р. діяв в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством, а відтак апеляційний господарський суд дійшов до висновків про відсутність обставин, передбачених ст.ст.215 та 203 Цивільного кодексу України, а отже –про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції 17.07.1996р. в процесі приватизації начальником відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області було затверджено план приватизації Вінницького комбінату будівельних конструкцій, правонаступником якого є позивач по даній справі, і зазначене підприємство у процесі приватизації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Теплий дім" (позивач). При цьому, спірний об’єкт не увійшов до статутного фонду та підлягає приватизації згідно із Законом України "Про приватизацію державного майна". Згідно ж приписів ст.7 Закону України "Про приватизацію державного майна", Фонд державного майна України є органом, уповноваженим управляти державним майном, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації, положення якого є спеціальними нормами та регулюють питання саме у процесі приватизації державного майна.

Наказом Фонду майна Автономної Республіки Крим від 25.07.2002р. №603 було затверджено зведений акт інвентаризації цілісного майнового комплексу, об'єкта групи "Ж" –бази відпочинку, що не увійшла до статутного фонду Вінницького ВАТ "Теплий дім". Відповідно до п.101 Державної програми приватизації на 2000-2002 р.р., затвердженої Законом України від 18.05.2000р. за №1723-ІІІ, підприємство, що більше 5-ти років утримує за рахунок власних коштів об'єкт групи "Ж", має першочергове право на викуп. Позивач в процесі приватизації виступав в якості особи, що має першочергове право на викуп спірного об'єкту, однак в процесі передприватизаційної підготовки, на підставі матеріалів інвентаризації, передаточного (розподільчого) балансу, а також аудиторського висновку не було підтверджено утримання бази відпочинку в належному стані за рахунок власних коштів ВАТ "Теплий дім", тому Фондом майна АР Крим було видано наказ №761 про зміну способу приватизації з викупу на конкурс. Інформаційне повідомлення про продаж бази відпочинку було опубліковано в Інформаційному бюлетені Фонду майна АР Крим, однак в подальшому Фондом майна АР Крим було зупинено приватизацію об'єкту групи "Ж" –бази відпочинку, що не ввійшла до статутного фонду позивача. Згідно спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України №908/68 від 19.05.1999р., договір оренди державного майна, яке перебуває на балансах господарських товариств, укладається органом приватизації за місцем розташування об'єкта оренди, тому Фондом майна АР Крим у якості способу управління майном було вибрано передачу майна в оренду. Відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та вказаних обставин 18.07.2003р. з підприємством "Комфорт-Т" укладено договір оренди державного нерухомого майна, що не увійшло до статутного фонду господарського товариства. Фонд майна АР Крим при укладенні з підприємством "Комфорт-Т" договору оренди державного нерухомого майна від 18.07.2003р. діяв в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством, а відтак апеляційний господарський суд дійшов до обґрунтованих висновків про відсутність обставин, передбачених ст.ст.215 та 203 Цивільного кодексу України, а отже і правових підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до приписів ст.7 ч.1 Закону України "Про приватизацію державного майна" державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні. Згідно ч.3 цієї норми державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють, зокрема, такі основні повноваження, як: повноваження власника державного майна у процесі приватизації; виступають орендодавцем майна, що перебуває у державній власності, згідно з законодавством.

Таким чином відповідач-2, укладаючи договір оренди, діяв в межах наданих йому повноважень, а доводи позивача про те, що спірний договір оренди є недійсним, так як укладений з порушенням права позивача як балансоутримувача, не ґрунтуються на нормах матеріального права оскільки Фонд майна АР Крим мав розпорядитись цим майном в порядку, визначеному Законом України "Про приватизацію державного майна", що ним і було зроблено. Також, як не встановлено судами, так і не вбачається порушень прав позивача як балансоутримувача з врахуванням викладеного, та тієї обставини, що майно з балансу позивача не передавалось на баланс орендарю, а з викладених норм права вбачається, що орган приватизації який здійснює повноваження власника майна у процесі приватизації, вправі розпоряджатись цим майном на свій розсуд в межах, встановлених законодавством. При цьому отримання згоди балансоутримувача на такі дії чинним законодавством не передбачено.

Крім того, суд касаційної інстанції відзначає, що передача в оренду майна за спірним договором є ефективним та економічно виправданим засобом щодо розпорядження державним майном, оскільки у зв’язку з орендою кошти за орендну плату надходитимуть до Державного бюджету.

Наведеним спростовуються доводи, викладені в касаційній скарзі щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а відтак постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Теплий дім" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. у справі №2-26/12573-2006 Господарського суду Автономної Республіки Крим –без змін.

Головуючий суддя В.І. Шаргало

С у д д і Г.М. Мачульський

Л.І. Рогач