ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06"
листопада 2008 р.                                                            Справа
№10/608-НА

за
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1м.
Хмельницький

до   Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2007р.

№/0/4540

Суддя                                                                                                                                 Секретар судового засідання Мельник
М.В.

Представники сторін:

від позивача:     Іванчук Н.О.-  за довіреністю від 04.11.2008р.

від відповідача: ОСОБА_2. -  за довіреністю від 17.09.2008р. № 27265/9/10.

Постанова
приймається 06.11.2008р., так як в судовому засіданні оголошувалась перерва.

У
судовому   засіданні   оголошено вступну  і
резолютивну   частину    постанови
згідно ст. 160 КАС України .

Суть
спору:

Позивач
у позовній заяві
просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення
від 25.05.2007р. №/0/4540 про застосування до відповідача 5610 грн.
штрафних санкцій по податку на додану вартість відповідно до п. ”а” п.п.4.1.4
п.4.1 ст.4 та  п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, прийнятого на підставі акту
перевірки  №138/17-1/ від
24.05.2007р., вважаючи його таким , що не відповідає вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам .

В
обґрунтування своїх вимог вказує на протиправність  посилань
податкового органу про порушення позивачем п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17
Закону України „Про прядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” оскільки це не відповідає висновкам,
зробленим  в акті перевірки.

Посилаючись
на положення ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні", яка не передбачає невиїзної (додаткової) перевірки своєчасності
подання до органів ДПС податкової декларації, вважає , що податковий орган не
мав права проводити таку перевірку, за результатами якої прийнято спірне
рішення.

Зазначає,
що позивач в період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р. не повинен був подавати до
податкового органу декларації по ПДВ, оскільки в 2004 році знаходився на
спрощеній системі оподаткування, про що отримав свідоцтво платника єдиного
податку від 01.01.2004р. №175298., свідоцтво платника ПДВ позивачу не
видавалось, запис в реєстр платників ПДВ не проводився. При цьому посилається
на  ст.6 Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”, п.11.42 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Повноважний
представник позивача в судовому засіданні вказує на необхідність застосування
податковим органом  положень п.9.8 ст.9
Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідач проти позовних вимог заперечує,
вважає правомірним проведення відповідачем перевірки за результатами якої
прийнято спірне рішення , посилаючись на п.3 ст.10, ст.11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні”, якими передбачено право органів
державної податкової служби  здійснювати
контроль своєчасності подання платниками податкових та бухгалтерських звітів,
податкових декларацій, розрахунків , пов'язаних із обчисленням податків , інших
платежів , перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення
об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів та проводити
документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові виїзні
перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів). Зазначає, що за результатами невиїзної
документальної перевірки позивача щодо своєчасності подання ним податкових
декларацій по податку на додану вартість, встановлено неподання податкових  декларацій по ПДВ  за період з
01.01.2004р.  по 30.09.2006р., чим
порушено п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України „Про прядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та
застосовано відповідно до п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17  штрафні санкції.

Звертає
увагу, що в ході планової документальної перевірки позивача ( акт від
15.02.2007р.)  встановлено, що у період з
01.10.203р. по 31.12.2004р. позивач перебував на спрощеній системі
оподаткування, згідно книги обліку Ф.10 та звіту платника в 4 кварталі 2003
року ПП ОСОБА_1. було допущено перевищення максимально допустимого рівня (500
тис. грн.) валового доходу для платників єдиного податку, чим порушено вимоги
ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва”. Тому позивач з 01.01.2004р. повинен
був перейти на загальну систему оподаткування зі сплатою податку з доходів
фізичних осіб за правилами, встановленими розділом IV Декрету КМ України
"Про прибутковий податок з громадян".

Вказує
на те, що позивач на виконання вимог Закону України "Про податок на додану
вартість" (п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2), повинен був зареєструватися як платник
ПДВ та подавати відповідну податкову звітність, проте вказаних вимог не
виконав, у зв'язку із чим за результатами виїзної документальної перевірки
податковим органом було правомірно донараховано податок на додану вартість та
відповідно нараховані штрафні санкції за неподання податкової звітності.

В
підтвердження своєї позиції посилається на постанову господарського суду
Хмельницької області по справі №9/607-НА, яка ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду залишена без змін.

Щодо
тверджень представника Позивача про необхідність застосування положень п.9.8
ст.9 Закону України "Про ПДВ", зазначає, що його положення
застосовуються лише до тих платників, які були зареєстровані ними у
відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою
суду від 25.09.07р. провадження у справі №10/608-НА було зупинено до набрання
законної сили судовим рішенням у справі №9/607-НА за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового
повідомлення-рішення №2/0/783 та № /0/768 від 21.02.07р.
про  донарахування податкових зобов'язань
по податку з доходів фізичних осіб та
ПДВ, які прийняті на підставі акту перевірки від 15.02.2007р. №
756/17-1/., з огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від
25.05.2007р. №/0/4540, яке оспорюється у даній справі, було прийнято
за результати невиїзної (додаткової) перевірки (акт №138/17-1/ від
24.05.2007р.), яку було проведено на підставі виїзної планової документальної
перевірки (акт №756/17-1/ від 15.02.2007р.), що є предметом розгляду
в справі №9/607-НА.

Постановою
господарського суду від 10.10.07р. по справі № 9/607-НА у позові приватного
підприємця ОСОБА_1м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових
повідомлень-рішень №2/0/783 та № /0/768 від 21.02.07р.
відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від
26.05.2008р. вищевказану постанову залишено без змін.

Ухвалою
суду від 26.09.2008р. провадження у справі №10/608-НА поновлено.

Розглянувши
подані  сторонами  документи і матеріали, заслухавши  пояснення
представників  сторін,  з'ясувавши
фактичні  обставини, на  яких
ґрунтується позовна  вимога  і
заперечення проти позову, дослідивши докази ,  встановлено     наступне.

ОСОБА_1,
м. Хмельницький зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа, що підтверджується  свідоцтвом про
державну реєстрацію від 14.12.99р., перебував на спрощені          й системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом  про сплату
єдиного податку серії НОМЕР_1 від 01.01.03р. на 2003 рік та  серії НОМЕР_2 від 1.01.04  на
2004 рік.

Податковим
органом проведено 24.05.2007р. невиїзну перевірку своєчасності подання
податкових декларацій з податку на додану вартість фізичною особою - приватним
підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р., про що складено
акт № 138/17-1/ від 24.05.2007р..

В
акті зазначено, що при перевірці використано акт виїзної планової
документальної перевірки від 15.02.07р. №756/17-1/ за період з
01.10.03р. по 30.09.06р..

В
даному акті та матеріалами справи №9/607-НА встановлено, що приватним
підприємцем         ОСОБА_1. в IV кв.
2003р. було допущено перевищення максимально допустимого рівня (500 тис. грн.)
валового доходу для платників єдиного податку, чим порушено вимоги  ст.1 Указу Президента України від
03.07.1998р. №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва". Зазначено, що позивач в
порушення вимог ст. 2, п.7.3.1 ст. 7, п.п.9.3, 9.4 ст. 9 Закону України
"Про податок на додану вартість" не надіслав податковому органу заяву
про реєстрацію платника ПДВ протягом двадцяти календарних днів , наступним за
звітним податковим періодом і не сплачував ПДВ, що призвело до заниження
податкового зобов'язання по ПДВ в розмірі 132063 грн..

На
підставі вищевказаного, в акті перевірки від 24.05.2007р. податковим органом
зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.п."а" п.п.4.1.4
п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків  перед бюджетами та держаними
цільовими фондами", а саме, що позивачу податкові декларації з ПДВ за
період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р. необхідно було подавати протягом 20
календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового)
періоду, однак фактично такі декларації приватним підприємцем ОСОБА_1. не
подавались ( 2 роки та 9 місяців).

На
підставі акту невиїзної перевірки своєчасності подання податкових декларацій з
ПДВ від 24.05.07р. податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №
/0/4540 від 25.05.2007р., яким відповідно до п.п.17.1.1.п.17.1.ст.17
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" нараховано 5610 грн. штрафних
санкцій.

Позивач,
вважаючи податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає чинному
законодавству, просить  визнати його
протиправним та скасувати.

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх
в  сукупності  , судом
враховується  наступне.

Статтею
67 Конституції України та ст. 9 Закону України "Про систему
оподаткування" на платників податків покладено обов'язок своєчасно та у
повному обсязі сплачувати загальнодержавні та місцеві податки і збори до
державного та місцевих бюджетів.

Згідно
п.9.3, п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про податок на додану
вартість" із змінами та доповненнями №168/97-ВР особи, які підлягають
обов'язковій  реєстрації  як
платник податку,  зобов'язані
зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням
(місцем проживання).                Якщо обсяг оподатковуваних операцій особи
протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом
2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа
зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом.  Особа, що не надсилає таку заяву у таких
випадках та у такі строки, ) несе відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування
податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Крім того, згідно
ст.5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування,
обліку  та звітності  суб'єктів малого підприємництва " від
03.07.1998р. ( із змінами та доповненнями) у разі перевищення обсягу виручки
від реалізації продукції ( товарів, робіт, послуг) за рік 500 тис. грн..
платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування ,
обліку та звітності , починаючи з наступного звітного періоду.

У відповідності до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 10.10.2007р. про справі №
9/607-НА. яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.05.2008р. , відмовлено в позові приватного підприємця
ОСОБА_1м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про
визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від
21.02.07р. №/0/783 про визначення податкового зобов'язання по ПДВ та
штрафних санкціях на суму 66031,50 грн. та №/0/768 про донарахування
податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб на суму 33080,84 грн.
та встановлено, що Позивач повинен був перейти на загальну систему
оподаткування  , обліку та звітності з
01.01.2004р. та відповідно до вимог п.9.3 ст. 9 Закону України " Про
податок на додану вартість" зареєструватись як платник податку .

Пунктом
2 ст.9 Закону України "Про систему оподаткування" на платників
податків покладено обов'язок подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Відповідно
до підпункту "а" п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-III із змінами та доповненнями
(надалі Закон №2181), податкові декларації подаються за базовий податковий період
, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових
внесків), протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Згідно
п.п.7.8.1 п.7.8 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"
визначено, що податковим періодом є один календарний місяць.

Платник
податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством,
сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за
кожне таке неподання або її затримку ( п.п.17.1.1.п.17.1 ст.17 Закону №2181).

Як
вбачається з поданих доказів та враховуючи обставини справи №9/607-НА, позивач,
в порушення вищевказаних норм не подавав до податкового органу декларації по
ПДВ, тому податковим органом правомірно нараховано спірним податковим
повідомленням-рішенням № /0/4540 від 25.05.2007р. 5610 грн. штрафних
санкцій. Доказів, які б спростовували висновки податкового органу позивачем не
подано.

Щодо
посилань позивача на неправомірність проведення перевірки, на підставі якої
прийнято спірне рішення, то судом враховується, що відповідно до п. 3 ст. 10
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" однією із
функцій державних податкових інспекцій в містах без районного поділу є контроль
своєчасності подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів,
податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з
обчисленням податків, інших платежів, а також перевірка достовірності цих
документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення
податків, інших платежів. Статтею 11 даного Закону встановлено, що органи
державної податкової служби мають право здійснювати документальні невиїзні
перевірки, а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів).

З приводу тверджень позивача про
застосування положень п. п. ґ)  п.9.8.
ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" ,  судом зважається на те, що , анулювання реєстрації
на підставах,  визначених у  підпунктах "б"-"ґ" цього
пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої
особи,  про що приймається відповідне
рішення. Однак в матеріалах останнє відсутнє. Крім того, позивач не реєструвався
як платник ПДВ у відповідності до вимог Закону України "Про податком на
додану вартість".

З
огляду на викладене, податковим органом правомірно винесено податкове
повідомлення-рішення № /0/4540 від 25.05.2007р. про застосування
штрафних санкцій.

Враховуючи
вищенаведене та положення ст.71 КАС України, відповідно до яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, у позові необхідно
відмовити .

Враховуючи
відмову у позові, згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем,
покладаються на нього.

Керуючись
ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві
та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД -

ПОСТАНОВИВ:

У
позові приватного підприємця ОСОБА_1м. Хмельницький до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення № 04540 від 25.05.2007р.  відмовити.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про  апеляційне оскарження подається
протягом  10 днів з дня проголошення,  апеляційна скарга  подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського  апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя

Постанова складена в
повному обсязі та підписана
10.11..2008р.

Віддрук.
3 прим. :  1 - до справи, 2 - позивачу, 3
- відповідачу.