ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р.           Справа № 04/930а

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Упир І.І., при секретарі –Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –Мельничук Ю.В. –представник за довіреністю,

від відповідача –Любарська Т.А. –представник за довіреністю,

в засіданні суду взяв участь старший помічник військового прокурора Черкаського гарнізону –Лук’яненко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини А 3024 до Уманської районної державної адміністрації про визнання нечинним розпорядження.

ВСТАНОВИВ :

Позивач заявив позов про визнання нечинним розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 13.10.2006 року № 310 „Про припинення права постійного користування військовій частині А 3024 земельною ділянкою 3,3 га в адміністративних межах Піківецької сільської ради Уманського району”, з мотивів, що припинення права користування земельною ділянкою прийняте з порушенням норм чинного законодавства зокрема, ст.ст. 141, 142 Земельного Кодексу України якого передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою.

Прокурор та представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач, у відзиву на позов проти позову заперечив з мотивів, що відсутній землекористувач, земельна ділянка надавалася військовій частині 54981, що підтверджується державним актом на право користування землею Б № 015224 а не військовій частині А 3024:

-          земельна ділянка не використовувалась навіть військовою частиною А 3024. На цій земельній ділянці відсутнє майном військової частини А 3024 чи Міністерства оборони України.

Територія земельної ділянки використовувалося як сміттєзвалище, а згодом її самовільно зайняв кооператив „Подарунок” для випасу та утримання овець, що підтверджується актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.08.2006 року та від 30.10.2006 року та іншими документами.

-          військова частина А 3024 як позивач, не є постійним землекористувачем земельної ділянки і вона не може вимагати скасування оспорюваного розпорядження, оскільки її земельні права не порушенні.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив з мотивів викладених у відзиву на позов.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін та прокурора вбачається, що розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 13.10.2006 року № 310 „Про припинення права постійного користування військовій частині А 3024 земельною ділянкою 3,3 га в адмінмежах Піківецької сільської ради Уманського району” райдержадміністрація припинила право користування 3,3 га землі яка відповідно до державного акту на право постійного користування землі була надана військовій частині 54981.

Військова частина 54981 була переформована у військову частину 4116 яка в послідуючому була розформована.

Військова частина 4116 земельну ділянку у встановленому порядку на себе не переоформила. Не переоформила на себе цю земельну ділянку, після розформування військової частини 4116 і військова частина А 3024.

Разом з тим заявляючи позов позивач стверджує, що оспорюваним розпорядженням було порушено його права на земельну ділянку 3,3 га в межах Піківецької сільської ради.

Відповідно до ст. 31 Закону України „ Про місцеві державні адміністрації” від 09.04.199 року № 586-XIV, п. 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.119 року № 280/97-ВР, ст. 12, п. 12 розділу Х „Перехідні положення” Земельного Кодексу України –до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Землі оборони. згідно п. 2 ст. 77 Земельного Кодексу України можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Право власності та право постійного користування земельною ділянкою згідно ст. 125 Земельного Кодексу України, виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (п. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України).

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, згідно п. 3 ст. 125 Земельного Кодексу, забороняється.

В засіданні суду позивач не надав суду доказів права користування спірною земельною ділянкою в силу ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

Як встановлено в судовому засіданні спірна земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується. Раніше там було сміттєзвалище, а потім її самовільно зайняв кооператив „Подарунок” на якій випасав та утримував овець, що підтверджується актами перевірки дотримань вимог земельного законодавства від 05.10.2006 року та від 30.10.2006 року складеними Уманським міжрайонним відділом м. Умань Черкаського обласного Управління Облдержземінспекції, приписами, від 21.08.2005 року, від 05.10.2006 року, протоколами про адмінпорушення від 21.08.2006 року та 05.10.2006 року та Постановами про накладення адміністративного стягнення від 29.08.2006 року № 96 та від 16.10.2006 року № 104 за якими на голову кооперативу „Подарунок” Гасимова М. було накладено штраф в сумах відповідно 136 грн. та 85 грн.

Припинення права користування земельною ділянкою можливе з підстав визначених Земельним Кодексом України.

Згідно п. „в” ст. 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та органів.

Військова частина 54981 припинила свою діяльність. В подальшому ця земельна ділянка Міністерством Оборони України не була переформована на інші військові формування, а була залишена без догляду та використання, що підтверджується вище названими доказами Облдержземінспекції.

Підставами для визнання акта нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акту нечинним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємств чи організацій позивача у справі.

Оспорюване розпорядження Уманська районна держадміністрація прийняла відповідно до своєї компетенції передбаченої ст. 21 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” від 09.04.1999 р. № 586-XIV та відповідно до вимог ст. ст. 17, 141 Земельного Кодексу України.

Оспорюваним розпорядженням відповідач не порушив права, охоронювані інтереси позивача на спірну земельну ділянку.

За таких обставин суд вважає в позові відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                    І.І.Упир

Постанова підписана 27.03.2008 р.