ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р.

Справа № 15/308-07-8188

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Лавренюк О.Т.

при секретарі Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 11.03.2008 р.

від позивача: Коваленко В.Е., паспорт –директор ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ

Маркаров І.Р., довіреність №21/11-01 від 21.07.1997р.;

від відповідачів: ТОВ „Цемент” –Непомняща Т.О., довіреність від 20.11.2007р.;

ТОВ „Крок Г.Т.” –Іноземцев О.В., довіреність №26 від 15.01.2008р.;

ТОВ „Імпекс –ТК ЛТД” не з’явилися;

за участю представників сторін в судовому засіданні від 18.03.2008 р.

від позивача: Коваленко В.Е., паспорт –директор ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ

Маркаров І.Р., довіреність №21/11-01 від 21.07.1997р.;

від відповідачів: ТОВ „Цемент” –Непомняща Т.О., довіреність від 20.11.2007р.;

ТОВ „Крок Г.Т.” –Іноземцев О.В., довіреність №26 від 15.01.2008р.;

Панова С.І., довіреність №25 від 15.01.2008р.:

ТОВ „Імпекс –ТК ЛТД” не з’явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Крок Г.Т.”

на ухвалу господарського суду Одеської області про забезпечення позову

від 07 лютого 2008 року

по справі №15/308-07-8188

за позовом Виробничо-комерційної фірми „Осіріс” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент”

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Крок Г.Т.”

3) Товариства з обмеженою відповідальністю ”Імпекс-ТК ЛТД

про визнання додаткової угоди до договору частково недійсною, зобов’язання продовжити строк виконання договору та стягнення 10918394,53 грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент”

до 1) Виробничо-комерційної фірми „Осіріс” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Крок Г.Т.”

про визнання договору підряду розірваним та стягнення з відповідачів

(сторони та суть спору зазначені згідно з ухвалою)

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ст. 4-4 Господарського процесуального Кодексу здійснювалась повна фіксація судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні, яке відбулося 11.03.2008р., оголошено перерву до 18.03.2008р..

В с т а н о в и л а:

22.10.2007р. до господарського суду Одеської області від ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ надійшла позовна заява до ТОВ „Цемент”, ТОВ „Крок Г.Т.” та ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” про : 1) стягнення з ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” компенсації моральної шкоди у розмірі 1000000 грн.; 2) визнання частково недійсною додаткової угоди №2 від 05.12.2006р. до укладеного між ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Цемент” договору №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р. у частині строку закінчення робіт по виконанню комплексу електромонтажних робіт по реконструкції зовнішнього електричного постачання ТОВ „Цемент” з прокладкою кабельної траси від ПС „Усатово” до РП цементного заводу з реконструкцією високовольтних камер РУ 6РП, а також проводки кабелю від РП цементного заводу до нової електропідстанції перемелу, яка будується на цементному заводі, згідно з переліком робіт, зазначеному у додатку 1, що є невід’ємною частиною укладеного договору до 15.03.2007р.; 3) зобов’язання ТОВ „Цемент” продовжити строк виконання договору до 10.04.2008р.; 4) стягнення з ТОВ „Крок Г.Т.” майнової шкоди у розмірі 6918394,53 грн., компенсації моральної шкоди 3000000 грн..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2007р. по справі №15/308-07-8188 вказану позовну заяву ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Того ж дня, 22.10.2007р., до господарського суду Одеської області від ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ „Крок Г.Т.”, з посиланням на те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

11.01.2008р. ТОВ „Цемент” подало до господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” про: 1)визнання розірваним з 29.20.2007р. договір підряду №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р., укладений між ТОВ „Цемент” та ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ; 2) стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” вартість неякісної кабельної продукції в сумі 3158187,12 грн.; 3) стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” збитки, які виникли у зв’язку з невиконанням договору підряду №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р. в сумі 967022,88 грн.; 4)стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” збитки, пов’язані з оплатою робіт по демонтажу кабелю в сумі 300000 грн.; 5) стягнення з ВКФ „Осіріс” збитки, пов’язані з залученням спеціалістів ТПП України для участі у демонтажу кабелю, в сумі 8142 грн.; 6) стягнення солідарно з відповідачів судових витрат.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.01.2008р. по справі №15/308-07-8188 прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ „Цемент” до ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” про визнання договору підряду розірваним та стягнення 4433352 грн. до спільного розгляду з первісним позовом.

07.02.2008р. до господарського суду Одеської області від ТОВ „Цемент” надійшло клопотання про прийняття мір по забезпеченню позову в порядку ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, в якому ТОВ „Цемент” просило накласти арешт на майно ПКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.”, оскільки відповідачі на момент розгляду справи здійснюють господарську діяльність та у позивача ( ТОВ „Цемент”) є підстави вважати, що майно, належне їм на праві власності, може бути відчужене третім особам під час розгляду справи, що може утруднити виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог ТОВ „Цемент”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2007р. по справі №15/308-07-8188 (суддя Петров В.С.) накладено арешт на майно ТОВ „Крок Г.Т.” в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 13343604,53 грн., та на майно ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 4433352 грн., мотивуючи це тим, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулося ТОВ „Крок Г.Т.” з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області по справі №15/308-07-8188 від 07.02.2008р. в частині накладення арешту на майно ТОВ „Крок Г.Т.” в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 14343604,53 грн., з тих мотивів, що: 1)господарським судом першої інстанції при винесенні ухвали не здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в ухвалі суду відсутнє обґрунтування того, що вжиття заходів забезпечення позову це необхідна міра, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, при цьому господарським судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що ТОВ „Крок Г.Т.” отримує стабільний прибуток, є власником нерухомого майна та є одним з найкрупніших підприємств кабельної промисловості; 2)господарським судом першої інстанції не з’ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання щодо забезпечення позову, не обґрунтував необхідність застосування цих заходів, чим порушив положення ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, що у відповідності до ст. 104 названого Кодексу є підставою для скасування оскаржуваної ухвали; 3) господарським судом не прийнято до уваги, що ТОВ „Крок Г.Т.” не має жодних договірних відносин з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Цемент”, підприємство не приймало участі у проведенні монтажних робіт та випробуванні кабелю, єдиним підприємством, з яким ТОВ „Крок Г.Т.” мало договірні відносини та зобов’язання за ними –це ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД”, а отже пред’явлення будь-яких вимог до ТОВ „Крок Г.Т.” можливе лише в регресному порядку від ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД”, в разі встановлення вини останнього.

05.03.2008р. до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ „Цемент” надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ „Крок Г.Т.”, в якому позивач просить залишити без змін ухвалу господарського суду про забезпечення позову, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ТОВ „Крок Г.Т.”, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу господарського суду Одеської області про забезпечення позову - скасувати, а з огляду на таке.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 ст. 67 названого Кодексу встановлено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. У разі вжиття заходів до забезпечення позову з ініціативи господарського суду відповідні дії мають бути мотивовані з урахуванням, зокрема, припису пункту 3 частини другої ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та вищенаведеного. (Лист Вищого господарського суду від 12.12.2006 № 01-8/2776 „Про деякі питання практики забезпечення позову” Редакція з 12.12.2006)

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (Роз'яснення Вищого арбітражного суду від 23.08.1994 № 02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову Редакція з 10.02.2004

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України №01-8/2776 12.12.2006р. „Про деякі питання практики забезпечення позову”).

ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ „Цемент”, ТОВ „Крок Г.Т.” та ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” про : 1) стягнення з ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” компенсації моральної шкоди у розмірі 1000000 грн.; 2) визнання частково недійсною додаткової угоди №2 від 05.12.2006р. до укладеного між ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Цемент” договору №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р. у частині строку закінчення робіт по виконанню комплексу електромонтажних робіт по реконструкції зовнішнього електричного постачання ТОВ „Цемент” з прокладкою кабельної траси від ПС „Усатово” до РП цементного заводу з реконструкцією високовольтних камер РУ 6РП, а також проводки кабелю від РП цементного заводу до нової електропідстанції перемелу, яка будується на цементному заводі, згідно з переліком робіт, зазначеному у додатку 1, що є невід’ємною частиною укладеного договору до 15.03.2007р.; 3) зобов’язання ТОВ „Цемент” продовжити строк виконання договору до 10.04.2008р.; 4) стягнення з ТОВ „Крок Г.Т.” майнової шкоди у розмірі 6918394,53 грн., компенсації моральної шкоди 3000000 грн..

При цьому позивач за первісним позовом посилається на те, що ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ придбав у ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” кабельно-провідникову продукцію вартістю 3158187,12 грн. за специфікацією, котра була в свою чергу придбана у ТОВ „Крок Г.Т.”, який є і виробником продукції.

Вказана продукція була придбана ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ для виконання договору підряду №ODS 00117/06, укладеного між ТОВ „Цемент” та ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ 08.09.2006р..

Після монтажу кабельної траси, який виконувався ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ, ТОВ „Цемент” почав проводити іспити кабельної траси, проте кабелі, які були вироблені ТОВ „Крок Г.Т.” та придбані у ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” позивачем за первісним позовом, неодноразово виходили зі строю, у зв’язку з чим ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ скористалася своїм правом, наданим ст. 1209 Цивільного кодексу України, та звернулося з позовом до виготовлювача товару –ТОВ „Крок Г.Т.” про відшкодування шкоди, завданої юридичній особі внаслідок недоліків товарів, у розмірі 6918394,53 грн., моральної шкоди у розмірі 3000000 грн. та судових витрат: витрати по сплаті державного мита –10000 грн. та витрати на оплату ІТЗ судового процесу –118 грн.

Одночасно з позовом до господарського суду Одеської області від ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ „Крок Г.Т.”, з посиланням лише на те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Проте ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ належним чином не обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову, в порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час розгляду справи №15/308-07-8188 за позовом ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ до ТОВ „Цемент”, ТОВ „Крок Г.Т.” та ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД” у господарському суді Одеської області ТОВ „Цемент” подало зустрічну позовну заяву до ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” про: 1)визнання розірваним з 29.20.2007р. договір підряду №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р., укладений між ТОВ „Цемент” та ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ; 2) стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” вартість неякісної кабельної продукції в сумі 3158187,12 грн.; 3) стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” збитки, які виникли у зв’язку з невиконанням договору підряду №ОDS 00117/006 від 08.09.2006р. в сумі 967022,88 грн.; 4)стягнення солідарно з ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.” збитки, пов’язані з оплатою робіт по демонтажу кабелю в сумі 300000 грн.; 5) стягнення з ВКФ „Осіріс” збитки, пов’язані з залученням спеціалістів ТПП України для участі у демонтажу кабелю, в сумі 8142 грн.; 6) стягнення солідарно з відповідачів судових витрат, з посиланням на те, що ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ була зобов’язана за договором підряду №ODS 00117/06, укладеним між ТОВ „Цемент” та ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ 08.09.2006р., виконати комплекс електромонтажних робіт по реконструкції зовнішнього електропостачання ТОВ „Цемент” з прокладенням кабельної траси від ПС „Усатово” до РП цементного заводу з реконструкцією високовольтних камер РУ 6 РП, а також від РП цементного заводу до нової електропідстанції помолу, яка будується на цементному заводі, згідно з переліком робіт визначеним у додатку №1 до договору.

Після монтажу кабельної траси, який виконувався ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ, ТОВ „Цемент” почав проводити іспити кабельної траси, проте кабелі, які були використані при монтажу кабельної траси ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ, придбані у ТОВ „Імпекс-ТК ЛТД”, а вироблені ТОВ „Крок Г.Т.”, неодноразово виходили зі строю, у зв’язку з чим ТОВ „Цемент” скористалося своїм правом, наданим ст. 1209 Цивільного кодексу України, та звернулося з позовом до ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та виготовлювача товару –ТОВ „Крок Г.Т.” про стягнення солідарно з відповідачів вартості неякісної кабельної продукції у розмірі 3158187,12 грн., збитків у зв’язку з невиконанням договору підряду в сумі 967022,88 грн., збитків, пов’язаних з оплатою робіт по демонтажу кабелю, в сумі 300000 грн. та збитків, пов’язаних із залученням спеціалістів ТПП України для участі у демонтажу кабелю, в сумі 8142 грн., а також судових витрат.

Згодом, а саме: 07.02.2008р., до господарського суду Одеської області від ТОВ „Цемент” надійшло клопотання про прийняття мір по забезпеченню позову в порядку ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, в якому ТОВ „Цемент” просило накласти арешт на майно ПКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.”, оскільки відповідачі на момент розгляду справи здійснюють господарську діяльність та у позивача за зустрічним позовом (ТОВ „Цемент”) є підстави вважати, що майно, належне на праві власності ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Крок Г.Т.”, може бути відчужене третім особам під час розгляду справи, що може утруднити виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог ТОВ „Цемент”.

Проте ТОВ „Цемент” також належним чином не обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову, в порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарським судом першої інстанції не здійснено оцінки обґрунтованості доводів заявників –ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ та ТОВ „Цемент” щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; оскільки оскаржувана ухвала не містить обґрунтованих висновків щодо забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином господарським судом першої інстанції без належного обґрунтування, тобто безпідставно застосовано міри по забезпеченню позову, оскільки у заявлених клопотанні про забезпечення позову ТОВ „Цемент” та ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ не міститься достатньо обґрунтоване припущення в розумінні ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У апеляційній скарзі ТОВ „Крок Г.Т.” просить апеляційний господарський суд скасувати ухвалу в частині накладення арешту на майно ТОВ „Крок Г.Т.” в розмірі заявлених позовних вимог, що складають 14343604,53 грн..

Оскільки господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо невідповідності оскаржуваної ухвали нормам чинного процесуального законодавства, враховуючи ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слід скасувати у повному обсязі, а не частково, як того просить у апеляційній скарзі скаржник.

Таким чином, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу господарського суду Одеської області від 07.02.2008р. по справі №15/308-07-8188 –скасувати, оскільки названа ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 99, 101 –106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, –

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07.02.2008р. по справі №15/308-07-8188 скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання ВКФ „Осіріс” у вигляді ТОВ про забезпечення позову.

Відмовити у задоволенні клопотання ТОВ „Цемент” про забезпечення позову.

Справу №15/308-07-8188 направити на розгляд господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   Савицький Я.Ф.

Суддя                                            Гладишева Т.Я.

Суддя                                                                                 Лавренюк О.Т.