КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

11.03.08 р.                                                                                          № 22/329-7/100-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Писана Т.О (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Фаловської І.М.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Стовбир О.О. –представник за дов. № го-08/1 від 02.01.2008 р.;

від відповідача: Стрілко О.В. –представник за дов. № 126 від 03.01.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»на рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року

у справі №22/329-7/100-07 (суддя Антонова В.М)

за позовом           закритого акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», м. Київ,

до           акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м. Фастів, Київська обл.,

про           стягнення 8653,61 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»звернулося до господарського суду Київської області з позовом до акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»про стягнення 8653,61 грн.

Заявою за вх. №271 від 10.01.2008р. позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача крім суми основного боргу також пеню в сумі 1811,24грн., інфляційних витрат у сумі 1618,23грн. та 3% річних у сумі 325,89грн., а всього на загальну суму 12408,97 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.01.2008р. по справі №22/329-7/100-07 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду Київської області закрите акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»звернулось до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Представник скаржника (позивача) у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, його представник у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення суду першої інстанції законним та таким, що відповідає матеріалам справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.05.2006 року у м. Запоріжжя, на проспекті Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хонда Акорд, державний номер АР 0007 АК (належить та перебував під керуванням Бережного Юрія Івановича) та автомобілем КАВЗ-3271, державний номер 08798 НР (перебував під керуванням Ільченка Юрія Івановича, власник - ВАТ «Запорізький електровозоремонтний завод»(далі - ВАТ «ЗЕРЗ»).

Постановою від 01.06.2006 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя водія автомобіля КАВЗ-3271 Ільченка Ю.І., який працює у ВАТ «ЗЕРС», було визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст.124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно звіту №172/1 від 12.05.2006 р. про оцінку автомобіля Хонда Аккорд (державний номер АР 0007 АК) розмір матеріального збитку, завданого Бережному Ю.І., як власнику транспортного засобу, складає 14 068, 74 грн.

Власник автомобіля Хонда Аккорд Бережний Ю.І., який був застрахований у ЗАТ «Страхова Група ТАС»на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № від 28.12.2005 р. Брежний Ю.І., звернувся до ЗАТ «Страхова Група ТАС»за виплатою страхового відшкодування. Відповідно до умов договору ЗАТ «Страхова Група ТАС»виплатила Бережному Ю. І. частину суми страхового відшкодування у розмірі 8653,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16493 від 29.09.2006 р.

Цивільна-правова відповідальність ВАТ «ЗЕРЗ»(власника автомобіля, водій якого Ільченко Юрій Іванович винний у скоєнні ДТП), застрахована в АТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом №ВА/8830832.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що АТ «Українська пожежно-страхова компанія»не є особою, відповідальною за збитки, завдані автомобілем КАВЗ-3271 (державний номер 08798 НР), що належить ВАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», а є лише особою, яка забезпечує відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі звернення останніх в порядку та строки, визначені ст.ст.33-36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 27 ЗУ «Про страхування»визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до позивача перейшло в межах фактичних витрат в сумі 8653,61 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Господарський суд першої інстанції, при прийнятті рішення правомірно врахував, що власником джерела підвищеної небезпеки, яким заподіяно збиток власнику автомобіля Хонда Аккорд, є ВАТ «Запорізький електровозоремонтний завод».

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України передбачено право регресу у страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування до винної особи, яка заподіяла збитки, але не передбачено право регресу повернення сплаченого ним страхового відшкодування за рахунок інших видів страхування, в т.ч. за договорами страхування цивільно-правової відповідальності та з інших осіб.

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс № ВА/883083) АТ «УПСК»взяло на себе обов'язок відшкодувати збитки третій особі, які можуть бути нанесені з вини страхувальника (ВАТ «ЗЕРЗ») внаслідок ДТП.

Статтею 37 Закону України «Про страхування»передбачено, що страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

ЗАТ «Страхова група ТАС», позивач у даній справі, не є стороною за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та не є особою, постраждалою у ДТП. Отже вірним є висновок суду першої інстанції, що між ЗАТ «Страхова група ТАС»та АТ «Українська пожежно-страхова компанія»відсутні будь-які правовідносини.

Потерпілою особою є Бережний Ю.І. (власник автомобіля Хонда Аккорд (державний номер АР 0007 АК), який за отриманням страхового відшкодування до АТ «Українська пожежно-страхова компанія»не звертався, оскільки застрахував свій автомобіль в ЗАТ «Страхова група ТАС»та, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № від 28.12.2005р. отримав частину страхового відшкодування у розмірі 8653,61 грн.

Господарським судом встановлено факт відсутності звернень потерпілими особами за отриманням страхового відшкодування до АТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Посилання скаржника на те, що цивільна відповідальність винної в скоєнні ДТП особи застрахована в АТ «Українська пожежно-страхова компанія», тому саме вказана страхова компанія має зобов'язання виплатити суму понесених ЗАТ «Страхова група ТАС»збитків, є помилковими, оскільки статтями 993 та 1191 ЦК України передбачено, що страховик має право звертатись саме до особи, відповідальної (винної) за завдані збитки. Господарським судом було належним чином досліджено обставини щодо особи винної у завданні збитків і зроблений вірний висновок про відсутність вини АТ «Українська пожежно-страхова компанія»у заподіянні збитків потерпілому.

Таким чином, колегія суддів, на підставі наявних в справі матеріалів, дійшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»на рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року по справі №22/329-7/100-07 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року по справі №22/329-7/100-07 залишити без змін.

3.          Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Писана Т.О

Судді:

Мостова Г. І.

Фаловська І.М.

Дата відправки 21.03.08