ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.01.08                                                                                           Справа № 17/94(1/186)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого –судді –                                                            Мельник Г.І.

Суддів -                                                             Новосад Д.Ф.

-                                                             Михалюк О.В.

апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 08.06.07р.

по справі №17/94 (1/186)

за заявою регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

про перегляд рішення господарського суду Закарпатської області у справі №1/186 від 21.07.2006року за нововиявленими обставинами

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

до відповідача Тячівської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тячівської районної ради

про видачу свідоцтва про право державної власності на нерухоме майно –приміщення адмінбудинку та надвірних споруд комбінату побутового обслуговування в м. Тячів, вул. Леніна (Незалежності), 18

За участю:

Від позивача: Продан О.С.

Від відповідача: Ковач І.І.

Від третьої особи: не з’явився;

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду в складі колегії суддів: Кузь В.Л., Городечна М.І., Юркевич М.В. справу призначено до розгляду. Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.07р. справу передано на розгляд колегії суддів: Мельник Г.І., Михалюк О.В., Новосад Д.Ф.

Встановив: рішенням господарського суду Закарпатської області від 21.07.06р. у справі №1/186 залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 5.10.06р. відмовлено у позові РВФДМУ по Закарпатській області до Тячівської міської Ради про зобов’язання останньої видати свідоцтво про право державної власності на нерухоме майно –приміщення адмінбудинку та надвірних споруд комбінату побутового обслуговування в м. Тячів, вул. Леніна (Незалежності), 18. Вказані рішення мотивовані тим, що позивач не довів факту приналежності спірного нерухомого майна до державної форми власності, при цьому, в рішенні встановлено приналежність спірного майна до комунальної власності Тячівського району.

13.04.07р. РВФДМУ по Закарпатській області звернулось до господарського суду Закарпатської області з заявою про перегляд рішення від 21.07.06р. по справі №186 за нововиявленими обставинами. При цьому, нововиявленими обставинами вважає інформацію Тячівського районного архіву від 11.04.07 щодо створення колективного підприємства „Тячівський райпобуткомбінат” з місцем розташування по вул. Леніна, 12 у м. Тячів внаслідок приватизації майна членами трудового колективу на підставі рішення виконкому Тячівської районної ради від 25.12.91р. №803 „Про реєстрацію колективного підприємства „Тячівський райпобуткомбінат” та наказу управління побутового обслуговування населення Закарпатського облвиконкому від 26.12.91р. №21 „Про роздержавлення Тячівського райпобуткомбінату”. Вважає безпідставним висновок суду щодо передачі Тячівського комбінату побутового обслуговування населення в комунальну власність Тячівського району на підставі рішення Закарпатської обласної Ради народних депутатів від 23.12.92р. „Про комунальну власність області та програму її приватизації”, оскільки майно було передане КП „Тячівський райпобуткомбінат” на праві колективної власності на підставі вищенаведених рішення №803 та наказу №21.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.07р. у справі №17/94 (1/186) рішення господарського суду Закарпатської області від 21.07.06р. у справі №1/186 залишено без змін, заяву РВФДМУ по Закарпатській області про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Ухвала господарського суду мотивована тим, що наведені заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки останній не довів, що вони не могли бути йому відомі на час звернення до суду з позовом та з тих підстав, що вони не підтверджують факту звернення до відповідача з вимогою про видачу свідоцтва про право державної власності, оскільки майно не вибуло із загальнодержавної власності до комунальної.

Заявник з ухвалою не погоджується подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. При цьому, окрім наведених вище доводів посилається на те, що висновок господарського суду Закарпатської області в рішенні від 21.07.06р. щодо передачі приміщення адмінбудинку та надвірних споруд комбінату побутового обслуговування в м. Тячів на підставі рішення Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.19992р. «Про комунальну власність області та програму її приватизації»в комунальну власність Тячівського району після передачі майна КП «Тячівський райпобуткомбінат» в колективну власність на підставі наказу Управління побутового обслуговування населення Закарпатського облвиконкому від 26.12.1991р. №21 «Про роздержавлення Тячівського райпобуткомбінату» є безпідставним.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні представник просив залишити її без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, відзиву на апеляційну скаргу не подала, причин неявки предствника не повідомила, тому колегія дійшла висновку про розгляд справи без його участі за наявними доказами.

Справа слуханням відкладалася з 25.09.07р. на 16.10.07р. на 4.12.07р. на 18.12.07р. та на 22.01.08р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Закарпатської області від 8.06.2007р. року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Постановляючи рішення по справі №1/186 від 21.07.06р., яке переглядається за нововиявленими обставинами, суд встановив, що спірні приміщення - адмінбудинок та надвірні споруди комбінату побутового обслуговування в м. Тячів, вул. Леніна (Незалежності), 18 - набули статусу комунальної власності Тячівського району відповідно до рішення XI сесії XXI скликання Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.1992р. „Про комунальну власність області та програму її приватизації". Дане рішення прийнято у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 5.11.91 №311 „Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно- територіальних одиниць (комунальною) власністю". Належність спірного приміщення до комунальної власності Тячівського району на підставі рішення Закарпатської облради встановлено також рішенням господарського суду у справі №4/168 за участю цих же сторін у спорі про визнання права власності на це ж приміщення, тому за змістом ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.

Відповідно до статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами при наявності двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору та виявлення їх після прийняття рішення зі спору (обставини, які не могли бути відомі заявникові). За своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вказано у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.81 року за N 1 не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункті 1.1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року за N 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1.3 цього ж Роз'яснення не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, у разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Інформація Тячівського районного архіву від 11.04.07, на яку посилається заявник як на нововиявлену обставину, одержана останнім на його запит від 3.04.07р.

Дана обставина свідчить про те, що після вирішення спору судом, заявник продовжив пошук доказів, одним з яких і є згадана інформація, однак вона не може ототожнюватися з нововиявленою обставиною. Заявник не довів, що наведені ним обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи, до того ж вони не підтверджують факту його звернення до відповідача з вимогою про видачу свідоцтва про право державної власності на тій підставі, що майно не вибувало із загальнодержавної власності до комунальної.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви РВФДМУ по Закарпатській області про перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 21.07.2006р. за нововиявленими обставинами у зв'язку з відсутністю останніх.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали .

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 105, 106, 112-114 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 08.06.2007 року по справі за №17/94 (1/186) залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий–суддя Мельник Г.І.

Судді Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.