ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.08 р.                     Справа № 35/271

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій          А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ

до відповідача: Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка

про стягнення заборгованості в сумі 29549,10грн.

за зустрічним позовом : Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі 8106,86грн.

За участю

представників сторін

від позивача: Войшель А.В.– за довір.

від відповідача: Медведєв В.Ю. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги в розмірі 28606,40грн., індексу інфляції в розмірі 653,51грн., пені в розмірі 289,19грн.

Позивачем до прийняття рішення по справі було надано заяву про збільшення позовних вимог, де позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 127185,07грн., індекс інфляції в розмірі 23082,32грн., 3% річних в розмірі 6045,48грн., з приводу зазначеного судом розглядаються остаточні позовні вимоги позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобов’язання по оплаті наданих послуг міжміського та міжнародного телефонного зв’язку від 28.08.2002р. № РО/165-443, рахунки.

Відповідач надав пояснення, де вказує, що позовні вимоги визнає частково в сумі 74024,36грн. з яких 72859,56грн. – сума боргу, 1164,80грн. індекс інфляції.

02.10.2007р. відповідачем, Державним підприємством “Артемвугілля” м. Горлівка, був поданий зустрічний позов до Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ про стягнення заборгованості в розмірі 8106,86грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що між сторонами укладено договір № РО/165-443 від 28.08.2002р. згідно до якого позивач надав послуги за завершення ним викликів від мережі операторів стільникового рухомого зв’язку при проходженні викликів від абонентів мереж операторів стільникового рухомого зв’язку з національними кодами (NDC) на загальну суму 8106,86грн., в підтвердження надав акти виконаних робіт за період з липень 2005р. по листопад 2006р. та рахунки до них.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення позову заперечує, надав відзив на позовну заяву, де вказує, що ВАТ “Укртелеком” отримав від позивача послуги на суму 8106,86грн. та в порядку ст. 534, 601 ЦК України зарахував як зустрічні вимоги за послуги, надані відповідачу у листопаді та грудні 2004р.

Зустрічний позов, згідно ст. 60 ГПК України, розглядається господарським судом спільно із первісним позовом.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду Донецької області від 28.01.2008р. у зв’язку з хворобою судді Мальцева М.Ю. справу № 35/271 передано на розгляд судді Мартюхіній Н.О.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.01.2008р. справа № 35/271 прийнята до провадження суддею Мартюхіною Н.О.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

28.08.2002р. між Українсько-Американсько-Голландсько-Німецьким Закритим акціонерним товариством “Утел” (Утел), правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” згідно п. 3.3.; 3.4. Статуту ВАТ “Укртелеком” та Державним підприємством Горлівський вузол виробничо-технологічного зв’язку виробничого об’єднання “Артемвугілля” (Оператор), правонаступником якого є Державне підприємство “Артемвугілля”, згідно наказу № 769 від 28.12.2002р. та наказу № 97 від 25.02.2003р. Міністерства палива та енергетики укладений договір про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв’язку № РО/165-443.

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом цього договору є відносини сторін, пов’язані з наданням „Утел” абонентам оператора послуг міжнародного та міжміського телефонного зв’язку через автоматичну міжміську телефонну станцію типу 5ESS у місті Донецьк, що належить „Утел”.

Відповідно до п. 1.2 Договору та п. 2 додаткової угоди № 1 до Договору позивач надає відповідачу такі послуги зв’язку (телекомунікаційні послуги): послуги міжнародного (далеке зарубіжжя та країни СНД) та міжміського (в межах України та в межах Донецької області) телефонного зв’язку, послуги доступу до мережі операторів стільникового рухомого зв’язку з національними кодами (NDC) від абонентів оператора (відповідача).

Згідно п. 2.2.4 Договору оператор зобов’язується своєчасно та у повному обсязі проводити з „Утел” розрахунки за послуги зв’язку, надані згідно з п. 1.2 Договору, в порядку, передбаченому Договором.

Відповідно до п. 3.7 Договору оператор проводить сплату рахунку, виставленого „Утел” за звітній місяці, протягом 20 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Як встановлено судом, внаслідок підписання сторонами договору про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв’язку № РО/165-443 від 28.08.2002 р. у позивача та відповідача виникли відповідні права та обов’язки.

У позивача виникло зобов’язання надати певні послуги, обумовлені вказаним договором. Крім цього, у позивача також виникло право вимагати від відповідача сплатити вартість наданих послуг з урахуванням вимог розділу 2, 3 Договору.

У відповідача виникло право вимагати від позивача надання послуг, обумовлених підписаним між сторонами договором, а також відповідний обов’язок щодо своєчасної сплати їх вартості.

Факт отримання послуг зв’язку відповідач не заперечує.

В підтвердження виконання умов договору за період з листопада 2004р. по грудень 2005р. та за період з жовтня 2006р. по грудень 2006р. позивачем до матеріалів справи надані рахунки з яких вбачається що за період з листопада 2004р. по липень 2005р. позивачем було надано послуги зв’язку на загальну суму 117134,58грн., а за період з жовтня 2006р. по грудень 2006р. на суму 36713,26грн., а всього за вказані періоди було надано послуги зв’язку на загальну суму 153847,84грн.

Згідно до матеріалів справи за надані послуги телефонного зв’язку відповідач розрахувався частково на суму 80988,09грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1268 від 01.12.2006р. на суму 11696,58грн., платіжним дорученням № 1269 від 01.12.2006р. на суму 2339,32грн., платіжним дорученням № 1904 від 22.12.2006р. на суму 9336,49грн., платіжним дорученням № 1905 від 22.12.2006р. на суму 1867,30грн., платіжним дорученням № 0499 від 31.01.2007р. на суму 1912,26грн., № 0498 від 31.01.2007р. на суму 9561,31грн., платіжним дорученням № 2264 від 01.02.2005р. на суму 12160,45грн., платіжним дорученням № 2265 від 01.02.2005р. на суму 2432,09грн., платіжним дорученням № 01817 від 31.03.2005р. на суму 14388,19грн., платіжним дорученням № 09932 від 29.12.2005р. на суму 12745,08грн., платіжним дорученням № 09933 від 29.12.2005р. на суму 2549,02грн.

Таким чином на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 72859,75грн., що підтверджується первинними документами та визнано відповідачем.

Позивачем до стягнення заявлена заборгованість в розмірі 127185,07грн., але дослідивши надані сторонами первинні документи по справі судом встановлено наявність заборгованості за період з листопада 2004р. по липень 2005р. та за період з жовтня 2006р. по грудень 2006р. саме в розмірі 72859,75грн., будь-яких інших документів на підтвердження наявності заборгованості в розмірі 54325,32грн. позивачем до матеріалів справи не надано.

У поясненнях від 14.02.2008р. № 02-41/4702 позивач вказує, що додаткових доказів, що підтверджують заборгованість надати суду не має можливості у зв’язку з їх відсутністю.

Згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зазначені розбіжності у наявності заборгованості створилися в наслідок того, що позивач частину оплат відповідача зараховував в погашення пені на підставі ст. 534 ЦК України.

Приписами ст. 534 ЦК України встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов’язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов’язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Дослідивши платіжні доручення, що надані відповідачем в підтвердження оплати судом встановлено, що дані платіжні доручення мають чітке призначення платежу, тому зарахування їх не за призначенням суперечить Стандартам бухгалтерського обліку.

Щодо посилання позивача як на підставу погашення відповідачем боргу в розмірі 8106,86грн. шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, то вони судом до уваги не приймаються, оскільки будь-яких заяв, листів, актів або іншого звернення позивача до відповідача чи навпаки з пропозицією проведення зарахування зустрічних однорідних вимог позивачем до матеріалів справи не надано. Водночас, належною підставою для проведення по бухгалтерському та податковому обліку такої господарської операції як зустрічне зарахування вимог є відповідний первинний документ, що підтверджує за приписами ст. 601 ЦК України, здійснення таких заліків. У поясненнях позивача від 14.02.2008р. зазначено про відсутність доказів, що підтверджують взаємозалік між сторонами. Крім того у поясненнях від 14.02.2008р. позивач зазначає, що докази на підтвердження взаємозаліку між сторонами відсутні.

З огляду на викладені обставини вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за послуги міжміського та міжнародного телефонного зв’язку підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч вищевказаним нормам Цивільного та Господарського кодексу України, умовам Договору відповідач не виконав, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 72859,75грн.

Відповідач доказів погашення боргу в розмірі 72859,75грн. до матеріалів справи не надав.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази наявності заборгованості в розмірі 72859,75грн. та порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, в цій частині доведеними належним чином та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 6045,48грн. за період з 01.02.2006р. по 10.09.2007р. та індекс інфляції в розмірі 23082,32грн. за період з січня 2006р. по вересень 2007р.

Відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку суду розмір 3% річних за період з 01.02.2006р. по 10.09.2007р. складає 3778,01грн., розмір індексу інфляції за період з січня 2006р. по вересень 2007р. складає 13551,91грн.

У зв’язку з невірним визначенням позивачем суми боргу вимоги щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції підлягають частковому задоволенні згідно до розрахунку суду, зокрема 3% річних в розмірі 3778,01грн. та індекс інфляції в сумі 13551,91грн.

На підставі викладеного вимоги Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ до Державного підприємства “Артемвугілля” підлягають частковому задоволення.

Щодо зустрічних позовних вимог Державного підприємства “Артемвугілля” до Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” про стягнення заборгованості в розмірі 8106,86грн. то суд виходить з наступного.

Як визначалося вище між сторонами було укладено договір № РО/165-443 від 28.08.2002р. про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв’язку.

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є відносини сторін, пов’язані з наданням абонентам Державного підприємства “Артемвугілля” послуг міжміського та міжнародного зв’язку.

Розрахунки за вказаним договором повинні виконуватись між сторонами відповідно до розділу 3 договору, додатку Б1 до договору, додаткової угоди №1 від 18.09.2003р. про порядок розрахунків плати за доступ абонентів фіксованої мережі до мережі операторів рухомого зв’язку.

В підтвердження надання послуг позивачем за зустрічним позовом надані акти виконаних робіт по трафіку від абонентів стільникового зв’язку на мережу оператора за період з липня 2005р. по листопад 2006р., які підписані та скріплені печатками з обох сторін.

На підставі підписаних актів виконаних робіт позивачем на адресу відповідача направлялися рахунки № РО/165 від 20.07.2005р. на суму 726,6грн., № РО/165 від 31.08.2005р. на суму 688грн., № РО/165 від 30.09.2005р. на суму 621,65грн., № РО/165 від 31.10.2005р. на суму 733,69грн., № РО/165 від 30.11.2005р. на суму 699,17грн., № РО/165 від 30.12.2005р. на суму 700,18грн., № РО/165 від 31.01.2006р. на суму 619,68грн., № РО/165 від 28.02.2006р. на суму 670,22грн., № РО/165 від 31.03.3006р. на суму 652,51грн., № РО/165 від 28.04.2006р. на суму 567,97грн., № РО/165 від 31.05.2006р. на суму 606,38грн., № РО/165 від 30.06.2006р. на суму 636,12грн., № РО/165 від 31.07.2006р. на суму 634,87грн., № РО/165 від 31.08.2006р. на суму 616,31грн., № РО/165 від 29.09.2006р. на суму 497,28грн., № РО/165 від 31.10.2006р. на суму 397,18грн., № РО/165 від 30.11.2006р. на суму 279,82грн., № РО/165 від 30.12.2006р. на суму 580,27грн., а всього на загальну суму 8106,86грн.

Відповідач за зустрічним позовом вимоги договору не виконав, за отримані послуги не розрахувався в повному обсязі у зв’язку з чим за ним за період з липня 2005р. по грудень 2006р. рахується заборгованість в розмірі 8106,86грн.

Заперечення відповідача, щодо проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на вказану суму, судом до уваги не приймаються з підстав, що були викладені вище.

Відповідно до матеріалів справи вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за трафік від абонентів стільникового зв’язку на мережу оператора підлягають задоволенню.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч вищевказаним нормам Цивільного та Господарського кодексу України, умовам Договору відповідач за зустрічним позовом не виконав, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 8106,86грн.

Відповідач доказів погашення боргу в розмірі 8106,86грн. до матеріалів справи не надав.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази наявності заборгованості в розмірі 8106,86грн. та порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України по первинному позову з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, за зустрічним позовом з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України “Про телекомунікації” ст. ст. 22, 33, 42, 43, 49, 78, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ до Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка про стягнення 156312,87грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Артемвугілля” (84602, м. Горлівка, пр. Леніна, 13,, п/р 8001 в ГФ АКБ “Надра”, МФО 335719, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (01030, м. Київ, бул. Т.Шевченка, 18, п/р 2600257 в ВАТ “Райффайзен БАНК АВАЛЬ” м. Київ, МФО 300335, ) заборгованість в розмірі 72859,75грн., 3% річних в розмірі 3778,01грн., індекс інфляції в розмірі 13551,91грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 901,89грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмір 68,08грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка до Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ про стягнення 8106,86грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (01030, м. Київ, бул. Т.Шевченка, 18, п/р 2600257 в ВАТ “Райффайзен БАНК АВАЛЬ” м. Київ, МФО 300335, ) на користь Державного підприємства “Артемвугілля” (84602, м. Горлівка, пр. Леніна, 13, п/р 8001 в ГФ АКБ “Надра”, МФО 335719, ) заборгованість в розмірі 8106,86грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати накази.

Суддя Мартюхіна Н.О.