ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 2-77/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. -головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

ОСОБА_4 -дов. від 16.01.2008 року

відповідачів

1)          Дікусар І.А. -дов. від 21.01.2008
року 2)          ОСОБА_23)          не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

третьої особи

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду

від

13.06.2007 року

у справі

№ 2-77/07 Сихівського районного
суду м. Львова

за позовом

ОСОБА_1

до

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Україна" - ОСОБА_2- ОСОБА_3

третя особа

Державний реєстратор по Галицькому
району м. Львова

про

визнання недійсними нової
редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект
Україна" та скасування державної реєстрації змін до статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Проект Україна" в частині включення до
складу учасників ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В травні 2006 року ОСОБА_1звернувся
до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Україна", ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Державний реєстратор по Галицькому району м. Львова про визнання недійсним
прийнятого у 2005 році рішення загальних зборів учасників товариства в частині
включення до складу учасників ОСОБА_2, скасування державної реєстрації змін до
статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Україна" в
частині включення до складу учасників ОСОБА_2, зобов'язання  Державного реєстратора по Галицькому району
м. Львова внести до ЄДРПОУ запис про скасування державної реєстрації змін до
статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Україна" в
частині включення до складу учасників ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
ОСОБА_1зазначає про те, що рішення загальних зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Проект Україна" в частині включення до
складу учасників ОСОБА_2суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема
статтям 16, 53 Закону України "Про господарські товариства".

Рішенням Сихівського районного суду
м. Львова від 27.02.2007 року (суддя: Крайник Н.П.), залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2007 року
(судді: Новосад Д. -головуючий, Михалюк О., Мельник Г.) по справі № 2-77/07
Сихівського районного суду міста Львова в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Україна", ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третьої особи Державного реєстратора по Галицькому району м. Львова про
визнання недійсним нової редакції статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Україна" та скасування державної реєстрації
змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект
Україна" в частині включення до складу учасників ОСОБА_2відмовлено.

Мотивуючи судові рішення, суди з
посиланням на статті 54, 55, 64 Закону України "Про господарські
товариства", статті 16, 144 Цивільного кодексу України зазначають, що
учасники товариства розпорядилися часткою виключеного учасника на свій розсуд,
що не заборонено чинним законодавством України. Крім того, апеляційний суд
зазначає, що оспорюване рішення загальних зборів не порушило права та законні
інтереси позивача, який не лише особисто брав участь в його прийнятті, але й
голосував за рішення в редакції, яка оскаржується.

Не погоджуючиcь з постановою,
ОСОБА_1звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2007 року по
справі № 2-77/07 Сихівського районного суду м. Львова, в якій просить постанову
у справі та рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2007 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм
матеріального та процесуального права, зокрема, статей 54, 55, 64 Закону
України "Про господарські товариства", статті 144 Цивільного кодексу
України. Зокрема, заявник зазначає, що судами не дано належної оцінки тому
факту, що насправді відбулася передача частки виключеного учасника третій
особі.

Відповідач-1 надав відзив на
касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення,
рішення та постанову залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що   касаційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Згідно статті 108 Господарського
процесуального кодексу України       Вищий  господарський
суд  України  переглядає
за  касаційною   скаргою (поданням)    рішення
місцевого    господарського    суду
та    постанови апеляційного
господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Мотивувальна частина рішення
повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи
інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові рішення цим вимогам не
відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Україна", ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Державний реєстратор по Галицькому району м. Львова про
визнання недійсним прийнятого у 2005 році рішення загальних зборів учасників в
частині включення до складу учасників ОСОБА_2, скасування державної реєстрації
змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект
Україна" в частині включення до складу учасників ОСОБА_2,
зобов'язання  Державного реєстратора по
Галицькому району м. Львова внести до ЄДРПОУ запис про скасування державної
реєстрації змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект
Україна" в частині включення до складу учасників ОСОБА_2.

Рішенням Сихівського районного суду
м. Львова від 27.02.2007 року, залишеним без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 13.06.2007 року по справі № 2-77/07
Сихівського районного суду міста Львова в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Україна", ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третьої особи Державного реєстратора по Галицькому району м. Львова
про визнання недійсним нової редакції статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Україна" та скасування державної реєстрації
змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект
Україна" в частині включення до складу учасників ОСОБА_2відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суди виходили з того, що учасники товариства розпорядилися часткою виключеного
учасника на свій розсуд, що не заборонено чинним законодавством України. Крім
того, оспорюване рішення загальних зборів не порушило права та законні інтереси
позивача, який не лише особисто брав участь в його прийнятті, але й голосував
за рішення в редакції, яка оскаржується.

Однак, судами не звернуто уваги на
те, що позивачем заявлені вимоги до Державного реєстратора по Галицькому району
м. Львова, який є третьою особою у справі.

Відповідно до статті 30 Цивільного
процесуального кодексу України  сторонами
в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно статті 33 Цивільного
процесуального кодексу України  суд  за
клопотанням  позивача,  не
припиняючи   розгляду справи,
замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов
пред'явлено  не  до
тієї  особи,  яка
має  відповідати  за позовом,
або   залучає   до
участі  у  справі
іншу  особу  як співвідповідача.

Відповідно до статті 21
Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права
або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно статті 24 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав
має право до прийняття рішення залучити за клопотанням  сторони
або  за  своєю ініціативою до участі у справі іншого
відповідача.

Господарський суд, встановивши до
прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за
позовом,  може за згодою позивача, не
припиняючи провадження у справі,
допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Відтак, судами не вирішено питання
щодо залучення до участі у справі Державного реєстратора по Галицькому району
м. Львова у якості відповідача та, відповідно, не з'ясовано повне коло та
правовий статус учасників цієї справи.

Згідно частини 1 статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України підставами для скасування  або
зміни  рішення  місцевого
чи апеляційного
господарського   суду  або
постанови  апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування  норм матеріального чи процесуального права.

При новому розгляді справи суду слід
взяти до уваги наведене, з'ясувати всі обставини справи, і, в залежності від
встановленого та у відповідності до діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 16, 1115,
1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110,
11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України,  Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 27.02.2007 року та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2007 року по справі № 2-77/07 Сихівського
районного суду міста Львова скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Львівської області.

Головуючий
О. Муравйов

Судді
А. Полянський

Г.
Фролова