ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/33

19.03.08

За позовом

Комунального підприємства «Київпастранс»в особі філії Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного Депо № 2

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «А-400»

про

стягнення 8 726,18 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Новиков І.Г. (довіреність від 02.01.2008 № 06/32);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Київпастранс»в особі філії Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного Депо № 2 (далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-400»(далі - Відповідач) матеріальної шкоди в сумі 8 326,18 грн. та 400 грн. витрат на проведення товарознавчого дослідження.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання та ухвали про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 04123, м. Київ, вул. Галицька, 13-а зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, виданої станом на 15.02.2008. Про отримання поштової кореспонденції Відповідачем за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення 05.03.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2007 у адміністративній справі № 3-9049/07, 27.02.2007 була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі –ДТП), а саме зіткнення автомобілю «ГАЗ-32213», державний номер 02162 КА, яким керував громадянин Ярмолюк А.Б. із тролейбусом «ЛАЗ», бортовий номер 2904, який належить Позивачу на підставі Акту приймання-передачі транспортного засобу серія ДЮА № 433611 від 06.05.2006.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено тролейбус «ЛАЗ», бортовий номер 2904.

У постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2007 у адміністративній справі № 3-9049/07 зазначено, що Ярмолюк А.Б., порушив пункт 13.3 Правил дорожнього руху України, його визнано винним у вчиненні правопорушення.

Автомобіль «ГАЗ-32213», державний номер 02162 КА, яким завдано шкоду, згідно з довідки ГУ МВС України в м. Києві від 17.12.2007 № 10/14596 вх. був зареєстрований за громадянином Бірюковим В.Г., але за договором оренди вказаним автомобілем в цей час користувався Відповідач.

Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження № 1037 від 26.03.2007, сума матеріального збитку, заподіяного Позивачу, який є власником тролейбусу «ЛАЗ», бортовий номер 2904 внаслідок ДТП складає 8 326,18 грн.

За виконання вищевказаного звіту Позивач на підставі рахунку від 12.03.2007 № 1037 перерахував СПД Алексєєнку А.І. кошти у сумі 400 грн. відповідно до платіжного доручення від 14.03.2007 № 299.

24.10.2007 Позивач направив Відповідачу претензію № 1712 щодо сплати 8 726,18 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «ГАЗ-32213», державний номер 02162 КА, що перебуває у володінні відповідача, встановлена у судовому порядку.

Відтак, відповідач є особою, відповідальною за збиток, заподіяний тролейбусу «ЛАЗ», бортовий номер 2904, в результаті пошкодження цього тролейбусу при ДТП.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір матеріального збитку заподіяного власнику тролейбуса «ЛАЗ», підтверджений висновком автотоварознавчого дослідження № 1037 від 26.03.2007.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач не довів факт того, що шкоду тролейбусу «ЛАЗ»було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 22, 988, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-400»(04123, м. Київ, вул. Галицька, 13-а, ідентифікаційний код 19115800 з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Комунального підприємства «Київпастранс»в особі філії Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного Депо № 2 (04070, м. Київ, Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код 31725604, р/р 951 в Києво-Святошинському відділенні ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 300830) 8 726 (вісім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 18 коп. відшкодування шкоди, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 25.03.2008