ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25.02.08

Справа №АС10/731-07.

За позовом:            приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Конотоп

до відповідача:  конотопської міжрайонної державної податкової
інспекції

про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення

СУДДЯ    І.В.МАЛАФЕЄВА

Представники сторін:

позивач,           ОСОБА_2,  ОСОБА_3

відповідач,           КостенкоІ.Ю.,  Почтарьова Ю.І.

свідок           ОСОБА_4,

Суть спору: позивач
просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Конотопської
Міжрайонної державної податкової інспекції від 17.12.2007 р. № /0, як
таке, що суперечить чинному законодавству.

Представник відповідача
проти позову заперечує, рішення вважає законним та обґрунтованим.

За клопотанням
відповідача в судове засідання ухвалою суду від
14.02.2008 р. викликалися свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,  ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

25.02.2008 р. в судове засідання
заявилася свідок ОСОБА_4

Від інших викликаних осіб
- приватного підприємця  ОСОБА_5,
приватного підприємця  ОСОБА_6,
приватного підприємця ОСОБА_7, приватного підприємця  ОСОБА_8, приватного підприємця  ОСОБА_9 надійшли письмові пояснення щодо їх
договірних відносин з позивачем.

Свідок ОСОБА_4 пояснила,
що вона надавала позивачу маркетингові послуги з належним їх оформленням,
оплатою і відображенням у бухгалтерському обліку і податковій звітності.

Розглянувши матеріали
справи, дослідивши та оцінивши надані докази,
суд  встановив наступне.

Оспорюване рішення
прийняте за результатами планової виїзної документальної перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з
24.10.2006 р. по 30.09.2007 р., про що складено акт №377/17-2/ від
06.12.2007 р.

Відповідачем зроблено
висновок, що позивач безпідставно віднесла до валових витрат суми коштів,
сплачених за маркетингові послуги, і в зв'язку з цим донарахували податок з
доходів фізичних осіб за IV квартал 2006р. у сумі 2787,33 грн. та за 9 місяців
2007р. на 38640,40 грн.

Позивач не погодилася з
висновками перевірки і подала свої заперечення до акта перевірки.

За результатами розгляду цих
заперечень відповідач частково зменшив суму донарахованого податку і
17.12.2007р. виніс податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначив
позивачу зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34379,58грн.

Зокрема відповідач
погодився з тим, що кошти, сплачені за дослідження ринків збуту товарів,
обґрунтовано віднесено до валових витрат.

Але при цьому зробив
висновки про те, що послуги з досліджень ринків постачання цих товарів (збору
інформації про ціни виробників, про якісні показники товарів окремих
виробників, про вартість перевезень товарів від виробників до місць їх
продаж}') по своїй суті не с маркетинговим дослідженням, тому з віднесенням до
валових витрат вартості цих послуг не погодився.

Крім того, відповідач
вважає, що первинні документи по маркетинговим послугам носять поверховий
характер і не містять доказів їх зв'язку з господарською операцією позивача.

Суд не може погодитися з
доводами відповідача, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» і ст. 5
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових витрат
включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем
продукції.

Тобто, до валових витрат
включаються не лише витрати на маркетингові дослідження, але й будь-які інші
витрати, пов'язані з підготовкою і організацією господарської діяльності (в
даному випадку - торгівлі).

Позивачем правомірно
зазначено, що для організації успішної торгівлі і отримання доходів від неї
збір інформації про ціни виробників, якісні показники товарів, які вони
пропонують, про вартість перевезень товарів від виробників до місць продажу має
не менш важливе значення, ніж збір інформації про ціни на такі товари на
споживчих ринках окремих регіонів.

Отримання повної
інформації щодо пропозиції і попиту на певні товари дозволило позивачу
закуповувати найбільш якісні товари за найнижчими цінами, оптимізувати витрати
на їх перевезення, реалізувати їх і отримати дохід від таких операцій.

Крім того, чинне
законодавство не обмежує поняття «маркетингові дослідження» виключно
дослідженням попиту на товар (без урахування вимог споживачів щодо його якості
та роздрібної ціни, яка формується з урахуванням транспортних витрат на його
перевезення).

Підпунктом 5.3.9 п.5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачає, що не
належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктами 1 та 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові  реквізити: назву документа, дату і місце
складання, назву підприємства від імені якого складено документ, зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб,
відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її
оформлення, особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійснення господарської операції.

Суд не вбачає порушень
цих норм позивачем.

Так, витрати на
проведення досліджень ринків і збору інформації підтверджено відповідними
документами : договорами про надання цих послуг, актами виконаних робіт,
звітами про результати досліджень, товарними чеками та актами купівлі-продажу
послуг, накладними та касовими звітами на
закупку і реалізацію масла на цукру,
а  також  копіями свідоцтв про державну реєстрацію
підприємців-контрагентів позивача, та копіями аркушів їх книг обліку доходів та
витрат.

Все це підтверджує
зв'язок даних витрат з отримання доходів в результаті господарської діяльності.

Враховуючи викладене, суд
дійшов висновку, що  позовні вимоги є
правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. ст. 94 -
98 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу підлягають поверненню
з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн.
40 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 158, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення Конотопської Міжрайонної державної податкової інспекції
від 17.12.2007 р. № /0  про
визначенню зобов'язань приватному підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1)
34379,58 грн. податку з доходів фізичних осіб.

3.          Стягнути з Державного бюджету (УДК Сумської
області, МФО 837013, код 23636315) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1)
3,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

4.          Видати виконавчий лист після набрання
постановою законної сили за заявою особи на користь якої винесена дана
постанова.

5.          Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

6.          Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7.          Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови
підписано 27.02.2008  року.