ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

18 січня 2008 р.           Справа 6/306-06

за позовом: Приватного підприємства "ОСФ-Січ", м.Калинівка Вінницької області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСПРОМ", м.Вінниця

про спонукання підписання актів наданих послуг охорони

Головуючий суддя Мінєєва Н.В.

При секретарі судового засідання Юрчак Л.C.

Представники

позивача : не з’явився

відповідача : не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про спонукання генерального директора ТОВ „Оспром” в особі Семенкова Олександра Івановича підписати акти наданих послуг охорони за жовтень і листопад 2005 р.

Позов мотивований тим, що згідно з договором №8 від 25.04.2005 позивачем надавались послуги охорони відповідачу. Відповідач частково розрахувався за надані послуги , але не підписав і не повернув акти наданих послуг охорони за жовтень і листопад 2005 р. і не розрахувався за надані послуги.

Відповідач у відзиві від 18.09.2006 проти позову заперечує з тих підстав, що позовна заява не містить доказів та обґрунтувань позовних вимог. Акти виконаних робіт не підписувались, оскільки послуги не надавались. Докази, на які посилається позивач є односторонніми, та з інших підстав.

За письмовим клопотанням сторін справа розглядається без здійснення технічної фіксації (звукозапису) судового процесу, що не суперечить ч. 7 ст. 81-1 ГПК України та поза межами строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

В зв’язку з перебуванням судді Н.В. Мінєєвої на лікарняному, нез’явлення в судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних доказів, необхідністю витребування нових доказів справа по суті протягом тривалого часу вирішена не була та останньою ухвалою від 12.12.2007р. справа призначена до розгляду на 14.01.2007р. В судовому засіданні 14.01.2008р. оголошувалась перерва до 18.01.2008р.

На визначену дату сторони своїм правом участі у судовому засіданні не скористались, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписка з підписами уповноважених представників від 14.01.2008р.

Враховуючи викладене, судом розглянуто справу без участі уповноважених представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності приходить до наступного.

25.04.2005р. між сторонами було укладено договір №8 про надання послуг по охороні матеріальних цінностей (далі-Договір), що знаходяться на території відповідача за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 40. Термін дії Договору - 1 рік.

Пунктом 3.1 Договору передбачено оплату послуг у розмірі 2625 грн. на місяць. А п. 3.2 Договору визначено, що акт виконаних робіт та рахунок на загальну суму згідно договору надається до 30 числа поточного місяця.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідач не повернув йому акти наданих послуг охорони за жовтень та листопад 2005р.

За умовами договору № 8 від 26.04.2005р. саме дані акти є підтвердженням виконаної роботи зі сторони ТОВ "ОСФ-Січ". Акти виконаних робіт надаються позивачем для підписання відповідачу до 30 числа поточного місяця.

Таким чином обов’язковою умовою, за якою відповідач зобов’язаний підписати акти виконаних робіт є фактичне надання послуг по охороні матеріальних цінностей на об’єкті ТОВ "Оспром" та надання останньому даних актів для підписання.

Відповідно до ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За твердженням позивача, останній надав відповідачу послуги з охорони об’єкту у період жовтень –листопад 2005 р., однак двосторонні акти про виконані роботи за цей період, як передбачено умовами договору, суду не надано.

Посилання позивача на їх відправлення відповідачу листом № 50 від 07.12.2005р. судом розцінюється критично, оскільки відправлені документи індивідуально не визначені, як в самому листі так і опису вкладення у конверт не зазначено який саме акт наданих послуг направлявся, за який місяць, на яку суму тощо. Також відсутні будь-які докази їх отримання як особисто директором ТОВ "Оспром" так і через представника, що підтверджується відсутністю відповідних актів встановленої форми про відмову від підпису актів приймання виконаних робіт та їх одержання.

Оскільки вимога позовної заяви стосується спонукання відповідача до підписання актів наданих послуг охорони за жовтень та листопад 2005 року, позивач мав би довести суду обставини, за яких ТОВ "Оспром" відмовляється від їх підписання. Таких доказів позивачем не надано, як і не надано достатніх доказів надання послуг по охороні об’єкту, зокрема доказів виконання пунктів 2.1, 6.1.8 Договору.

Відомості зазначені в Журналі чергування працівників на об’єктах, на які посилається позивач як на доказ надання послуг охорони, судом також розцінюються критично, оскільки в них відсутнє визначення самого об’єкта охорони, його місцезнаходження. Зазначення в графі "місце роботи" запису "краски" неможливо ототожнити з наданням послуг по охороні матеріальних цінностей ТОВ "Оспром".

З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку що в задоволені позову слід відмовити.

Крім того з матеріалів справи слідує, що письмовим клопотанням № 91а від 19.10.2006р. відповідач - ТОВ "Оспром" повідомив суд про те, що між ним та адвокатом Головенько В.П. укладено договір доручення на ведення цієї справи в господарському суді, за умовами якого сплачено адвокату 2000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 70 від 18.09.2006р. А тому відповідач керуючись ст. 49 ГПК України просив врахувати дану суму при розподілі судових витрат.

Стаття 28 ГПК, визначаючи підстави представництва юридичних осіб та громадян у господарському суді, не обмежує їх у виборі тих осіб, які здійснюватимуть таке представництво. А отже відповідач для захисту своїх прав та інтересів вправі користуватись послугами адвоката

У відповідності до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 4 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача.

За приписом частини третьої статті 48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про адвокатуру" адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44 ГПК передбачає відшкодування як судових витрат сум, що були сплачені стороною за отримання лише послуг адвокатів, а не будь-яких представників.

В даному випадку відповідачем не надано належних доказів того, що його представник - Головенько В.П. є адвокатом, оскільки в матеріалах справи відсутні як копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю так і посвідчення адвоката. Посилання на ці відомості в договорі доручення на ведення справи від 18.09.2006р. документально не підтверджено та його оригінал суду для огляду не надавався.

Крім того відповідач також не надав суду доказів, які підтверджують розумність витрат на оплату даних послуг в сумі 2000 грн., відповідного розрахунку цієї суми, а також її співрозмірності заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладене суд не вбачає можливості покласти на позивача судові витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 2000 грн..

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 28, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 115 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя Мінєєва Н.В.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 22 січня 2008 р.