ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.08
Справа №  7/321/08

Суддя   Кутищева Н.С.

За
позовом: Суб'єкта   підприємницької   діяльності
-  фізична особа ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

До
відповідача: Товариства   з обмеженою відповідальністю  “Фармацевтична                              фірма “У ФАРМА
ТРЕЙД”, м. Запоріжжя

про 3648
грн. 62 коп.

Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від
позивача

ОСОБА_2,
дов. б/н від 23.09.2008 р.

Від
відповідача

Сур
Ю.І., дов. б/н  від 02.07.2008 р.

СУТЬ
СПОРУ :

Заявлено
позов  про стягнення з відповідача на
користь позивача                30126,71
грн., які складаються з 26478,09 грн. основного боргу за отриману продукцію за
накладною, 3379,00 грн. втрат від інфляції та 269,62 грн. -3% річних.

Ухвалою
суду від 18.07.2008р.  позовна заява
прийнята до провадження, судове засідання призначеного на 17.09.2008р. Ухвалою
в.о. голови господарського суду Запорізької області від 17.09.2008 р., строк
розгляду спору було продовжено на місяць,
розгляд справи відкладено на 03.07.2008 р.

Позивач
надав суду  заяву (вих. № 92-к  від 13.10.2008 р.), про уточнення позовних
вимог, в якій  зазначає, що відповідач
12.09.2008 р. та 26.09.2008 р. сплатив суму основного боргу, в зв'язку з
чим  просить стягнути з відповідача на
свою користь  3648,62 грн., що
складається з 3379 грн. втрат  від
інфляції та 269,62 грн.-3% річних.

Заява  відповідає вимогам ст. ст. 22, 28 ГПК
України, приймається судом.

Суд
розглядає позовні вимоги про стягнення
3648,62 грн.

Заявлені
вимоги позивач  обґрунтовує ст. 509, 611,
625, 626 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 216 Господарського кодексу
України.

Відповідач
позов не визнав, надав суду відзив (вих. 996 від 14.10.2008 р.), який долучено
до матеріалів справи, повідомив що основний борг за накладною №  00272 від 13.12.2007 р.  сплачено в повному обсязі, на доказ чого
надав копії банківських витягів та вважає вимоги позивача про стягнення втрат
від інфляції та 3% річних необґрунтованими і безпідставними, такими, що
суперечать   діючому законодавству і що
розрахунок вищезазначених стягнень є невірним.

За  клопотанням представників сторін судовий
процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Судовий
процес завершено 15.10.2008 р. оголошенням вступної та резолютивної частини
рішення суду.

Вислухавши
пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі усної домовленості
позивач, передав відповідачу продукцію, а шприці, на загальну суму 26478,09
грн., що підтверджується видатковою
накладною № 00272 від 13.12.2007 р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей  серії ЯОГ №
627752 від 24.12.2007 р. (копії яких залучені до матеріалів справи).

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно
до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав або обов'язків.

Правочин
може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено законом. (ст. 205 ЦК України).

Зі
змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі
вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох
документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою
телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку.

Як
свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини,
відносно яких у сторін виникли взаємні обов'язки. Обов'язком позивача була
передача продукції відповідачу, а обов'язком
відповідача - оплата цієї продукції.

Відповідачем
зобов'язання по сплаті за продукцію не виконувались неналежним чином, в зв'язку
з чим за ним виникла заборгованість в сумі
26478,09 грн., але яка була сплачена відповідачем  12.09.2008 р. та 26.09.2008 р. (копія
банківських виписів  залучені до
матеріалів справи).

Згідно
ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору.

Не
допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань крім випадків,
передбачених законом.

Аналогічну
норму містить ст. 526 ЦК України.

Захист
цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила
право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених
законодавством.

До
інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України,
відносяться річні та втрати від інфляції.

Оскільки
інфляційні витрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю
правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням
грошових коштів, а три проценти річних -платою за користування коштами, що не
були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс
інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення
зобов'язань та в зв'язку з цим вони не відносяться до штрафних санкцій і є
самостійними заходами забезпечення зобов'язань.

Відповідно
до розрахунку, що перевірений судом в судовому засіданні 15.10.2008 р., підлягають
частковому задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3% річних
в сумі 264 грн. 78 коп. (за період 25.01.2008 р. по 26.05.2008 р.) та
витрати від інфляції (за період 01.02.2008 р. по 26.05.2008 р.) в сумі 3001,57
грн. В іншій частині заявленої до стягнення суми втрат від інфляції та 3%
річних слід відмовити, так як за січень 2008 р. позивач безпідставно заявив до
стягнення суму інфляції, решта вимог є необґрунтованими  та такими, що не відповідає вимогам
законодавства, поскільки в розрахунку наданому позивачем, допущені арифметичні
помилки.

Відповідно
до ст.ст. 44, 49 ГПК  України, судові
витрати, в частині задоволеної суми, слід покласти на відповідача, поскільки
спір доведений до суду з його вини.

На
підставі вищевикладеного, керуючись  ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. ст.
3, 22, 33, 34, 43, 44, 49,   82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фармацевтична фірма “У Фарма Трейд”
(69000, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, буд. 26, р/р 2504 в ЗФ
ПУМБ, МФО 313623, ЕДРПОУ 23855371) на користь Суб'єкта   підприємницької   діяльності
-  фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2,
іден. код НОМЕР_1)  3001 (три
тисячі одна) грн. 57 коп. втрат від інфляції,                     264 (двісті шістдесят
чотири) грн. 78 коп. - 3% річних, 102 (сто дві) грн.             00 коп. державного мита, 118 (сто
вісімнадцять) грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню
судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його підписання.

Дата підписання
рішення “17” жовтня 2008р.

Суддя
Н.С. Кутіщева