ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.02.2008

Справа №2-24/9645-2007А

За адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління в АРКрим (м. Сімферополь, бул.Леніна, 5/7)

До відповідача Військового радгоспу «Азовський» ( Ленінський район, смт Багерове).

Про забезпечення виконання обов’язкових вказівок (вимог) та відшкодування 54730грн.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Бархіян О.О., гол.спец.-ю/к, дов. у справі.

Від відповідача – не з'явився.

Сутність спору:

Контрольно-ревізійне управління в АР Крим звернулося з позовом до відповідача про забезпечення виконання обов’язкових вказівок (вимог) від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 у частині відшкодування до державного бюджету 54730грн. на рахунок 0032, УДК в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, , код платежу – 24060300 на підставі акту ревізії, яким встановлено порушення в обліку і витрачанні державних коштів.

У судовому засіданні 04.02.2008р. позивач надав пояснення, в яких просить зобов’язати відповідача забезпечити виконання п.2, п.3, п.5, п.10, п.11 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 54,73 тис. грн. відповідно діючому законодавству.

У судовому засіданні 04.02.2008р. позивач усно уточнив позовні вимоги по пунктам вимог та просить зобов’язати відповідача забезпечити виконання п.2 вимог у частині відшкодування суми 4000 грн.; забезпечити виконання п.3 вимог у частині відшкодування суми 18,59 тис. грн.; забезпечити виконання п. 5 вимог у частині відшкодування суми 1,95 тис. грн.; забезпечити виконання п. 11 вимог у частині відшкодування суми 24,19 тис. грн.

Відповідач явку представника до судового засідання 04.02.2008р. не забезпечив, про час слухання справи належними чином повідомлений судовою повісткою, яка отримана ним згідно з підписом на поштовому повідомленні. Про причини неявки суд не повідомив. Проти позову заперечує за мотивами викладеними у відзивах, запереченнях та доповненнях відзиву (а.с. 25-26,53-54,60-62)

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Військовий радгосп «Азовський» Міністерства оборони України зареєстрований як юридична особа Ленінською райдержадміністрацією 25.03.2002р. та є державним підприємством.

28.09.2006р. Контрольно-ревізійним відділом в м. Керч КРУ в АР Крим була проведена документальна ревізія фінансово-господарської діяльності військового радгоспу «Азовський» за період з 01.01.2005р. по 01.07.2006р.

За результатами ревізії були встановлені порушення фінансового законодавства, про що складений акт № 23-2-130/52 від 28.09.2006р. (а.с. 9-19).

На підставі акту ревізії 03.10.2006р. КРВ в м. Керч виніс обов`язкові вказівки № 23-14/1-534 від 03.10.2006р. (а.с. 7-8).

Оскільки вказані обов'язкові вказівки відповідачем у повному обсязі не виконані, КРУ в АР Крим, посилаючись на п.10 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», звернувся з позовом до суду з вимогами з урахуванням уточнень зобов’язати відповідача забезпечити виконання п.2, п.3, п.5, п.10, п.11 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 54,73 тис. грн. відповідно діючому законодавству.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача з урахуванням уточнення підлягають задоволенню частково у зв`язку з наступним.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993р. із змінами та доповненнями (Закон № 2939) КРУ в АРК надається право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Пунктом 10 ст. 10 Закону № 2939 КРУ в АР Крим надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень фінансового законодавства.

Крім того, оскільки Контрольно-ревізійний відділ м. Керч є структурним підрозділом КРУ в АР Крим без права юридичної особи, останній виступив як належний позивач у справі.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 2 обов'язкових вказівок відповідачеві пред’явлені вимоги щодо відшкодування в установленому порядку 4,57тис.грн. переплати господарських витрат та витрат на відрядження.

У позовній заяві позивач просить відшкодувати 4000грн. господарських витрат, які відповідачем необґрунтовано відшкодовано без підтверджуючих документів в порушення вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.1997р. із змінами та доповненнями.

У запереченні до пояснень на відзив № 147 від 01.11.2007р. відповідач вказав, що згідно довідки військового радгоспу «Азовський» від 01.11.2007р. в касу радгоспу повернуто незаконно виплачених коштів у сумі 4869,47 грн.

Крім того, відповідач посилається на те, що частина підтверджуючих документів знаходилась на перевірці у військовій прокуратурі Феодосійського гарнізону.

Як вбачається з довідки відповідача № 146 від 01.11.2007р., станом на 01.11.2007р. на виконання вимог КРВ в м. Керч з працівників радгоспу було утримано кошти – незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати в сумі 4869,47 грн. (а.с. 55).

Первісні документи які б підтвердили вказані факти, відповідач до суду не надав.

Наказом № 11 від 12.04.2007р., який наданий відповідачем, також наказано прийняти засоби щодо відшкодування збитків, які виникли у зв’язку з необґрунтованим нарахуванням та сплатою заробітної плати в результаті завищення посадових окладів, за рахунок вказаних осіб (а.с. 56).

Тобто, доводи відповідача стосуються не переплати господарських витрат та витрат на відрядження згідно авансових звітів, відшкодування яких вимагає п. 2 обов`язкових вказівок, а інших порушень.

Тому суд доводи відповідача до уваги не приймає, вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача забезпечити виконання п.2 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 4000 грн. відповідно діючому законодавству підлягають задоволенню.

Також позивач просить зобов’язати відповідача забезпечити виконання п.5 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 18,59 тис. грн. відповідно діючому законодавству.

Вимоги п. 5 обов’язкових вказівок передбачають, зокрема, відшкодування 18,59 тис. грн. неповернутої бюджетної позики.

Як вбачається з акту ревізії, згідно протоколу № 34 врегулювання заборгованості по бюджетних позиках, виданим державним і іншим сільськогосподарським підприємствам всіх форм власності від 27.09.2002 року, укладеного Управлінням сільського господарства і продовольства Ленінської райдержадміністрації, ВАТ Ленінський райагрохим» та військовим радгоспом «Азовський» з питання погашення заборгованості бюджетної позики в сумі 55784,0 грн., наданої військовому радгоспу «Азовський» по постанові КМУ від 10.12.1998 року № 1953 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними і фінансовими ресурсами в 1999 році» і підлягаючої поверненню згідно графіку по роках починаючи з 2004 по 2011 рік в сумі 6973,0 грн. щорічно. На момент ревізії за період з 01.01.2004р. по 01.09.2006 неповернена бюджетна позика склала 18594,67 грн., яка не відображена за даними бухгалтерського обліку військового радгоспу.

Відповідач не заперечує щодо того, що бюджетна позика ним не повернута, однак посилається на те, що вказана позика підлягає поверненню згідно графіку починаючи з 2004р. по 2011р. в сумі 6973 грн. щорічно.

Ухвалою від 14.04.2006р. у справі № 2-26/8666-2006 про порушення справи про банкрутство Військового радгоспу «Азовський» введений мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 28).

Тому відповідач визнає суму заборгованості з бюджетної позики станом на 01.01.2006р. 11617 грн.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, що сума 18590 грн. розрахована за період з 01.01.2004р. по 01.09.2006р. з урахуванням графіка погашення заборгованості з бюджетної позики.

Розрахунок відповідача суд вважає неправильним, оскільки за 2004р. та 2005р. він мав сплатити по 6973 грн. відповідно, тобто суму 13946 грн., а не 11617 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-ХІІ від 14.05.1992р. із змінами та доповненнями (Закон № 2343) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до п. 4 ст. 12 Закону № 2343 протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Однак позивач у позовній заяві не заявляв вимог щодо стягнення заборгованості.

До того ж, мораторій введений лише 14.04.2006р., а не з 01.01.2006р., як розрахував заборгованість відповідач.

Також суд звертає увагу на те, що сума заборгованості за бюджетною позикою за 2006р., яку не визнає відповідач, взагалі є поточною заборгованістю у період дії мораторію, оскільки термін її погашення – весь 2006 рік.

Дослідивши той факт, що в акті ревізії вказана сума неповернутої бюджетної позики 18594,67 грн., та з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача забезпечити виконання п.5 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 18590 грн. відповідно діючому законодавству підлягають задоволенню, тобто саме у тому розмірі, який заявлений у позовній заяві та вказаний у вказівках.

Крім того, позивач просить зобов’язати відповідача забезпечити виконання п.11 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 24,19 тис. грн. відповідно діючому законодавству.

Як вбачається з обов`язкових вказівок, пункт 11 зобов'язував відповідача перерахувати в доход бюджету 70% орендної плати у сумі 24,19тис. грн.

В акті ревізії встановлено, що у порушення п. 17 Методики від 04.10.1995р. № 786, частина орендної плати за ви користування державного майна, яке числиться на балансі державного підприємства (військовий радгосп «Азовський»), не перерахована в доход бюджету у розмірі 70%. За період з 01.01.2005р. по 01.07.2005р. не перераховано до бюджету 24189,2 тис. грн.

Відповідач у запереченнях посилається лише на те, що сума, яка вказана у позовній заяві, суперечить сумі, вказаній в акті ревізії.

Інших заперечень відповідач не надав.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача забезпечити виконання п.11 вимог обов’язкових вказівок КРВ у м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 24,19 тис. грн. відповідно діючому законодавству підлягають задоволенню частково у сумі 24189,2 грн., оскільки актом перевірки встановлено, що саме ця сума орендної плати не була перерахована до бюджету.

В частині 0,8 грн. у позові відмовлено.

Також позивач заявив вимоги щодо зобов’язання відповідача забезпечити виконання п.3 вимог обов’язкових вказівок в частині відшкодування 6 тис. грн., які сплачені сторонній організації за надані послуги при наявності дебіторської заборгованості при відсутності первинних документів, які підтверджують фактичне надання послуг, та п.10 вимог обов’язкових вказівок в частині відшкодування суми 1,95 тис. грн. недоотриманої орендної плати, оскільки її розмір не коригувався на індекс інфляції, відповідно діючому законодавству.

Як вбачається з обов’язкових вказівок від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 КРУ в АРК, п. 3 передбачено відновлення відповідачем 6000грн., необґрунтовано сплачених сторонній організації за надані послуги при відсутності первинних документів, п. 10 передбачено відновлення недоотриманої орендної плати в сумі 1,95грн. тис. грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги щодо відшкодування вказаних сум в обов’язкових вказівках відповідачеві пред’явлені не були.

Куди та як відповідач має відновити вказані суми, невідомо.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Тому вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача забезпечити виконання п.3 вимог обов’язкових вказівок в частині відшкодування 6 тис. грн. та п.10 в частині відшкодування суми 1,95 тис. задоволенню не підлягають, у позові в цій частині відмовлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 07.02.2008року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Військовий радгосп «Азовський» (Ленінський район, смт Багерове, ) виконати обов’язкові вказівки (вимоги) КРВ в м. Керч від 03.10.2006р. № 23-14/1-554 в частині відшкодування суми 46779,2грн. відповідно чинному законодавству.

В іншій частині у позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.