ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"11" березня 2008 р. № 02-03/

Суддя Тищенко О.В.,          розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства «Бюро комерційної нерухомості Зіневича», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артур-К», с. В.Чайки

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство «Інвестиційні технології», м. Київ

про           стягнення 1 029 425, 20 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Бюро комерційної нерухомості Зіневича»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артур-К», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство «Інвестиційні технології»про стягнення 1 029 425, 20 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати державного мита визначається Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита затвердженою Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року № 15 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 року за № 50 (далі –Інструкція).

Відповідно до ст. 1 Інструкції, державне мито сплачується готівкою, шляхом перерахувань із рахунку платника в кредитній установі.

Згідно ст. 3 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, державне мито, що справляється з позовних заяв, які подаються до господарських судів, зараховується до державного бюджету України. При сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника –останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту «Зараховано в дохід бюджету _____ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Позивач, при поданні заяви до суду додав ксерокопію платіжного доручення, проте як платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати державного мита.

Зазначене є підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При повторному зверненні з позовною заявою до суду, необхідно додати платіжні доручення в оригіналах.

Крім того, слід звернути увагу позивачів на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Тут маються на увазі докази в розумінні ст. 32 ГПК України –будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги й заперечення сторін.

Згідно ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії.

Позивачем, в порушення зазначених норм закону, додані до заяви копії документів, які не завірені, а тому не можуть вважатись доказами, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Зазначене є підставою для повернення позовної заяви без розгляду а підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 63 ГПК України, суд

Ухвалив:

1. Позовну заяву з доданими документами повернути позивачу.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя                     Тищенко О.В.