ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/485

29.01.08

За позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах Міністерства охорони навколишнього природного середовища м. Києва

до Дочірнього підприємства “Алдеа Україна” м. Києва

про визнання договору недійсним,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від прокуратури Красножон О.М.,

від позивача не з’явився,

від відповідача не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

у листопаді 2007 року заступник прокурора м. Києва звернувся в суд в інтересах Міністерства охорони навколишнього природного середовища України м. Києва з указаним позовом.

Прокурор зазначав, що між Міністерством охорони навколишнього природного середовища м. Києва та Дочірнім підприємством “Алдеа Україна” був укладений договір № 5/2 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами площа “Хорошівська” нафта, газ, конденсат з метою геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою від 29 серпня 2007 р., згідно з яким відповідач придбав у позивача спеціальний дозвіл на користування надрами на 5 років вартістю 32296000 грн.

Посилаючись на те, що вищевказаний договір був укладений з порушенням Конституції України, позивач просив визнати його недійсним.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Позивач у письмових поясненнях проти позову заперечив, посилаючись на відповідність укладеного з відповідачем договору вимогам чинного на час його укладення законодавства. Представник позивача у судове засіданні не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників позивача і відповідача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 5/2 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами площа “Хорошівська” нафта, газ, конденсат з метою геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою, згідно з яким відповідач на аукціоні з продажу спеціального дозволу на користування надрами, що відбувся 29 серпня 2007 р., за результатами проведення торгів придбав у позивача спеціальний дозвіл на користування надрами площа “Хорошівська” нафта, газ, конденсат з метою геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою на 5 років вартістю 32296000 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, позивача, наявними у матеріалах справи копіями згаданого договору, протоколу № 2 проведення аукціону з продажу спеціальних дозволів на користування надрами від 29 серпня 2007 р.

Заперечуючи дійсність укладеного між сторонами договору прокурор виходив з того, що сторонами фактично порушено порядок укладення договорів такого виду.

Відносини з приводу укладення договорів купівлі-продажу спеціальних дозволів на користування надрами станом на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України “Про нафту і газ” та Порядком проведення у 2007 році аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 4 квітня 2007 р.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України прокурором не подано доказів визнання недійсним аукціону з продажу спеціального дозволу, за наслідками якого було укладено спірний договір.

Інших доказів, які б свідчили про не відповідність укладеного між сторонами договору вимогам чинного законодавства, зокрема, визнання постанови Кабінету Міністрів України протиправною та нечинною або визнання її неконституційною, суду не надано.

За таких обставин у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, позивач в установленому порядку звільнений від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові заступника прокурора м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар