ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р.

Справа № 4/506

За позовом Костянтинівського державного хімічного заводу, м. Костянтинівка Донецької області,

до Лужанського експериментального заводу, смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області,

про стягнення заборгованості в сумі 33878,96 грн.

Суддя А. Д. Паскарь

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Зінчук П. Ф., довіреність від 28.12.2007 № 719

СУТЬ СПОРУ: Костянтинівський державний хімічний завод, м. Костянтинівка Донецької області, звернувся з позовом до Лужанського експериментального заводу, смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, про стягнення заборгованості в сумі 33878,96 грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договорів № 084/3 від 17.12.2001 та від 10.04.2002.

Відповідач позов не визнає, з викладених у відзиві підстав, у тому числі у зв’язку зі спливом строку позовної давності та укладення мирової угоди у справі про банкрутство Лужанського експериментального заводу.

Розпорядженням голови господарського суду Чернівецької області від 12.02.2008 справу передано для розгляду по суті судді Паскарю А.Д.

Ухвалою суду від 12.02.08 провадження у справі було поновлено та розгляд справи призначено на 28.02.2008.

Ухвалами від 28.02.2008 та 20.03.2008 розгляд справи відкладався відповідно на 20.03.2008 та 08.04.2008.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Судом встановлено, що на виконання укладеного сторонами 17.12.2002 договору № 084/3 в квітні 2002 року позивач згідно наданих до позову квитанцій про приймання вантажу в кількості 4-х штук поставив відповідачеві соляну кислоту за ціною 75 грн. за одну тонну. Дана обставина відповідачем не оспорюється.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачена ціна в розмірі 75 грн. за одну тонну соляної кислоти без залізничного тарифу та податку на додану вартість (ПДВ), а пунктом 5.1 договору сторони встановили передоплату, залізничного тарифу та ПДВ.

Надані до позову платіжні вимоги відповідача в кількості 4-х штук на загальну суму 36263, 60 грн. відповідачем оплачені частково, лише в сумі 2384,64 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання відповідача на те, що через його банкрутство позивачем пропущений строк позовної давності для звернення з давним позовом є необґрунтованим, оскільки суд порушив провадження у даній справі, а не відмовив позивачеві в прийнятті позовної заяви і тим самим позбавивпозивача оскаржувати відповідну ухвалу суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога повністю ґрунтується на зазначеному договорі, а відмова відповідача від позову суперечить договору та є протиправною.

Задовольняючи обґрунтований позов, у відповідності до статті 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ДП “Лужанський експериментальний завод” (смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області, вул. Центральна, 53, ідентифікаційний код 00333380) на користь Костянтинівського державного хімічного заводу (м. Костянтинівна Донецької області, вул. Шмідта, 1, ідентифікаційний код 05766362) заборгованість в сум 33878,96 грн., державне мито в сумі 338,79 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Суддя А. Паскарь