ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2008 р.

Справа № 46/14

За позовом

Закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія з наданням екстреної медичної допомоги іноземним громадянам”

До

Приватного підприємства “Тандем”

Про

стягнення 25 644,38 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача

Перебийніс Т.А. —представник за довіреністю від 28.12.2007 р.

Від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство “Акціонерна страхова компанія з наданням екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” звернулося до Приватного підприємства “Тандем” з позовом про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування, зумовленого наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини Вовчка Василя Вікторовича, який перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2008 р. № 46/14 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.02.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2008 р. розгляд справи було відкладено на 17.03.2008 р. у зв’язку з неявкою в засідання відповідача та неподанням необхідних у справі доказів.

У судове засідання, що відбулося 17.03.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимоги ухвал у справі № 46/14 від 18.01.2008 р. та 18.02.2008 р. не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

В ході розгляду спору по суті представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов. Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, в обґрунтування позовних вимог Закрите акціонерне товариство “Акціонерна страхова компанія з наданням екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” посилається на наступні обставини:

Відповідно до умов договору добровільного страхування транспортних засобів № 60173 від 18.01.2006 р., внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 25 344,38 грн. страхувальнику —Товариству з обмеженою. відповідальністю “Борис”. Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм, котрий є працівником підприємства відповідача, позивач просить стягнути з Приватного підприємства “Тандем” вартість сплаченого страхового відшкодування та витрати на проведене автотоварознавче дослідження в розмірі 300,00 грн. На підтвердження вини водія відповідача у заподіянні шкоди застрахованому автомобілю позивачем надано суду постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 13.07.2006 р. у справі № 3-13427/06р.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

18.01.2006 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Борис” укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 60173, відповідно до якого позивачем прийнято під страховий захист належні підприємству автомобілі, зокрема, Volkswagen Lt 28, державний номер 168-57 КА.

Як вбачається з довідки Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 22.06.2006 р. № 21898 та довідки без вихідного номеру та дати вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.06.2006 р. на площі Ленінградській у м. Києві внаслідок зіткнення з автомобілем СПВ Рута Газель, державний номер 054-41 КА, належним Приватному підприємству “Тандем”.

З матеріалів справи слідує, що на момент зіткнення автомобіля Volkswagen Lt 28 з автомобілем Рута Газель, останнім керував громадянин Вовчок Василь Вікторович, водій Приватного підприємства “Тандем”.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2006 р. у справі № 1-13427/06р. встановлено наступне:

“16.06.2006 р. близько 01 години 55 хвилин Вовчок В.В., керуючи автомобілем “Рута Газель”, державний номер 054-41 КА, на площі Ленінградській в м. Києві не виконав вимогу дорожнього знаку “Надати дорогу” не пропустивши автомобіль “Фольксваген”, д.н. 168-57 КА, котрий рухався по головній дорозі під керуванням водія Малокіна В.М., в результаті чого відбулося зіткнення і обидва автомобілі отримали технічні пошкодження. Водій Вовчок В.В. порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України”.

На вказаних підставах, Дніпровським районним судом . Києва відповідно до ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України Вовчка В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

На думку позивача, оскільки постановою Дніпровського районного суду м. Києва Вовчка В.В. притягнуто до відповідальності у зв’язку з зіткненням з автомобілем Volkswagen Lt 28, Приватне підприємство “Тандем” має нести відповідальність в порядку регресу перед позивачем, що прийняв під страховий захист вказане авто.

Для встановлення характеру та розміру шкоди заподіяної страхувальнику, позивачем було замовлено товарознавче дослідження у Товариства з обмеженою відповідальністю “Респект”.

Згідно з актом товарознавчого дослідження № 737 від 30.08.2006 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Lt 28, державний номер 168-57 КА внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 25 344,38 грн. і становить вартість відновлювального ремонту.

Витрати позивача на проведення дослідження в розмірі 300,00 грн. підтверджуються актом прийому-передачі виконаних робіт № 08-24-03 від 31.08.2006 р., реєстром актів товарознавчого дослідження та платіжним дорученням № 7747 від 18.09.2006 р.

Позивач, керуючись умовами договору № 60173, на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 17.11.2006 р. страхового акту № 4092/АТ від 22.11.2006 р. та розпорядження № 4287 від 22.11.2006 р. здійснив виплату Товариству з обмеженою відповідальністю “Боріс” страхового відшкодування в сумі 25 344,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10357 від 23.11.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Виходячи з положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і та ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи не заперечив заявлені вимог, факту того, що в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 16.06.2006 р. водій Вовчок В.В. перебував з ним у трудових відносинах не спростував.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Зважаючи на встановлені постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.07.2006 р. № 3-13427/06р. обставини, якими стверджується вина громадянина Вовчка В.В. у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.06.2006 р., внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову, з огляду на те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо сплаченого страхового відшкодування.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної позивачу як страхувальнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Volkswagen Lt 28, останній був змушений замовити проведення товарознавчого дослідження та сплатити її вартість. Тобто, дані збитки позивач поніс у зв’язку з відновленням порушеного права страхувальника. За таких обставин, виходячи з положень ст. 22 Цивільного кодексу України, витрати позивача у сумі 300,00 грн. слід вважати витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) і такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати по сплаті державного мита у розмірі 256,44 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. У ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального України передбачено, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Тандем” (03040, м. Київ, вул. Деміївська, 43 а, ідентифікаційний код 30302479) на користь Закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія з наданням екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” (01601, МСП, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 65, поштова адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) 25 344 (двадцять п’ять тисяч триста сорок чотири) грн. 38 коп. вартості страхового відшкодування, 300 (триста) грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 256 (двісті п’ятдесят шість) грн. 44 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                    С.В. Шабунін

справа № 46/14

17.03.08

За позовом Закрите акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія з наданням екстреної медичної допомоги іноземним громадянам" ЗАТ "Укрінмедстрах"

до ПРиватне підприємство "Тандем"

про стягнення 25 644,38 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Шабунін С.В.