КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

05.02.08 р.                                                                                                    № 9/339-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Писана Т.О

Судді :

Мостова Г. І.

Фаловська І.М.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

за участю представників сторін:

від прокурора: Ясь А.О–пом. прокурора, пос. №46 від 02.02.07р.,

від позивача: Кушпіль Д.С. –представник за дов.№4409/15/14-07 від 28.09.07р

від відповідача-1: Чорноштан О.Г–представник за дов. б/н від 15.01.07р.,

від відповідача-2: Мацько І.М–представник за дов. б/н від 02.10.07р.,

Рижевський П.А. - представник дов. №112 від 02.10.07р.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства транспорту та зв’язку України та апеляційне подання Дніпровської транспортної прокуратури м. Києва на рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 р.,

у справі №9/339-07 (суддя Єфграфова Є.П),

за позовом

Дніпровської транспортної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ,

до

1.Державного підприємства “Міжнародний аеропорт “Бориспіль”, м. Бориспіль,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Автохаус Київ”, м. Київ,

про

визнання недійсною угоди,

в с т а н о в и в:

До господарського суду Київської області звернулась Дніпровська транспортна прокуратура м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України до Державного підприємства “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” та товариства з обмеженою відповідальністю “Автохаус Київ” з позовом про визнання недійсним договору №ФЮ-2006-135(10-21.61-228) від 06.11.2006 року укладеного між відповідачами про купівлю-продаж/поставку автомобілів.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2007р. у справі №9/339-07 у позові відмовлено повністю. Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду Дніпровська транспортна прокуратура м. Києва в інтересах держави звернулась до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, а Міністерство транспорту та зв’язку України –з апеляційною скаргою, в яких просять скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники прокуратури та позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційного подання та апеляційної скарги, вважають їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача-1 визнав вимоги апеляційної скарги, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач-2 надав відзив на апеляційну скаргу, його представники у судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, оскільки вважають рішення господарського суду Київської області обґрунтованим та законним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та апеляційного подання, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга та апеляційне подання не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір від 06.11.2006р. №ФЮ-2006-135(10-26.61-228) купівлі-продажу/поставки автомобілів. Відповідно до положень ст.1 Договору, постачальник (відповідач-2) зобов’язаний поставити відповідачу-1 (покупцю) 12 нових автомобілів 2006р. випуску марки Volkswagen, а покупець зобов’язаний оплатити і прийняти у власність поставлені автомобілі. Відповідно до положень ст.3 Договору загальна вартість 12 автомобілів на дату укладання договору складала 2593378,94 грн., та підлягала сплаті шляхом перерахування 50% в строк не пізніше 5 днів з дати укладання договору, решта протягом 5 днів з дати поставки автомобілів. Відповідно до положень ст.2 оспорюваного договору передача автомобілів покупцю проводиться тільки за умови сплати останнім ціни автомобілів. Покупець зобов’язаний прийняти кожен автомобіль по комплектності та якості у відповідності до специфікації та технічної документації протягом 3-х робочих днів із дати отримання повідомлення від постачальника про готовність такого автомобіля до передачі. Приймання кожного автомобіля оформляється актом прийому-передачі. Право власності на автомобілі переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі та накладної на автомобілі. При передачі автомобіля постачальник зобов’язаний передати покупцю документи, передбачені положенням п.2.3 Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, які необхідні при подальшій реєстрації автомобіля в органах ДАІ України.

Судом першої інстанції вірно визначено, що оспорюваний договір укладено відповідачами за наслідками процедури закупівлі товарів за державні кошти, яка має відбуватись за правилами, встановленими ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Прокуратура та позивач вважають, що процедура закупівлі була проведена з порушенням ч. 3 ст. 8, п. 3 ст. 19, ст. 26, ст. 291 та 34 зазначеного вище Закону, тому відповідно до ч. 3 ст. 34 цього закону укладений договір вважається недійсним (нікчемним).

Колегія суддів вважає вірним висновок господарського суду щодо необґрунтованості посилань прокуратури і позивача та безпідставність позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників додатково розміщуються у відповідних міжнародних виданнях або в інформаційних системах у мережі Інтернет англійською мовою у разі, якщо очікувана вартість предмета закупівлі перевищує суму, еквівалентну для товарів - 200 тисячам євро.

Місцевим господарським судом встановлено, що спеціалізованими друкованими виданнями - Інформаційним бюлетенем Тендерної палати України (№ 40(59)/ 02.10.2006) та спеціалізованим друкованим засобом масової інформації (№25 від 02.10.2006р.), були опубліковані оголошення про заплановану відповідачем закупівлю, прийнято для публікації та опубліковане 02.10.2006р.

Інформаційна система у мережі Інтернет - “Портал “Державні закупівлі України” (www.zakupivli.com), що обрана замовником –відповідачем-1 як інформаційна система в мережі Інтернет, є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю “Європейське консалтингове агентство”, з яким відповідачем-1 укладено договір 23.03.2006р. №10-20.68-9 (за матеріалами перевірки КРУ). В текстах оголошень друкованих видань, зазначено, що оголошення в інформаційній мережі Інтернет опубліковане за адресою: www.zakupivli.com, KIC-GXZ/BE 113/. Інформація в зазначеній інформаційній мережі розміщується російською, українською та англійською мовами (роздруківка головної Інтернет-сторінки Порталу в матеріалах справи, т. 2, а.с. 63).

Судом першої інстанції також враховано, що відповідно до положень ч. 4 ч. 3 ст. 8 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, редакції спеціалізованих друкованих засобів масової інформації та інформаційного бюлетеня, що видає Тендерна палата України, при прийнятті оголошень про заплановану закупівлю (оголошень про попередню кваліфікацію) та оголошень про результати проведення торгів зобов'язані перевіряти в порядку, визначеному редакціями цих видань, виконання замовниками вимог щодо розміщення інформації в інформаційних системах в мережі Інтернет (наявність підтвердження про відповідність інформаційної системи в мережі Інтернет вимогам, встановленим цим Законом, та наявність і відповідність коду, зазначеного в оголошенні, коду, який присвоєний інформаційною системою в мережі Інтернет). У разі невиконання або порушення замовниками вимог щодо розміщення інформації в інформаційних системах у мережі Інтернет редакції спеціалізованих друкованих засобів масової інформації та інформаційного бюлетеня, що видає Тендерна палата України, мають право не приймати оголошення для публікації.

На підставі наведеної норми, враховуючи, що на зазначені вище друковані видання Законом покладено обов'язок щодо перевірки виконання відповідачем вимог щодо розміщення інформації в інформаційних системах, господарський суд правомірно визнав безпідставними твердження прокурора щодо порушення відповідачем-1 вимог ч. З ст. 8 Закону.

Колегія суддів робить висновок, що процедура закупівлі була проведена без порушення ч. 3 ст. 8 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону строк для подання тендерних пропозицій має становити 45 календарних днів від дати опублікування оголошення про проведення торгів в інформаційному бюлетені, що видає Тендерна палата України, чи відправлення запрошення до участі в них. В окремих випадках цей строк може бути скорочено до 21 календарного дня (до 15 календарних днів - у разі проведення процедури торгів з обмеженою участю). Причини скорочення строку викладаються у звіті; вони не повинні свідчити про наміри замовника послабити конкуренцію між учасниками.

Відповідно до п. 8 Інструкції “Про затвердження форм Оголошень про проведення процедур закупівель та Інструкцій щодо їх заповнення” №217-р від 20.06.2006., термін подання тендерних пропозицій установлюється в межах 45 календарних днів від дати опублікування Оголошення про проведення торгів. В окремих випадках цей строк може бути скорочено до 21 календарного дня. При застосуванні процедури двоступеневих торгів строк подання попередніх пропозицій не може бути меншим, ніж 30 календарних днів з дня опублікування Оголошення про здійснення процедури двоступеневих торгів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що термін подання тендерних пропозицій має визначатися саме не меншими за 21 день та в межах 45 днів. При цьому причини скорочення терміну законом вимагається пояснювати виключно на стадії звітування за результатами тендеру, а отже висновок прокурора, щодо необхідності зазначення в протоколі тендерного комітету причин прийняття рішення про скорочені терміни, не ґрунтується на нормах законодавства.

Як свідчать матеріали справи, оголошення відповідачем було складено - 14.09.06р., тобто за 42 дні до останнього дня подання тендерних пропозицій, фактично опубліковане 02.10.06р., тобто за 23 дні до останнього дня подання тендерних пропозицій. Отже, відсутнє порушення ч. 3 ст. 19 Закону щодо встановлення строку подання тендерної документації, а скорочення строку не свідчить про наміри замовника послабити конкуренцію між учасниками.

Положеннями статті 26 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” врегульовано порядок розкриття, оцінки та порівняння тендерних пропозицій. Тому, посилання прокурора на зазначену норму в обґрунтування порушення відповідачеві порядку оприлюднення інформації щодо результатів торгів, є безпідставним.

Статтею 291 ЗУ “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” визначено порядок інформування учасників про результати проведення торгів, відповідно до якого оголошення про результати проведення процедур відкритих і двоступеневих торгів, торгів з обмеженою участю та редукціону оприлюднюється і публікується в інформаційних системах в мережі Інтернет та у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та в інформаційному бюлетені, який видає Тендерна палата України, протягом 10 календарних днів після укладення договору про закупівлю або після прийняття рішення про відміну процедур відкритих і двоступеневих торгів, торгів з обмеженою участю та редукціону або визнання їх такими, що не відбулися. В оголошенні про результати торгів обов'язково зазначаються: найменування та юридична адреса замовника торгів; вид, кількість та місце поставки товарів або вид і місце проведення робіт або надання послуг; дата опублікування оголошення про заплановану закупівлю (оголошення про попередню кваліфікацію) у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та в інформаційному бюлетені, який видає Тендерна палата України; адреси обраних інформаційних систем у мережі Інтернет, в яких розміщено інформацію, передбачену цим Законом, та коди розміщення інформації, присвоєні інформаційними системами у мережі Інтернет; дата акцепту тендерної пропозиції, що визнана найкращою; дата укладення договору про закупівлю; дата та причини відміни торгів чи рішення про визнання їх такими, що не відбулися; вартість договору про закупівлю; повна назва переможця торгів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач-1 виконав свої зобов’язання по договору, перерахувавши суму 2593378,94 грн. на розрахунковий рахунок відповідача-2.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону та ст. 51 Закону України “Про банки і банківську діяльність” під час оплати за договорами, укладеними державними, казенними, комунальними підприємствами та господарськими товариствами, в яких державна частка акцій перевищує 50%, банки перевіряють наявність звіту про результати здійснення процедури закупівлі та інших документів, що підтверджують виконання такими підприємствами та господарськими товариствами вимог цього Закону.

Отже, банк приймає від державних, казенних, комунальних підприємств, господарських товариств, в яких державна частка акцій перевищує 50 відсотків, розрахунковий документ на перерахування коштів за товари, роботи і послуги, що закуплені за державні кошти, лише за умови подання ними звіту про результати здійснення процедури закупівлі та інших документів, що підтверджують виконання такими підприємствами та господарськими товариствами вимог Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”. Якщо розрахунковий документ подано до банку з порушенням законодавства України, або документ не може бути виконано відповідно до законодавства України (пункт 2.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22), то банк повертає його без виконання у порядку встановленому пунктом 2.15 Інструкції, (див. лист НБУ «Про перевірку банками наявності документів, передбачених Законом України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти під час оплати за договорами, укладеними державними, казенними, комунальними підприємствами” №18-111/1365-3643 від 04.04.2006р.)

Враховуючи відсутність порушень законодавства у процедурі закупівель, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору №ФЮ-2006-135(10-21.61-228) від 06.11.2006 року укладеного між відповідачами.

Крім того, в апеляційному поданні прокуратури зазначено, що судом першої інстанції, при винесення рішення, допущено порушення норм процесуального права. При цьому прокуратура не вказує, які саме порушення допущено судом, у зв’язку з чим таке посилання є безпідставним.

Колегія суддів, на підставі наявних в справі матеріалів, дійшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційне подання та апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Міністерства транспорту та зв’язку України на рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 р. по справі № 9/339-07 залишити без задоволення.

2.          Апеляційне подання Дніпровської транспортної прокуратури м. Києва на рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 р. по справі №9/339-07 залишити без задоволення

3.          Рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 р. по справі №9/339-07 залишити без змін.

4.          Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий                                                                       Писана Т.О

Судді :

Мостова Г. І.

Фаловська І.М.