ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 40/195

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Кедр" на рішення господарського суду Донецької області від 29.08.2007р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2007р.

у справі №40/195 господарського суду Донецької області

за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Кедр"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

"Інтер-Інвест вугілля"

про стягнення 33 050,39грн.

за участю представників:

АТЗТ "Кедр" - Головіна Т.О.;

ТОВ "Інтер-Інвест вугілля" – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Акціонерне товариство закритого типу "Кедр" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом та просило суд стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Інвест вугілля" 33 050,39грн., у т.ч. 20 312грн. основної заборгованості, 5 849,77грн. збитків від інфляції, 1 791,53грн. річних, 5097грн. процентів за користування грошовими коштами.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що відповідач, який є правонаступником ДВАТ "Шахта ім. В.Р.Менжинського", відмовився від підписання акта звірки (т.1 а.с.2-3).

Відповідач у справі – ТОВ "Інтер-Інвест вугілля" у відзиві на позов визнало, що у складі кредиторської заборгованості ДП "Шахта "Марія Глибока", йому передана заборгованість перед позивачем у сумі 20,3тис.грн., однак, просить у позові відмовити, у зв’язку із спливом строку позовної давності (т.1 а.с. 32-34).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.05.2007р. справа передана за підсудністю до господарського суду Донецької області (т.1 а.с.47).

Уточнюючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов’язань щодо оплати лісоматеріалів, поставлених йому відповідно до умов договору №17 від 14.11.95р.

Відповідно до уточнення до позовної заяви від 22.08.2007р., позивач просить стягнути з відповідача 11 309,65грн. основної заборгованості, 11695,64грн. в рахунок відшкодування збитків від інфляції, 2 047,20грн. процентів за користування грошовими коштами (т.2 а.с.32-33).

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.08.2007р. у позові відмовлено (т.2 а.с.113-116).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

-          позивач не довів, що відповідач у справі є правонаступником боржника за укладеним договором;

-          позивачем пропущено строк позовної давності.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. рішення господарського суду Луганської області від 29.08.2007р. залишено без змін (т.2 а.с.145-148).

Вважаючи обґрунтованим рішення суду першої інстанції, апеляційна інстанція виходила з того, що:

- відсутні дані щодо правонаступництва, оскільки не надані докази ліквідації ДВАТ "Шахта ім. В.Р.Менжинського" та оформлення її у встановленому законом порядку;

- закінчився строк позовної давності за заявленими вимогами.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, АТЗТ "Кедр" звернулося до Вищого господарського суду України та просить їх скасувати, а заявлені позовні вимоги задовольнити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судами норм процесуального права (т.2 а.с.152-155).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.71 ЦК УРСР (чинному на момент виникнення правовідносин), загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст.76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Предметом спору у даній справі, відповідно до наданих суду уточнень підстав позову, є невиконання зобов’язань за договором №17 від 14.11.95р., предметом якого є оплатна поставка позивачем лісоматеріалів протягом 1995 року Шахті ім. В.Р. Менжинського. Позивач стверджує, що поставка за цим договором оплачена лише частково; заборгованість за поставлені лісоматеріали у 1995р. становить 11 309,65грн.

Відповідач підтвердив, що у складі кредиторської заборгованості ДП "Шахта Марія Глибока", майновий комплекс якого переданий відповідачу у користування відповідно до договору оренди державного майна від 17.12.2003р. №001688/09, йому передана заборгованість перед позивачем за матеріали у розмірі 20,3 тис. грн.

За умовами договору №17 від 14.11.95р., оплата за товар здійснюється шляхом попередньої оплати (п.3.1 договору).

Таким чином, суди дійшли правильного висновку щодо пропущення позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за поставлені у 1995р. лісоматеріали.

Відповідний строк пропущено позивачем до набрання чинності новим ЦК України.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до відносин сторін при визначенні строків позовної давності належить застосовувати норми ЦК УРСР, т.я. відповідний строк сплив до 01.01.2004.р.

В силу ст.77 ЦК УРСР, зміна осіб у зобов’язанні не тягне за собою зміни строку позовної давності.

Враховуючи зазначене, судами обґрунтовано не прийняті до уваги посилання скаржника на те, що початком строку позовної давності є момент, коли позивач дізнався про правонаступництво боржника за договором відповідачем.

Згідно ч.1 ст.80 ЦК України, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови у позові.

На момент розгляду спору у даній справі, наслідки спливу позовної давності визначені п.4 ст.267 ЦК України.

Відповідно до вказаної норми, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили у задоволенні заявлених вимог.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не відклав розгляд справи за наявності заявленого судді відводу не заслуговують на увагу.

Так, в силу ст.20 ГПК України,ч.4 ст.20 ГПК України, відвід повинен біти мотивований, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

З матеріалів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що позивачем через відділення зв’язку №2 м. Київ на адресу господарського суду Донецької області 28.08.2007р. (за день до судового засідання) надіслана телеграма, у якій він повідомив про недовіру судді та про те, що його представника в судовому засіданні не буде.. При цьому, зазначив, що мотивовані причини відводу будуть викладені додатково. Однак, доказів заявлення ним мотивованого відводу не надано як і поважності причин неявки повноважного представника в судове засідання, призначене на 29.08.2007р.

В матеріалах справи така телеграма відсутня як і мотивований відвід станом на момент прийняття судом рішення - 29.08.2007р.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи, що позивач належним чином був повідомлений про час і місце засідання суду, однак, його повноважний представник у судове засідання не з’явився і доказів поважності причин його неявки не надав; відвід заявлений без мотивів, обґрунтовано не відклав розгляд справи.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування прийнятих у цій справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. у справі №40/195 господарського суду Донецької області залишити без змін, а касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Кедр" –без задоволення.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.