ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 13/526

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Київміськбуд-1"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2007 року

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виставкова фірма "Троян"

до

Закритого акціонерного товариства "Київміськбуд-1"

про

стягнення збитків,

У С Т А Н О В И В :

У червні 2006 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно одержаних коштів у сумі 175000 грн. і збитків у сумі 30820,58 грн. у зв’язку з невиконанням зобов’язання з повернення грошових коштів у сумі 175000 грн. за договором № НП68-А-1/4 від 04.07.2002 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнив заявлені вимоги і просив стягнути з відповідача збитки в сумі 196910,10 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2007 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судом порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення скасувати та провадження в справі припинити або залишити позов без розгляду.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що між сторонами було укладено договір № НП68-А 1/4 від 04.07.2002 року, за умовами якого відповідач зобов’язався за рахунок залучених від позивача коштів збудувати і передати позивачу вбудоване приміщення першого поверху житлового будинку в місті Києві, пр.-40-річчя Жовтня, 68-а, секція 1-А, перший поверх, офіс 4 загальною площею 104,41 кв.м. (площа приміщення підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ), а позивач зобов’язався фінансувати об’єкт інвестування та після здачі приміщення як офісного закладу в експлуатацію прийняти його у власність.

За п.п.3.13.2 зазначеного договору вартість інвестицій складає 381618,55 грн., а вартість 1 кв.м. загальної площі приміщення складає на день укладення цього договору 3655 грн.

Додатковою угодою № 2 від 07.10.2005 року до вказаного договору сторони змінили об’єкт інвестування, яким є нежитлове вбудоване приміщення житлового будинку в місті Києві, проспект 40-річчя Жовтня, 68-а, секція 1-А, 2 поверх, нежитлове приміщення № 7, загальною площею 125,80 кв.м. вартістю за 1 кв.м. непроінвестованої площі 10000 грн., загальною вартістю 595518,55 грн.

У разі уточнення площі приміщення за технічним паспортом БТІ доплата або повернення коштів здійснюється за вартістю вимірної одиниці на день першої проплати, а якщо дані БТІ відрізняються від розмірів загальної площі об’єкту інвестування в меншу сторону більше ніж 0,5 кв.м., забудовник повертає інвестору вартість площі, що перевищує 0,5 кв.м.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про стягнення збитків у зв’язку з порушенням зобов’язання за договором з повернення безпідставно одержаних коштів.

Відповідно до роз’яснень, викладених у п.п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Прийняті у даній справі судові рішення цим вимогам не відповідають.

Так , дійшовши висновку про стягнення з відповідача заборгованості, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що предметом заявленого позову є збитки та не з’ясували змісту і правових підстав позовних вимог, та не встановили дійсних прав і обов’язків сторін за заявленим позовом.

Разом з цим, висновок судів про порушення відповідачем зобов’язання щодо неповернення безпідставно одержаних коштів, та про завдання позивачу внаслідок цього збитків, зроблено без врахування умов договору , згідно яких доплата або повернення коштів здійснюється при уточненні площі об’єкту інвестування за технічним паспортом БТІ.

Водночас, згідно пункту 1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 технічну інвентаризацію реконструйованих та наявних об’єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства –бюро технічної інвентаризації.

На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи ( додаток № 1) та технічні паспорти ( додатки № № 2. 3, 4, 5, 6, 7, 8).

У той же час, судами не було з’ясовано обставин, пов’язаних з складанням і наявністю технічного паспорту на спірний об’єкт, за яким за умовами договору здійснюється уточнення площі об’єкту інвестування та як наслідок доплата або повернення коштів .

До того ж, за листом № 9423 від 03.04.2007 року Київське міське бюро технічної інвентаризації повідомляє про неподання всієї необхідної документації для проведення технічної інвентаризації об’єкту інвестування.

Отже, в порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України судами не було встановлено обставин, пов’язаних з визначенням площі об’єкта інвестування , переданого позивачу та розміру підлягаючих до повернення грошових коштів, виходячи з умов договору, які регулюють ці відносини.

Окрім цього, задовольнивши позов про стягнення з відповідача заборгованості, суди зробили суперечливі взаємовиключні висновки щодо визначення правової природи такого зобов’язання, одночасно зазначивши про те, що це обов’язок сплатити заборгованість, збитки та безпідставно одержані кошти.

Разом з тим, судам слід було мати на увазі, що у разі виникнення спірних правовідносин з угоди, виключається застосування до цих відносин недоговірних зобов’язань.

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Київміськбуд-1" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2007 року та рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2007 року скасувати, і справу № 13/526 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя В.Перепічай

Судді І.Вовк

П.Гончарук