ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2008 р.

Справа 46/443

За позовом

Закритого акціонерного товариства “Технолог”

до

Приватного підприємства “Юніком Фарм”

про

стягнення 19 180,56 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Петровський В.М.. —представник за довіреністю від 10.01.2008 р. № 1

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство “Технолог” звернулося до Приватного підприємства “Юніком Фарм” з позовом про стягнення 19 180,56 грн. заборгованості за поставлений товар відповідно до накладної № Т-00000817 від 30.06.2004 р. та № Т-00001894 від 23.12.2004 р.

Провадження за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2007 р. № 46/443 та призначено справу до розгляду на 10.12.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2007 р. розгляд справи було відкладено на 21.01.2008 р. зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін та неподання витребуваних судом документів.

У судове засідання, що відбулося 21.01.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника суд не повідомив, вимоги ухвал від 19.11.2007 р. та 10.12.2007 р. не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, стягнувши з відповідача 19 180,56 грн. боргу, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог, на невиконання відповідачем обов’язку з оплати придбаного відповідно до видаткових накладних № Т-00000817 від 30.06.2004 р. та № Т-00001894 від 23.12.2004 р. товару (медична продукція).

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до видаткової накладної № Т-00000817 від 30.06.2004 р. позивачем передано, а відповідачем отримано товар, а саме: 756 упаковок гексаніт драже № 50 на суму 1 171,80 грн., 1 120 упаковок вітаміну А на суму 2 439,36 грн. та 91 упаковку нітрогліцерину на суму 9 609,60 грн., а також 756 упаковок драже гексаніт на суму 1 360,80 грн., 1 120 упаковок вітаміну А на суму 2 217,60 грн. та 2 100 упаковок драже ундевіт на суму 2 381,40 грн. згідно з видатковою накладною № Т-00001894 від 23.12.2004 р.

На підтвердженням факту отримання відповідачем спірного товару до позовної заяви приєднано копії довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯИГ № 472760 від 30.06.2004 р. та ЯЗХ № 603642 від 23.12.2004 р.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Вимогами ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі видаткової накладної № Т-00000817 від 30.06.2004 р. та № Т-00001894 від 23.12.2004 р. позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 19 180,56 грн. Отже, такими накладними сторонами досягнуто згоди щодо виду товару, його кількості, одиниці виміру та ціни.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу, оскільки у позивача виникли зобов’язання передати відповідачу визначений товар на суму 19 180,56 грн., а у відповідача — прийняти та сплатити грошові кошти (оплатити) його.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач свої зобов’язання щодо передачі відповідачу товару виконав належним чином, а саме: ним було здійснено передачу вищезазначеного товару у визначеній кількості за вищевказаною видатковою накладною, а відповідачем прийнято товар.

Разом з тим, всупереч прийнятому зобов’язанню з оплати переданої позивачем продукції, відповідач не виконав його, оскільки не здійснив оплату за товар.

04.04.2007 р. позивачем направлено відповідачу письмову вимогу № 305 від 04.04.2007 р. щодо перерахуванням на рахунок Закритого акціонерного товариства “Технолог” 19 160,56 грн. заборгованості за поставлений товар ку семиденний строк. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення 19 180,56 грн. боргу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, покладаються на відповідача (ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Юніком Фарм” (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 12, ідентифікаційний код 31863437) на користь Закритого акціонерного товариства “Технолог” (20300, Черкаська обл., М. Умань, вул. Залізняка, 3, ідентифікаційний код 14181442) 19 180 (дев’ятнадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 56 коп. боргу, 191 (сто дев’яносто одну) грн. 81 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                          С.В. Шабунін

справа № 46/443

21.01.08

За позовом Закрите акціонерне товариство "Технолог"

до Приватне підприємство "Юніком Фарм"

про стягнення 19 180,56 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Шабунін С.В.