ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2008

Справа №2-28/10037-2007

За позовом – Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь, в особі Феодосійського району електричних мереж, м. Феодосія,

до відповідача – Феодосійської квартирно – експлуатаційної частини, м. Феодосія,

про стягнення 149 494,35 грн.

Суддя С.М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

21.01.2008 р.

Від позивача – Ющенко Т.А. – начальник претензійно – позовного відділу юридичного департаменту, довіреність № 002-Д від 03.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Чудненко І.С. – представник по довіреності № 96 від 21.01.2008 р. (довіреність у справі); Голубніча Г.Ф. – представник по довіреності № 97 від 21.01.2008 р. (довіреність у справі)

31.01.2008 р.

Від позивача – Ющенко Т.А. – начальник претензійно – позовного відділу юридичного департаменту, довіреність № 002-Д від 03.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Чудненко І.С. – представник по довіреності № 96 від 21.01.2008 р. (довіреність у справі); Голубніча Г.Ф. – представник по довіреності № 97 від 21.01.2008 р. (довіреність у справі)

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Крименерго», м. Сімферополь, в особі Феодосійського району електричних мереж, м. Феодосія, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Феодосійської квартирно – експлуатаційної частини, м. Феодосія, про стягнення 149 494,35 грн. заборгованості, у тому числі 143 172,28 грн. основного боргу та 6 322,07 грн. пені.

Позивач, до розгляду справи у засіданні суду, передав через канцелярію господарського суду АР Крим заперечення № 10/134 від 18.01.2008 р. на відзив відповідача на позовну заяву, в якому з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погодився та додатково обґрунтував позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 21.01.2008 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, до розгляду справи у судовому засіданні, передав через канцелярію господарського суду АР Крим відзив № 93 від 18.01.2008 р. на позовну заяву, в якому з позовними вимогами погодився частково – в частині стягнення 60 748,85 грн. заборгованості, вказавши також на те, що позивачем необґрунтовано завищено суму заборгованості відповідача на 42 139,20 грн., через застосування промислового тарифу замість тарифу для населення.

Представники відповідача у засіданні суду з позовними вимогами погодились частково з мотивів, зокрема, викладених у вищевказаному відзиві на позовну заяву.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 31.01.2008 р. до 12 години 00 хвилин, для надання сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та надав суду письмове клопотання від 31.01.2008 року, в якому позивач, у зв’язку з проведеним перерозрахунком, в частині стягнення з відповідача 40 689,11 грн. основного боргу відмовився від позову та просив провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, позивач у цьому клопотанні просив суд стягнути з відповідача 108 805,24 грн., у тому числі 102 483,17 грн. основного боргу та 6 322,07 грн. пені.

Наслідки часткової відмови від позову представнику позивача роз’яснені (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Представники відповідача у засіданні суду з уточненими позовними вимогами погодились частково та надали суду відзив № 168 від 30.01.2008 р., в якому відповідач у частині стягнення 102 483,17 грн. з позовом погодився.

Строк вирішення спору був продовжений у порядку ст. 69 ГПК України за згодою представників сторін, для надання сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався та у судовому засіданні оголошувалась перерва, для надання сторонами суду додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2004 року між сторонами було укладено договір № 14 про постачання електричної енергії.

Розділом 1 цього договору передбачалось, що постачальник (позивач) зобов’язувався поставляти електричну енергію споживачу (відповідачу), а споживач - сплачувати постачальнику її вартість та здійснювати інші платежі (5-ти кратний розмір тарифу за перевищення договірної величини електроспоживання, пеню, по графіку погашення заборгованості, по актам порушення ПКЕЕ) згідно умов цього договору та додатків до договору, які є його невід’ємними частинами.

На виконання умов вищевказаного договору позивач свої зобов’язання виконував своєчасно та у повному обсязі.

Однак відповідач, у порушення умов вищевказаного договору свої зобов’язання виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим, станом на 15.05.2007 р., за відповідачем, за даними позивача, склалась заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 143 172,28 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду письмове клопотання від 31.01.2008 року, в якому, у зв’язку з проведеним перерозрахунком, в частині стягнення з відповідача 40 689,11 грн. основного боргу відмовився від позову та просив провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом, а провадження у справі в частині стягнення 40 689,11 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 4 ст.80 ГПК України.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача склав 102 483,17 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 4.2.1. п. 4.2. вищевказаного договору за внесення платежів, передбачених даним договором, з порушенням строків, визначених додатками до цього договору, споживач зобов’язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тому відповідачу нараховано пеню у розмірі 6 322,07 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 108 805,24 грн., у тому числі 102 483,17 грн. основного боргу та 6 322,07 грн. пені, документально встановлений, підтверджений матеріалами справи, а в частині стягнення основного боргу визнаний відповідачем у відзиві на позовну заяву № 168 від 30.01.2008 р.

Контррозрахунку на розрахунок позивача щодо суми пені відповідачем суду не надано.

За таких обставин позов, з урахуванням уточнень позивача, викладених у клопотанні від 31.01.2008 р., підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 07.02.2008 року.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Феодосійської квартирно – експлуатаційної частини (98100, АР Крим, м. Феодосія, вул. Чкалова, 134, р/р 0501 в УДК в АР Крим м. Сімферополя, МФО 824026, ідентифікаційний код 07894457, або з інших рахунків) на користь Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, ідентифікаційний код 00131400) в особі Феодосійського району електричних мереж (98100, АР Крим, м. Феодосія, вул. Свободи, 4, р/р 0602 у ПІБ м. Феодосії, МФО 324388, ЗКПО 00131400, або на інші рахунки) 108 805,24 грн., у тому числі 102 483,17 грн. основного боргу та 6 322,07 грн. пені, а також 1 088,05 грн. державного мита та 85,88 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.