донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

11.03.2008
р.
справа №2-65/07

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Волкова
Р.В.

суддів

Запорощенка  М.Д. , Старовойтової  Г.Я.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_3
- довір. № 267 від 09.02.2007р.,

від
відповідача-1: від
відповідача-2: від третьої особи-1: від третьої особи-2:

не
з'явився Колеснік Р.М. - довір. б/н від 20.11.2007р. не з'явився не з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, м. Маріуполь Донецької області

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

24.01.2008
року

по
справі

№
2-65/07 (Мєзєнцев Є.І.)

за
позовом

ОСОБА_1,
м. Маріуполь Донецької області

до
за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору1)
товариства з обмеженою відповідальністю "Маріфарм", м. Маріуполь
Донецької області 2) приватного підприємства "Труш Т.М.", м.
Маріуполь Донецької області 1) ОСОБА_2, м. Маріуполь Донецької області 2)
житлово-будівельний кооператив "Нептун", м. Маріуполь Донецької
області

про

визнання
недійсним договору  купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 24.01.2008р. по справі № 2-65/07 відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1, м. Маріуполь (далі - позивач) до приватного підприємства „Труш
Т.М.”, м. Маріуполь (далі відповідач-2),
про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2003р. за
яким відчужено нежитлове приміщення літ.А-5 (цоколь), розташоване за адресою м.
Маріуполь, проспект Леніна 115, з приведенням сторін у первісне становище, а
також про солідарне стягнення з
товариства з обмеженою відповідальністю „Маріфарм”, м. Маріуполь (далі -
відповіддач-1, Товариство) та приватного підприємства „Труш Т.М.” суми завданої
моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та припинення провадження по справі   за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Маріфарм”, в порядку п.6 ч.1 ст. 80 ГПК, у зв'язку з
ліквідацією юридичної особи відповідача, товариства з обмеженою
відповідальністю „Маріфарм”.

Не
погоджуючись з винесеним рішенням місцевого господарського суду,  позивач по справі, звернувся з апеляційною
скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить суд,
скасувати рішення  господарського суду
Донецької області  від 24.01.2008р. по
справі  № 2-65/07, та винести ухвалу про
припинення провадження по справі у зв'язку з ліквідацією відповідача,
товариства з обмеженою відповідальністю „Маріфарм”. В  обгрунтування свої вимог посилається на
порушення судом першої інстанції норм процесуального права.  Вказує, що місцевим господарським судом спір
взагалі не розглядався по суті, про що свідчить
відсутність  протоколів в
матеріалах справи  і рішення прийнято без
участі позивача. Крім того, позивач вважає, що суд неправомірно дійшов висновку
про одночасне припинення провадження по справі та відмову у позові.

Відповідач
у відзиві на апеляційну скаргу вимоги скаржника не визнав. Рішення суду вважає
законним та обгрунтованим, а вимоги викладені в апеляційній скарзі такими, що
не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація
судового процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія
встановила наступне:

Товариство
з обмеженою відповідальністю „Маріфарм” -підприємство з колективною формою власності,
створено на підставі рішення засновників від 11.01.2001р. та зареєстровано
Розпорядженням Маріупольського міського голови від 18.01.2001р. № 50. Статус
юридичної особи набуло з моменту державної реєстрації, тобто з 18.01.2001р. В
своїй діяльності відповідно до вимог Закону України „Про господарські
товариства” керуються Статутом та Установчим договором. Учасниками Товариства є
ОСОБА_2. і ОСОБА_1. з частками у статутному фонді по 50% кожен. Розмір
статутного фонду становить  11800,00
грн.

Учасник
Товариства  ОСОБА_2. здійснював
повноваження виконавчого органу -директора.

10.12.2001р.
на підставі договору купівлі-продажу № 285, посвідченого нотаріусом
12.12.2001р., Товариство придбало у Маріупольського управління міського майна
нежитлове приміщення літ.А-5 (цоколь), загальною площею 248,7 кв.м., яке
складає 52/1000 частини будинку, розташованого за адресою м. Маріуполь,
проспект Леніна 115 та стало його власником. Вартість придбаного об'єкта
складає 32517,00 грн.

В
подальшому, як вбачається з матеріалів справи, Товариство в особі директора
ОСОБА_2., який діяв на підставі Статуту (продавець) та Підприємство, в особі
директора Труш Т.М., який діяв на підставі Статуту, уклали договір
купівлі-продажу № 1 від 14.05.2003р., згідно умов якого (п.п1.1.) продавець
передав у власність покупця  вбудоване
нежитлове приміщення літ.А-5 (цоколь) загальною площею 248,7 кв.м., яке складає
52/1000 частини 5-ти поверхового будинку, а покупець прийняв та оплатив його
вартість в сумі 10000,00 грн. (п.2.2. договору). Право власності на придбаний
об'єкт  підтверджено інформаційною
довідкою Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 28.07.2006р.

Позивач
вважає, що договір, укладений між відповідачами № 1 від 14.05.2003р. має бути
визнано недійсним  як такий, що суперечить
цілям діяльності Товариства на підставі ст. 50 ЦК УРС.

Разом
з тим, як вбачається із Статуту, Товариство створено для здійснення виробничої,
науково-дослідницької та комерційної діяльності з метою одержання відповідного
прибутку (п.2.1 т.1 а.с.12),  в якому
одним із видів діяльності  передбачено
продаж нерухомого майна невиробничого призначення та виконання операцій з
нерухомістю.

В
обгрунтування своїх вимог позивач посилається
на те, що  внаслідок укладення
оспорюваної угоди між  відповідачами
Товариство  зазнало збитків, враховуючи
те, що об'єкт балансовою вартістю 32517,00 грн. продано за 10000,00 грн., в той
час як оціночна вартість об'єкту станом на 31.03.2003р. за висновками
спеціалісту  ТОВ „Фемікс" становить
210'000,00 грн.

Вказана
обставина також не є підставою для визнання договору недійсним виходячи з того,
що відповідно до ст. 1 Закону України „Про підприємництво" та ст. 42
Господарського кодексу  України
підприємництвом визнається самостійна, ініціативна, систе матична, на власний
ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами гос подарювання з
метою досягнення економічних і соціальних результатів, що передбачає в свою
чергу і  можли ве понесення збитків
Товариством в результаті його діяльності.

Розмір
балансової вартості -це різниця між первісною вартістю та сумою зносу.
Балансова вартість не може реально відображати вартість об'єкту, оскільки вона
розраховується по встановленій формулі.

Орієнтовна  ціна за період лютий -березень 2003 року ,
визначена згідно  висновків спеціалісту  ТОВ „Фемікс" в розмірі 210'000,00 грн.
також не може бути взята  за основу з
урахуванням  можливих значних змін стану
приміщення на момент  укладення договору.

Крім
того, відповідно до вимог Закону України „Про ціни та ціноутворення", ціна
Приміщення за Договором є вільною і визначається лише тими суб'єктами,
для яких Договір створює цивільні права та обов'язки.

Не є
обгрунтованим і ствердження позивача про перевищення  директором Товариства повноважень  під час укладення угоди, оскільки відповідно
до наявного в  матеріалах справи Статуту,
директор наділений правом затвердження договорів (угод), укладених на суму , що
не перевищує  розмір статутного фонду.

Як
вірно зазначив  суд першої інстанції,
ствердження позивача про те, що доказом
невідповідності Договору статутним цілям Товариства є продаж об'єкту, що
призвів до ліквідації підприємства не відповідає обставинам по справі та
спростовується   постановою
господарського суду Донецької обла сті від 09.03.2006р. по справі № 27/37Б про
визнання Товариства банкрутом, з якої вбачається , що  Товариство визнано банкрутом не внаслідок
продажу Приміщення, а через наявність по даткового боргу 1034,23 грн.,
неподання протягом трьох років податкових декларацій, нездійснення підприємницької
діяльності тощо. Із вказаного судового рішення вбачається також що на момент
визнання в 2006 році Товариства банкрутом у власності останнього  перебувала частина нежитлового приміщення,
тобто у Товариства наявними були ще об'єкти нерухомості.

Не
можуть бути  предметом розгляду  вимоги позивача щодо визнання недійсною
угоди, укладеної 14.05.2003р., які обгрунтовані ст.ст. 220, 227 Цивільного
кодексу, що  набрав чинності  01.01.2004р.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким
чином, враховуючи вимоги ст.ст.  50, 62 і
63 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення спірної угоди, місцевий господарський
суд  вірно дійшов висновку про відмову у
позові  за необгрунтованістю.

Враховуючи
вимоги ст.ст.  23,  1167 Цивільного кодексу  України, Постанову Пленуму Верховно го суду
України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" і роз'яснення Вищого господарського суду
України від 29.02.1996р. № 02-5/95 „Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з від шкодуванням моральної шкоди"  недоведеним є і факт спричинення та розмір  моральної шкоди.

Відповідно
до ст. 23 Господарського  процесуального
кодексу України ,  позов може бути подано
кількома позивачами чи до кількох відповідачів. Кожний з позивачів або
відповідачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.  При цьому ст. 84 передбачено, якщо у справі
беруть участь кілька позивачів і відповідачів, в рішенні вказується, як
вирішено спір щодо кожного з них.

Таким
чином рішення про відмову у позові  за
необгрунтованістю позовних вимог прийнято господарським судом Донецької області
щодо відповідача-2, приватного підприємства „Труш Т.М.” , як  юридичної особи.

Враховуючи
те, що Товариство 12.09.2007р. було ліквідовано через визнання банкрутом, що
підтверджено довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців № 951946,, місцевий господарський суд обгрунтовано припинив
провадження по справі по ч.1 п.6 ст.80 Господарського процесуального кодексу
України.

Посилання
заявника скарги на  відсутність в
матеріалах справи  проколів судових
засідань  спростовується матеріалами
справи.

Ствердження  заявника скарги про те, що судом  спір не було розглянуто по суті  та законно
винесено  рішення без участі
позивача   також є необгрунтованим  та не підлягає задоволенню.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач
належним чином  повідомлявся про
дату та час розгляду справи,  ухвалами
суду позивача неодноразово  було
зобов'язано надати пояснення та відповідні документи .  Позивач в судові засідання не з'являвся.

Відповідно
до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними  процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею
ст. 69 Господарського процесуального кодексу України,  розгляд спору в господарських судах обмежений
двомісячним строком, а ст. 75 Господарського процесуального кодексу України
надана  суду можливість  вирішення
спору  за наявними у справі
матеріалами у разі. якщо витребувані господарським судом документи не подано.

За
таких обставин, судова колегія не вбачає порушень норм процесуального права при
розгляді справи господарським судом Донецької області та підстав для
скасування  рішення місцевого
господарського суду.

З урахуванням
викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду,
-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.
Маріуполь на рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2008р. по
справі № 2-65/07  - залишити  без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 24.01.2008р. по справі № 2-65/07
- залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку
через апеляційний господарський суд.

Результати
розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий          Р.В.
Волков

Судді:          М.Д.
Запорощенко

Г.Я.
Старовойтова

Надруковано: 7 прим.

1- позивачу

2- відповідачу

2- третім особам

1-у справу

1- ДАГС