ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№
5/185-Б-06

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М. -головуючого

Катеринчук
Л.Й. (доповідач) Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

приватного
підприємства «Волток»

на
постанову  та постанову

господарського
суду Херсонської області від 30.08.2007 Запорізького апеляційного господарського
суду від 14.11.2007

у
справі  господарського суду

№ 5/185-Б-06
Херсонської області

за
заявою

державної
податкової інспекції у м. Нова Каховка

про
визнання банкрутом

приватного
підприємства «Волток»

ліквідатор

ОСОБА_1

в судовому засіданні
взяли участь  представники :

від
заявника

не
з'явились

від
боржника

не
з'явились

В С Т А Н О В И В
:

ухвалою
господарського суду Херсонської області 26.10.2006 за заявою державної
податкової інспекції у м. Нова Каховка (далі -кредитора) порушено справу про
банкрутство приватного підприємства «Волток» (далі -боржник) за спрощеною
процедурою відповідно до статті 52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою
господарського суду Херсонської області від 30.08.2007 боржника визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено
ОСОБА_2

Не
погоджуючись з винесеною постановою, боржник звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просив скасувати зазначену постанову.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 14.11.2007 апеляційну скаргу
боржника залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без
змін.

Не
погоджуючись з винесеною постановою, боржник звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати зазначені постанови
судів попередніх інстанцій та припинити провадження у справі, аргументуючи
порушенням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, статті 7
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом», статей 17, 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців», статті 34 Господарського процесуального
кодексу України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
постанови судів попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно
до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»(далі -Закон) безспірні вимоги кредиторів -вимоги
кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими
документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Згідно
частини 3 статті 6 Закону справа про банкрутство порушується, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше
не передбачено цим Законом.

Відповідно
до вимог частин 1, 2 статті 52 Закону у разі, якщо громадянин -підприємець -
боржник або керівні органи боржника  -
юридичної особи  відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до  органів державної податкової служби згідно із
законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності,
а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника
може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.

Господарський
суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання
відсутнього боржника банкрутом, відкриває
ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за
згодою останнього.

Зазначена
норма закону є спеціальною нормою у законодавстві про банкрутство, яка
регламентує спрощений порядок ведення процедури банкрутства щодо окремої групи
боржників, зокрема боржників, керівні органи яких відсутні за адресою
місцезнаходження юридичної особи.

Виходячи
з вимог частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що у боржника наявна податкова заборгованість
у розмірі - 65378,85 грн., яка підтверджується довідкою про суми податкового
боргу, податковими повідомленнями-рішеннями, витягами з картки особового
рахунку платників податку, і складається з: - податку на додану вартість у
розмірі -37002,80 грн.; - податку на прибуток приватних підприємств -26989,95
грн.; -  земельного податку -380,05 грн.;
- штрафних санкцій за порушення норм законодавства про патентування,
регулювання обігу готівки, та про застосування реєстраторів розрахункових
операцій -1006,05 грн.

Судами
також встановлено, що починаючи з квітня 2005 року, тобто більше одного року,
податкова звітність до податкових органів боржником не подається, що
підтверджується актом ДПІ у м. Нова Каховка від 07.11.2006 №49/151 (т.1 а.с.
37, т.2 а.с. 11), та свідчить про відсутність у нього фінансово-господарської
(підприємницької) діяльності.

За
приписами статті 52 Закону справа про банкрутство може бути порушена у разі
наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак,
що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Постановою
господарського суду Херсонської області від 30.08.2007 боржника визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено
ОСОБА_2 з посиланням на неподання податкової звітності більше року. З
висновками про обґрунтованість доказів ведення спрощеної процедури банкрутства
погодився апеляційний суд.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками про
обґрунтованість визнання боржника банкрутом за спрощеною процедурою за
наявності однієї з ознак, передбачених статтею 52 Закону та вважає доводи
боржника необґрунтованими.

Відтак,
діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів статей
111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та не вбачає підстав для
скасування постанови суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій у
справі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111
ГПК України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Приватного підприємства «Волток»
залишити без задоволення.

2.          Постанову Запорізького апеляційного господарського суду
від 14.11.2007 та постанову господарського суду Херсонської області від
30.08.2007 залишити без змін.

Головуючий
Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

Н. Ткаченко