ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 січня 2008 р.                                                             № 02.05.-

Суддя В.І. Капинець, розглянувши матеріали позовної заяви

Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, м. Ужгород

до Закарпатського обласного управління юстиції, м. Ужгород

про стягнення в дохід держави коштів у сумі 11,1тис.грн. та зобов"язання усунути інші фінансові порушення,

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2007р. апеляційну скаргу           Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, м. Ужгород на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2007р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, м. Ужгород до Закарпатського обласного управління юстиціїї, м. Ужгород про стягнення в дохід держави коштів у сумі 11,1тис.грн. та зобов"язання усунути інші фінансові порушення, було задоволено, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2007р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі - скасовано та справу №02.05-/7-8061 повернуто до господарського суду Закарпатської області для продовження розгляду справи.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду Закарпатської області О.С. Йосипчук від 28.12.2007р. справу №02.05-/7-8061, у відповідності до вимог ст.24 Закону України "Про судоустрій України", передано на розгляд судді В.І. Карпинець.

ВСТАНОВИВ:

Адміністративний позов №06.07-1679 від 14.05.2007р. не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів відносяться зокрема, спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. У п. 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанції відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ст. 10 Закону № 2939-ХІІ визначено право державної контрольно-ревізійної служби в Україні пред'являти саме керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону 2939-ХІІ законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються. Зазначене є об’єктивним взаємозв’язком виконання зобов’язання службовими особами об’єктів, що ревізуються, і адекватно вимог службових осіб Державної контрольно-ревізійної служби, що становить базу правовідносин, встановлених законодавством.

В той же час, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в дохід держави коштів у сумі 11,1тис.грн. та зобов"язання усунути інші фінансові порушення, зокрема про зобов’язання виконати вимогу №07-08/858 від 06.04.2006р., зміст якої зводиться до зобов"язання Закарпатського обласного управління юстиції: забезпечити відшкодування здійсненої зайвої оплати надбавки прибиральниці та водіям в сумі 6,76тис. грн. та здійснених зайвих відрахувань до державних цільових фондів - 1,28тис. грн.; забезпечити відшкодування здійсненої зайвої оплати доплат за виконання обов"язків тимчасово відсутніх працівників відповідно в сумах 3,06тис. грн. та 0,8тис. грн. та забезпечити відшкодування здійснених виплат премій працівникам з порушенням законодаства в сумі 2,23тис. грн.; забезпечити відшкодування здійсненого нецільового використання коштів відповідно в сумах 3,64тис. грн. та 1,28тис. грн. та забезпечити нарахування премій працівникам, які підлягали виплаті в сумі 4,63тис. грн.

Як вбачається з даної вимоги, вона стосується, зокрема правовідносин, які виникли між Закарпатським обласним управлінням юстиції та працівниками, у зв"язку з виконанням ними трудових обов"язків, відповідно до вимог трудового законодавства, а отже такі вимоги слід пред”являти до таких осіб у спосіб і в порядку встановленому законом. Також вимога щодо здійснення Закарпатським обласним управлінням юстиції зайвих відрахувань до державних цільових фондів у сумі 1,28тис. грн. стосується правовідносин між Закарпатським обласним управлінням юстиції та між органами владних повноважень, які здійснюють контроль за надходженням та використанням коштів, які надходять до відповідних державних цільових фондів.

Отже заявленою позовною заявою, заявником обрано спосіб захисту інтересів держави, що не відповідає змісту прав Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області, визначених законодавством.

Так, відповідно до Указу Президента „Про Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України” від 28.11.2000 року, Постанови Кабінету Міністрів № 884 від 27.06.2007 року „Про затвердження Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України”, які кореспондуються з Законом України “Про державну контрольно-ревізійну службу в України” від 26.01.1993 р. № 2939-ХІІ, чітко визначені права та повноваження КРУ.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень вищезазначених нормативних актів реалізація наданого права КРУ звернення до суду в інтересах держави якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, визначено у випадках коли наявна необхідність: вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені під час проведення ревізій приховані, занижені валютні та інші платежі, порушувати перед відповідними державними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування у разі, коли отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням законодавства, а також необхідності в судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без встановлених законом підстав та з порушенням законодавства.

В інших випадках, як і в даному випадку, слід застосовувати інші повноваження передбачені законодавством, зокрема: порушувати перед відповідними державними органами питання про накладення у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ адміністративні стягнення чи порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях або передачі правоохоронним органам матеріалів ревізій у разі встановлення порушень законодавства, що передбачають кримінальну відповідальність або інформувати правоохоронні органи про факти інших виявлених порушень законодавства з одночасним інформуванням щодо невиконання законних вимог КРУ.

З огляду на викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, 165, 199 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Позовні матеріали повернути заявнику.

Суддя В.І. Карпинець