ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.08 р.                     Справа № 31/11пн

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Лазебній Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області в особі Управління Державного казначейства у м.Маріуполі Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області

до відповідача Маріупольська міська рада м.Маріуполь

про визнання права власності

В присутності представників сторін:

від позивача: Бариш І.Ю. – довіреність

від відповідача не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області в особі Управління Державного казначейства у м.Маріуполі Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області звернулось із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення – кабінет №37, площею 4,9кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область м.Маріупполь, пр.Леніна,68а, 4 поверх.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому у державну власність було передане нежиле приміщення загальною площею 637кв.м., яке розташоване на 4 поверсі будівлі по пр.Леніна,68а м.Маріуполь, за даною адресою ним самочинно був збудований кабінет №37 площею 4,9кв.м., який відповідає будівельним нормам та правилам і тому позивач просить визнати право власності на спірний об’єкт відповідно до ст.376 ЦК України..

Відповідач надав відзив, згідно якого проти позову заперечує, зважаючи на те, що згідно реєстраційного свідоцтва на об’єкти нерухомого майна зазначене нежитлове приміщення по вул.Леніна, 68 м.Маріуполь зареєстроване за Донецьким регіональним відділенням фонду державного майна України і документів в підтвердження того, що частка даного приміщення належить позивачу не має. Відповідач також зазначив, що у нього відсутні повноваження щодо видачі правоустановчих документів на нежитлові приміщення, які зведені самочинно і тому він правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на самочинно збудований кабінет №37.

Технічна фіксація судового процесу не здійснювалась за клопотанням позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

09.07.1997р рішенням Маріупольської міської ради №288 було передано у державну власність нежитлове приміщення загальною площею 637,90кв.м., розташоване на 4 поверсі будівлі по пр.Леніна, 68 м.Маріуполь.

Актом приймання – передачі №1 між Маріупольською міською радою та Відділенням державного казначейства у м.Маріуполі, останнім прийнято на баланс дане приміщення загальною площею 637,9м2, що складає 1/20 будинку. Відділенню Державного казначейства у м.Маріуполі був виданий технічний паспорт на дане приміщення.

Згідно реєстраційного свідоцтва БТІ у м.Маріуполі дане приміщення у розмірі 1/20 частка приміщення будівлі по пр.Леніна,68 м.Маріуполь зареєстроване як державна власність за Донецьким регіональним відділенням Фонду державного майна України і балансоутримувачем якого є Відділення Державного казначейства у м.Маріуполі.

Відповідно до Наказу Державного казначейства України від 12.07.2006р №343-к „Про реорганізацію територіальних органів Державного казначейства України”, Наказу Управління Державного казначейства у Донецькій області від 02.08.2006р №194 „Про реорганізацію територіальних органів Державного казначейства України”, Наказу Головного управління Державного казначейства у Донецькій області від 20.10.2006р №4 „Про визнання Головного управління Державного казначейства у Донецькій області правонаступником прав та обов’язків відділень Державного казначейства у Донецькій області” та Наказу Головного управління Державного казначейства у Донецькій області від 20.10.2006р №2 „Про створення відокремлених підрозділів без статусу юридичної особи” Головне управління Державного казначейства у Донецькій області було визнане правонаступником прав та обов’язків відділень Державного казначейства Донецької області, в тому числі і відділення Державного казначейства у м.Маріуполі на базі якого створений відокремлений структурний підрозділ Головного управління Державного казначейства у Донецькій області без статусу юридичної особи – Управління Державного казначейства у м.Маріуполі Головного УДК у Донецькій області.

Позивач здійснив прибудову та реконструкцію приміщення, а саме був самочинно збудований кабінет №37 площею 4.9кв.м.

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Головне Управління Державного казначейства в Донецькій області та його структурні підрозділи на місцях є територіальним органом державної виконавчої влади і яке відповідно до ст.81 Цивільного Кодексу України є юридичною особою публічного права.

Держава реалізує право державної власності через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління, які здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління (ч.5 ст.22 ГП України).

Статтею 137 ГК України передбачено, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, або у разі самочинного будівництва при наявності підстав, визначених в ст.376 ЦК України.

Позивач не є власником спірного майна, а лише володіє ним на праві оперативного управління. Згідно реєстраційного посвідчення БТІ у м.Маріуполі, виданого 30.07.97р приміщення по проспекту Леніна,68 у розмірі 1/20 належить державі в особі Донецького регіонального відділення фонду державного майна України. Таким чином правом звернення до суду із позовом про визнання права державної власності на самочинно збудоване приміщення – кабінет №37, площею 4,9кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область м.Маріупполь, пр.Леніна,68а, 4 поверх має РВ ФДМ України як орган, уповноважений від імені держави здійснювати функції власника майна. За позивачем не може бути визнане право власності на дане спірне майно, оскільки Головне управління державного казначейства в Донецькій області згідно Положення про Головне управління, затверджене 21.07.2006р Головою ДКУ фінансується (утримується) за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, все майно, що обліковується у позивача є державною власністю і використовується ним на праві оперативного управління.

Позивач не скористався своїм правом змінити позовні вимоги до прийняття судового рішення, а заявлені ним задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.22, 137 ГК України, ст. 81, 317,392 Цивільного кодексу України, ст.ст.12,33,43,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області в особі Управління Державного казначейства у м.Маріуполі Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області до Маріупольської міської ради про визнання права власності за Головним управлінням Державного казначейства у Донецькій області на самочинно збудоване приміщення – кабінет №37, площею 4,9кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область м.Маріупполь, пр.Леніна,68а, 4 поверх - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Ушенко Л.В.