ПОСТАНОВА

"11" січня 2008 р.

Справа № 13/165-5061

15 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

при секретарі судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув справу

за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Козівського районного центру зайнятості, вул. Грушевського, 32, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47600

до Будилівської сільської ради, с.Будилів, Козівський район, Тернопільська область, 47623

За участю представників сторін:

позивача:          Пукало В.І. –довіреність №926 від 13.12.2007р.

відповідача:          Кушпінський Г.П.. –сільський голова

Суть справи:

про стягнення 11512 грн. штрафних санкцій.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що вся необхідна звітність з приводу законодавчого та фактичного звільнення працівника була направлена вчасно, однак при перевірці перевіряючий в акті зазначив, що повідомлення про фактичне вивільнення не надходило.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст. 130 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

- позивачем проведено перевірку діяльності відповідача на предмет дотримання норм законодавства України про зайнятість населення, по результатах якої складено акт №б/н від 29.08.2007р., в якому констатовано порушення п.5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення, а саме ненадходження інформації про фактичне вивільнення працівника та запропоновано сплатити штраф 11512 грн. (річний заробіток вивільненого працівника)

Позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи зі слідуючого:

- при проведенні перевірки позивачем не повно та не всебічно з’ясовано усі обставини, які б підтверджували не надіслання інформації про фактичне вивільнення працівника. Так в акті констатовано, що 01.06.2007р. надійшло повідомлення про наступне вивільнення працівника, а про фактичне вивільнення повідомлення не поступало. При цьому в акті відсутні відомості чи з’ясовувався факт відправки відповідачем такої інформації, чи перевірялись копії звітних документів та журнал вихідної кореспонденції. Законодавство України про зайнятість населення не передбачає направлення повідомлення про наступне та фактичне вивільнення працівників обов’язково заказною кореспонденцією чи цінними листами.

Разом з тим відповідачем подано копію журналу вихідної кореспонденції де під номерами 154/3-8(а); 154/3-8(б) за 07.08.2007р. значаться відправленими звіти про фактичне вивільнення працівників та про прийнятих працівників, коли фактичне вивільнення головного бухгалтера відбулось 01.08.2007р., тобто в 10-ти денний термін як вимагає п.5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення». Подані також копії звітів форми №4-пн (факт), №5-пн, що свідчить про помилковість твердження позивача, про наявність правопорушення з боку відповідача, адже відповідальність наступає за неподання або порушення строків подання такої звітності, а не за неотримання такої інформації, що не поодиноко трапляється по вині органів зв’язку.

При таких обставинах суд вважає, що позивачем при перевірці не всебічно з’ясовані факти, події, зроблені помилкові висновки, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 15 січня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                      С.Г. Стопник