ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.11.08                                                                                           Справа № 19/85-16/77-19/90

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу ПП “Форміка”, м. Івано-Франківськ № б/н від 17.10.08

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08

у справі № 19/85-16/77-19/90

за позовом: ТзОВ “Скіф”, м. Коломия Івано-Франківської області

до відповідача: ПП “Форміка”, м. Івано-Франківськ

про          стягнення заборгованості в сумі 85 636, 04 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Мілованов Ю.С. - представник (довіреність № 138 від 18.11.08).

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 (суддя Т.Максимів) позов ТзОВ “Скіф” до ПП “Форміка” задоволено частково: стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 34 237, 62 грн., інфляційні збитки в сумі 7 267, 99 грн., 3% річних в сумі 891, 33 грн., пеню в сумі 7 569, 00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 499, 65 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення завданих збитків в сумі 3 152, 57 грн. –в позові відмовлено.

З даним рішенням не погоджується відповідач –ПП “Форміка”, подав апеляційну скаргу з підстав порушення господарським судом Івано-Франківської області норм матеріального права, неповноти з’ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а саме не досліджено умови договору, укладеного між сторонами. Наводить скаржник і інші мотиви, на підставі яких просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.08 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 19.11.08.

Позивач - ТзОВ “Скіф” проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце засідання суду був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення № 3710052), причин неявки до відома суду не довів, а відтак, беручи до уваги п.п. 4, 5 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.08, апеляційна скарга розглядається за відсутності представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Іванно-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 слід залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як вірно встановлено господарським судом Івано-Франківської області, Відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки і монтажу металопластикових (алюмінієвих) віконно-дверних конструкцій № 2/11 від 21.12.07, позивач взяв на себе зобов’язання поставити та встановити відповідачу віконно-дверні конструкції, а відповідач - прийняти та оплатити їх в терміни, встановлені сторонами в договорі. Належним чином проаналізовано господарським судом першої інстанції також п.п. 3.1, 3.2, якими встановлено обов’язок сплати відповідачем 30% вартості товару на протязі трьох банківських днів з моменту підписання договору, а також оплати ним решти суми вартості товару на протязі двадцяти банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акта здавання-приймання виконаних робіт і надання рахунку з податковою накладною.

Місцевим господарським судом на підставі належних документальних доказів (копії накладних № 45 від 20.12.07, № 46 від 20.12.07) вірно встановлено факт поставки позивачем відповідачу віконних та дверних конструкцій на загальну суму 120 237, 62 грн., а також факт часткової оплати їх відповідачем на загальну суму 86 000 грн. (копії виписок із банківського рахунку позивача від 25.12.07, від 10.01.08, від 18.02.08, від 17.07.08 та від 17.09.08). Таким чином, господарським судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставку та монтаж товару за договором № 2/11 від 21.12.07 склала 34 237, 62 грн., що документально підтверджено наявними в матеріалах справи актами звірки взаєморозрахунків між сторонами від 21.08.08 та від 10.09.08.

Колегія суддів погоджується з застосуванням господарським судом до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 174 ГК України, якою господарський договір визначено підставою виникнення господарських зобов'язань, ст. 509 ЦК України щодо законодавчого визначення зобов'язання, ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, якими встановлено обов’язок належного виконання зобов’язань сторонами. Вірно застосовано місцевим господарським судом при вирішенні спору між сторонами також норму ч. 1 ст. 530 ЦК України, згідно якої зобов'язання із встановленим строком його виконання підлягає виконанню у цей строк.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується також з оцінкою, наданою господарським судом Івано-Франківської області наявному в матеріалах справи листу від 18.06.08, як такому, з якого вбачається визнання відповідачем зазначеної вище суми заборгованості, доказів оплати якої скаржником не подано ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Івано-франківської області правомірно задоволено позовні вимоги ТзОВ “Скіф” до ПП “Форміка” про стягнення 34 237, 62 грн. заборгованості, як законні та обґрунтовані.

При вирішенні питання щодо позовних вимог ТзОВ “Скіф” до ПП “Форміка” про стягення пені в сумі 7 569, 00 грн., суд першої інстанції вірно, на думку колегії суддів, проаналізував положення п. 6.3 договору № 2/11 від 21.12.07, якими передбачено відповідальність замовника за порушення умов договору у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки від недоплаченої суми за кожен день такого прострочення, а також вірно застосував до вказаних правовідносин норми ч. 3 ст. 549 ЦК України щодо законодавчого визначення поняття пені, як різновиду неустойки, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»щодо розміру пені. На підставі наведеного судом першої інстанції зроблено вірний висновок про законність та обґрунтованість позовних вимог ТзОВ “Скіф” в частині стягнення з відповідача 7 569, 00 грн. пені за неналежне виконання ним договірних зобов’язань.

Вірним, на думку колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду, є також застосування місцевим господарським судом при розгляді позовних вимог в частині стягнення з відповідача 7 267, 99 грн. збитків від інфляційних процесів та 891, 33 грн. –3% річних, положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно яких вказані інфляційні та 3 % річних віднесено до структури суми боргу, сплата яких безпосередньо пов'язана законодавцем з обов'язком сплати боржником, який прострочив, основної суми боргу.

Вирішуючи питання про відшкодування збитків, господарський суд, у відповідності до положень ст.ст. 16, 33 ЦК України, ст. 224 ГК України, правомірно відмовив ТзОВ “Скіф” у позовних вимогах в частині стягнення з ПП “Форміка” збитків в сумі 3 152, 27 грн.

Щодо посилань скаржника на неналежну якість виконаних позивачем договірних робіт, то колегія суддів зазначає про їх безпідставність, як таких, що документально не підтверджені жодними доказами, що відповідали б вимогам щодо їх належності, передбаченим ст. 34 ГПК України.

Інші посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, також є безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак, скаржник, в порушення положень ст. 33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.08 у справі № 19/85-16/77-19/90 залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Мельник