СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.08                                                                                 Справа № 6/627.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Завод «Красний Луч», м. Красний Луч Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання», м. Луганськ

про стягнення 15 947 грн. 68 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Булах С.М., дов. № 352 від 17.12.07;

від відповідача –Павлюченко І.В., дов. № 9 від 01.01.08;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з зі договором № 6п/135-02 від 09.09.01 у сумі 15 947 грн. 68 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.

09.09.01 між ВАТ «Завод Красний Луч»і ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснолуцької філії був укладений договір про відшкодування витрат щодо забезпечення споживачів КЕС електроенергією через підстанцію ВАТ «Завод «Красний Луч».

За доводами позивача вказаний договір був пролонгований. Згідно додатку №1 до договору витрати на оперативно-ремонтне обслуговування 3 секцій складає 8 399 грн. на рік, тобто за розрахунком позивача щомісячно такі витрати складають 699 грн. 92. На підставі викладеного позивач нарахував відповідачу заборгованість за договором за період лютий 2005 –грудень 2006 року у сумі 15 947 грн. 48 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву від 30.11.078 (арк. справи 31-32), за яким проти позову заперечує посилаючись зокрема, на таке.

З поданого позивачем договору вбачається, що особа, яка підписала договір з боку ЛЕО не мала на це повноважень, оскільки в договорі в якості підстави для його підписання зазначена довіреність № 45 від 03.06.02, а сам договір укладений від 09.09.01. Відповідач не схвалював підписаний представником договорів, тобто цей договір є неукладеним.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач звернувся до суду з позовом за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 15 947 грн. 68 коп. за договором № 6п/135-02 від 09.09.01.

Позивачем до суду надана копія вказаного договору із якої вбачається, що з боку відповідача договір підписаний Донцем І.І., але довіреність на укладення таких родів договорів останньому була видана 03.06.02 року, що також зазначено у тексті договору.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд неодноразово витребував від відповідача оригінали наданих до позовної заяви документів, але позивач так і не надав до суду оригінал договору № 6п/135-02 від 09.09.01.

За поясненням, яке було здано у судовому засіданні представником позивача, надати оригінал зазначеного договору позивач не може «У зв’язку із його відсутністю на підприємстві».

Тобто на момент розгляду справи у суді позивачем не було доведено що договір №6п/135-02 від 09.09.01. підписувався або укладався.

Також із копії договору вбачається, що з боку відповідача він підписаний Донцем І.І. на підставі довіреності №45 від 03.06.02, тобто виходячи з цього представник відповідача міг підписати договір лише через 9 місяців після його підписання.

Згідно ст. 62, 63, 64, 67 ЦК УРСР (ст. 237, 238, 239, 241, 244, 246, 247 ЦК України) представництво інтересів особи може здійснюватися на підставі довіреності, відповідно до якої представник може здійснювати дії від імені представляє мого. Угода, яка здійснена від імені іншої особи, особою не уповноваженою на здійснення таких дій, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов’язки для представляє мого у разі наступного узгодження угоди цією особою.

У даному випадку відповідач заперечує проти підписання або укладання ним або іншою особою в його інтересах договору № 6п/135-02 від 09.09.01.

В той же час, слід визначити, що аналіз матеріалів справи, в тому числі і документів, що були надані позивачем до позовної заяви свідчать про те, що відповідачем будь-які дії по виконанню умов договору № 6п/135-02 від 09.09.01.

Приймаючи до уваги викладене, слід визначити, що позовні вимоги є необґрунтованими та доводи позивача за позовом суперечать матеріалам справи, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання - 07.02.2008.

Суддя Т.А.Василенко

Помічник судді                                                                                          Т.В.Шкуть