Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2008 р. Справа № 15/487-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., судді Афанасьєв В.В. , Плужник О.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Токарєва С.В. (дов. № 3963 від 14.12.07р.), Курбанової Т.А. (дов. № 3593 від 26.10.07р.)

відповідача - Задніченко О.С. (дов. № 772 від 08.10.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі відокремленого структурного підрозділу станції Основа, м. Харків (вх. № 272 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 21.01.08р. по справі № 15/487-07

за позовом Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", м. Харків

до Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця в особі відокремленого структурного підрозділу станції Основа, м. Харків

про стягнення 3006,00 грн., -

встановила:

У листопаді 2007 року Державне комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі Відокремленого структурного підрозділу станції Основа про стягнення 3006,00 грн. заборгованості за скид стічних вод з перевищенням ДВП за жовтень 2006р. Крім того, позивач просив покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.01.08р. по справі № 15/487-07 (суддя Лаврова Л.С.) позов задоволений та стягнуто зі Статутного територіально - галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі Відокремленого структурного підрозділу станції Основа на користь Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" 3006,00 грн. боргу за скид стічних вод з перевищенням ДВП, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з даним рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача –без задоволення, як безпідставну.

Заслухавши уповноважених представників позивача та відповідача, які підтримали свої позиції у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 16.03.06р. між сторонами у справі укладено договір № ІІІ-9064/44-АП-2 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався приймати від відповідача стічні води в обсягах встановлених абоненту лімітів на водокористування та водовідведення, а відповідач зобов'язався здійснювати регулярну оплату за надані послуги згідно з діючими тарифами.

Згідно п. 1.3. Договору сторони зобов'язалися керуватися рядом нормативно-правових актів, серед яких "Правила прийняття стічних вод абонентів у каналізаційну мережу м. Харків".

Відповідно до п. 3.5. Договору відповідач зобов'язався скидати стічні води, якісні показники яких не повинні перевищувати допустимих величин забруднення (ДВП). В разі скиду ним стічних вод з перевищенням ДВП оплата проводиться за підвищеним тарифом згідно з р. 6 "Правил прийняття стічних вод абонентів у каналізаційну мережу м. Харкова", затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.06.03р. за № 581.

Пунктом 3.6. Договору встановлено заборону відповідачу скидати фільтраційні, умовно-чисті, зливові та позалімітні стічні води, а також зобов'язання підприємства прийняти заходи по недопущенню цих скидів та до усунення скидів здійснення їх оплати за підвищеним тарифом згідно п. 6.8. "Правил прийняття".

Згідно із п. 3.1. Правил прийняття позивач здійснює постійний контроль за кількістю та якістю стічних вод, що надходять в міську каналізацію від будь-яких абонентів. Якість стічних вод, які скидаються, визначається хімічними аналізами, що підтверджені Актом відбору проб стічних вод та Протоколом дослідження якості стічних вод. Аналізи виконуються лабораторіями, що атестовані на виконання цих досліджень (п. 3.5. Правил прийняття).

Порядок відбору проб стічних вод, оформлення цього відбору, транспортування відібраних проб до лабораторії здійснюється відповідно до Правил, які були розроблені відповідно до Правил прийняття стічних вод підприємству комунальні та відомчій каналізації населених пунктів України та є обов'язковими для абонентів усіх форм власності, що відводять стічні води в систему каналізації м. Харкова. Тобто Правила є спеціальним нормативним актом, який регулює в тому числі відносини сторін по даній справі, та на даний час є чинними. Правилами встановлені тимчасові допустимі величини показників (ДВП) якості стічних вод при скиді в каналізаційну мережу.

Пунктом п. 4.5. Правил встановлено, що роботи стосовно відбору проб, їх зберіганню та доставці здійснює контрольно-абонентна служба ДКП "Харківкомуночиствод", яка має необхідне технічне забезпечення та несе відповідальність за відбір проб стічних вод, їх доставку і зберігання, оформлення документів, дотримання правил техніки безпеки як при доставці проб до лабораторії ДКП "Харківомуночиствод", так і в інші лабораторії, що мають ліцензію на виконання аналізів. Відбір проб оформлюється відповідним Актом (додаток № 7).

Із матеріалів справи вбачається, що 26.10.06р. позивачем в присутності представника відповідача було здійснено відбір стічних вод та складений відповідний акт.

Відповідно до результатів дослідження вказаних проб Державним науково-дослідним та проектним інститутом основної хімії (НІОХІМ) було зафіксовано факт скиду відповідачем стічних вод з перевищенням ДВП, про що було зазначено в протоколі дослідження стічних вод, копія якого наявна в матеріалах справи. Вказані дані були покладені позивачем в основу розрахунку підвищеного тарифу та виставлено відповідачу платіжну вимогу за період жовтень 2006 року на суму 3006,00 грн., оскільки зазначене узгоджується з умовами спірного Договору та п. 4.8. Правил прийняття.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, а за відсутності таких вказівок - у відповідності до звичайно пред'явлених вимог.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

При винесенні оскарженого рішення господарський суд послався на те, що оскільки відбір проб стічних вод за спірні періоди був проведений позивачем у відповідності з Договором, укладеним між сторонами та "Правилами прийняття стічних вод абонентів у каналізаційну мережу м. Харкова", а матеріалами справи підтверджено перевищення відповідачем нормативів скиду стічних вод у міську каналізаційну мережу, і позивачем вірно застосований коефіцієнт, який відповідає вимогам Правил, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник апеляційної скарги звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що нарахування позивачем підвищеного тарифу за скид стічних вод з перевищенням ДВП за жовтень 2006 року в розмірі 3006,00 грн. за своєю правовою природою є господарською санкцією, яка в силу положень ст. 217 Господарського кодексу України є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування якої для нього настають несприятливі економічні або правові наслідки. З урахуванням вказаного, відповідач вважає, що застосування підвищеного тарифу за скид стічних вод з перевищенням ДВП є штрафною санкцією відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, в зв'язку з чим при розгляді даного спору слід застосовувати ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, якою встановлена скорочена позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), однак господарський суд не звернув увагу на ці обставини, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

Проте вказані посилання не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не узгоджуються з наявними у справі матеріалами та нормами чинного законодавства.

Так, правовідносини між позивачем та відповідачем у справі врегульовані договором № III 9064/44-АП-2 від 16.03.2006 р. на приймання стічних вод (надання послуг водовідведення), згідно до якого сторони зобов'язалися керуватися Державними правилами приймання, Правилами прийняття та Інструкцією.

Згідно з пунктом 1.8. Правил прийняття ДКПКГ "Харківкомуночиствод" приймає стічні води до комунальної каналізації на підставі договору на приймання стічних вод. Пунктом 6.3. цих Правил встановлено, що істотними умовами договору на скид стічних вод Підприємств зокрема є розмір та порядок плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями та відповідальність сторін. Вказаний порядок регламентується "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", відповідно до п. 3.2. якої при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємства, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень.

Відповідно до п. 2.4. Правил прийняття Підприємства зобов'язані оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників (розділ 2 "Права та обов'язки Водоканалів і Підприємств").

Згідно з пунктом 3.1. розділу 3 "Права та обов'язки Абонентів" та п. 3.5. Договору відповідач ("Абонент") зобов'язався у випадку скиду стічних вод з перевищенням ДВП здійснювати сплату за підвищеними тарифами відповідно до розділу 6 Правил прийняття.

Пунктом 4.4. Договору передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну сплату послуг водовідведення у вигляді сплати пені.

Колегія суддів визначає, що підвищений тариф за скид стічних вод не нараховується в процентах від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а розраховується відповідно до п. 6.2. Правил прийняття в залежності від обсягу скинутих стічних вод та від коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойму, в зв'язку з чим нарахування підвищеного тарифу за скид стічних вод з перевищенням ДВП не є штрафними санкціями у розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України та 217 Господарського кодексу України.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що розрахунок суми підвищеного тарифу за перевищення встановлених лімітів повністю відповідає умовам спірного Договору та положенням Правил, а розмір цього боргу відповідач не оспорив.

За таких обставин, застосування строку позовної давності щодо стягнення підвищеного тарифу за скид стічних вод з перевищенням ДВП в сумі 3006,00 грн. є безпідставним.

Крім того, відповідач у своїй апеляційній скарзі стверджує, що при розгляді даного спору судом першої інстанції порушено норми ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не надано належної оцінки доказам відповідача, а саме протоколам дослідження результатів вимірювань від 26.11.07р. № 65 та від 31.07.07р. № 42, проведених лабораторією еколого-аналітичних досліджень (УкрНДІЕП). При цьому, відповідач вказує, що факт акредитації лабораторії, котра проводила дослідження стічних вод відповідача, відібраних 26.10.06р., не підтверджений позивачем, і не надано доказів укладення відповідного договору позивачем з цією лабораторією на проведення досліджень такого типу, як того вимагають Правила.

Однак вказані твердження не приймаються колегією суддів до уваги, так як позивач підтвердив належними доказами, що Державний науково-дослідний та проектний інститут основної хімії (НІОХІМ) атестований на право проведення вимірювань відповідно до галузі атестації та компетентний у дослідженні проб стічних вод відповідача. В матеріалах справи наявна належним чином завірена копія свідоцтва про атестацію незалежної лабораторії - Державного науково-дослідного та проектного інституту основної хімії (НІОХІМ) з додатками та паспорт згаданої установи (а.с. 53-57).

Більш того, акт відбору проб від 26.10.06р., на підставі якого проводились дослідження лабораторією НІОХІМ та встановлений факт скиду стічних вод відповідачем з перевищенням ДВП у спірному періоді, оформлений відповідно до встановлених Правилами вимог до актів відбору проб, і цей акт підписаний як представниками позивача, так і представником відповідача без зауважень та заперечень щодо правильності порядку відбору стічних вод, а тому є належним доказом проведення 26.10.06р. відборів проб стічних вод відповідача у розумінні ст. ст. 33-36 Господарського процесуального кодексу України. Разом з цим, даний акт не був оспорений або спростований у встановленому законом порядку, про що не заперечував уповноважений представник відповідача в судовому засіданні 11.03.08р.

Відповідно до п. 4.8. та п. 12 додатку № 7 до Правил прийняття контрольний аналіз проб стічних вод здійснює лабораторія ДКП "Харківкомуночиствод" або за договором з ДКП КГ "Харківкомуночиствод" спеціалізована атестована у галузі аналізу стічних вод лабораторія.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем у справі та Державним науково-дослідним та проектним інститутом основної хімії (НІОХІМ) укладено договір від 10.01.2006 р. за № 17-06Н про виконання аналізів проб стічних вод підприємств м. Харкова (а.с. 58-59). Інших даних матеріали справи не містять.

Окрім того, відповідно до ст. 22 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" атестація у державній метрологічній системі здійснюється відповідним органом з метою документального засвідчення компетентності і права підприємства та організації чи їх окремого підрозділу проводити калібрування засобів вимірювальної техніки та вимірювання. Жодних доказів в підтвердження атестації лабораторії УкрНДІЕП відповідачем не надано. Не міститься в матеріалах справи і доказів повідомлення відповідачем позивача про відбір проб, доказів складання відповідного акту, а також належних доказів того, що проби відібрані в інший термін, ніж той про який йдеться мова у позовній заяві.

Отже, відповідач не довів судам, що скид стічних вод у спірному періоді здійснювався ним без перевищення ДВП.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд у своєму рішенні дійшов правомірного висновку про задоволення вимог позивача, оскільки факт порушення відповідачем умов спірного Договору та вимог чинного законодавства доведений позивачем належним чином та у повному обсязі.

Проте, факти викладені в апеляційній скарзі відповідачем і його посилання на неправильне застосування та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді справи, не знайшли свого підтвердження.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обставини справи були всебічно і повно досліджені господарським судом, а тому рішення господарського суду Харківської області від 21.01.2008 року по справі № 15/487-07 відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи відповідача, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі Відокремленого структурного підрозділу станції Основа, м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року по справі № 15/487-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Судді Афанасьєв В.В.

Плужник О.В.