СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

29 січня 2008 року

Справа № 2-29/5887.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

представник позивача, не з'явився, Приватне підприємство "Ловко-3";

представник відповідача, не з'явився, Риболовецький сільськогосподарський виробничий кооператив "Таврія";

представник третьої особи, не з'явився, Державна податкова інспекція у місті Керчі Автономної Республіки Крим;

прокурор, не з'явився , прокурор міста Керчі;

розглянувши апеляційне подання Прокурора міста Керч на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 12.11.2007 у справі № 2-29/5887.1-2007

за позовом           Приватного підприємства "Ловко-3" (вул. Б. Куна, 7-173,Сімферополь,95000)

до           Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу "Таврія" (вул. Кірова, 76,Керч,98319)

3-тя особа Державна податкова інспекція у місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40,Керч,98300)

за участю прокурора міста Керчі (вул.Борзенко,40, Керч).

про перегляд рішення у справі 2-20/10130-2006 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2007 по справі № 2-29/5887.1-2007 (суддя Башилашвілі О.І.) в задоволені подання прокурора міста Керчі про перегляд судового рішення по справі № 2-20/10130-2006 від 22.06.2006 відмовлено. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2006 у справі № 2-20/10130-2006 залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор міста Керчі звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, у якому просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом при прийнятті ухвали норм процесуального права.

У судове засідання призначене на 29.01.2008 представники сторін не з’явилися, не дивлячись на те, що були сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

Приватне підприємство „Ловко-3” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Риболовецького сільськогосподарського кооперативу „Таврія” про визнання договору купівлі-продажу риболовного судна: Середнього чорноморського сейнеру „Карс” 1991 року побудови у місті Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045, головні розміри: довжина –22,90 м., ширина –6,59 м., осадка –2,32 м, валова місткість –109 т., чиста місткість 31 т., тип, кількість та потужність головних двигунів ДВЗ 1, 165 кВт, укладений 29.05.2006 між приватним підприємством „Ловко-3” та Риболовецьким СВК „Таврія” дійсним; визнати право власності за позивачем на Середній чорноморський сейнер „Карс” 1991 року побудови у місті Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045, головні розміри: довжина –22,90 м., ширина –6,59 м., осадка –2,32 м, валова місткість –109 т., чиста місткість 31 т., тип, кількість та потужність головних двигунів ДВЗ 1, 165 кВт.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2006 позов приватного підприємства „Ловко-3” було задоволено у повному обсязі, визнано дійсним договір купівлі-продажу риболовного судна: Середнього чорноморського сейнеру „Карс” 1991 року побудови у місті Азов, ідентифікаційний номер ІМО 8847155, ФЯ 1045, головні розміри: довжина –22,90 м., ширина –6,59 м., осадка –2,32 м, валова місткість –109 т., чиста місткість 31 т., тип, кількість та потужність головних двигунів ДВЗ 1, 165 кВт.

Прокурор міста Керч звернувся до суду першої інстанції з поданням про перегляд рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2006 у справі № 2-20/10130-2006 за нововиявленими обставинами та просив скасувати дане рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити,посилаючисть на те, що вказане майно, а саме: риболовне судно-середній чорноморський сейнер „Карс”, знаходиться у податковій заставі та без згоди податкової інспекції не повинен був відчужуватися, про що не було відомо суду при прийнятті рішення від 22.06.2006.

Як вбачається зі звернення Державної податкової інспекції у місті Керч до прокурора міста Керч, у вересні 2003 року на загальних зборах членів РСВК „Таврія” було прийнято рішення про участь кооперативу у створені Товариства з обмеженою відповідальністю РСВК „Рибалки Боспору”. І після цього усе майно, належне РСВК „Таврія” балансовою вартістю 15356040,50 грн., було передано до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю РСВК „Рибалки Боспору”. До складу цього майна увійшло риболовне судно –середній чорноморський сейнер „Карс”.

Товариство з обмеженою відповідальністю Риболовецький сільськогосподарський виробничий кооператив „Рибалки Боспору” передало майно, яке раніше належало РСВК „Таврія” балансовою вартістю 1536040,50 грн. в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив”, але згода на це від РСВК „Таврія” не була отримана, у зв’язку з чим, останній звернувся до суду з позовом про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролів” належного йому раніше майна.

На підставі заяви Державної податкової інспекції у місті Керчі було внесено запис про податкову заставу, яка виникла 31.12.2003.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.04.2006 у справі № 2-6/7339-2006 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Риболовецький сільськогосподарський виробничий кооператив „ Таврія” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив”, Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Корпорація ЦМК, Одеського регіонального представництва інспекції головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв’язку України про визнання змін та доповнень до засновницького договору, рішення недійсними та визнання права власності був задоволено частково. Суд визнав за Товариством з обмеженою відповідальністю Риболовецький сільськогосподарський виробничий кооператив „ Таврія” право власності на майно, зазначене у акті прийому – передачі майна у статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив” від 30.03.2004 загальною вартістю 1536040,50 грн. Вказане рішення набрало чинності.

Таким чином, на момент виникнення податкової застави 31.12.2003 і до набрання чинності рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.04.2006 у справі № 2-6/7339-2006 на балансі РСВК „Таврія” риболовне судно –середній чорноморський сейнер „Карс” не числився.

Таким чином, риболовне судно –середній чорноморський сейнер „Карс” на момент винесення рішення господарського суду Автономної Республіки Крим по справі № 2-20/10130-2006 від 22.06.2006 не був у податковій заставі.

Згідно рішення Конституційного суду України від 24.03.2005 у справі № 1-9/2005 визнані неконституційними положення підпункту 8.2.2. пункту 8.2. статті 8 Закону України „ Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами”, тобто з 24.03.2005 право податкової застави не може поширюватися на всі активи платника податків, а також на майно, яке було набуто після виникнення податкової застави.

Згідно рішення Конституційного суду України від 24.03.2005 у справі № 1-9/2005 визнані неконституційними положення підпункту 8.2.2. пункту 8.2. статті 8 Закону України „ Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами”, тобто з 24.03.2005 право податкової застави не може поширюватися на всі активи платника податків, а також на майно, яке було набуто після виникнення податкової застави

При таких обставинах господарський суд Автономної Республіки Крим правомірно відмовив в задоволені подання прокурора міста Керчі про перегляд судового рішення по справі № 2-20/10130-2006 від 22.06.2006.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що вимоги прокурора міста Керчі викладені в апеляційному поданні, задоволенню не підлягають, підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду відсутні, так як воно відповідає чинному законодавству.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційне подання прокурора міста Керчі залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2007 у справі № 2-29/5887.1-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Л.М. Заплава

Судді                                                                                О.В. Дугаренко

Т.П. Фенько