ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.2008                                                             Справа № 10/203

За позовом ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород - Оноківці

до відповідача Комунального підприємства „Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 5, м. Ужгород

про стягнення суми 75500,08 грн., в т.ч. 68242,42 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 3937,02 грн. пені, 2455,37 грн. Інфляційних, 865,27 грн. 3% річних

Суддя І.В.Івашкович

Представники:

від позивача: Тодавчич Г.І., юрисконсульт, довіреність № 6108 від 09.11.07

від відповідача: Лупір Є.П., довіреність від 01.01.07

У судовому засіданні 17.01.08 оголошувалась перерва до 23.01.08 11 год. 30 хв., перерву продовжено до 25.01.08 11 год. 15 хв.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород звернулось з позовом до Комунального підприємства „Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 5”, м. Ужгород про стягнення суми 75500,08 грн., в т.ч. 68242,42 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 3937,02 грн. пені, 2455,37 грн. Інфляційних, 865,27 грн. 3% річних.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення взятих на себе за договором № 427 від 06.05.1999 р. зобов’язань не оплатив спожиту протягом період з жовтня 2006 р. по вересень 2007 р. електроенергію, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 68242,42 грн. За допущену прострочку оплати відповідачу відповідно до умов договору, ст. 610 Цивільного кодексу України, ст. ст. 231, 232 Господарського кодексу України нараховано пеню в розмірі 3937,02 грн., відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в розмірі 865,27 грн. та інфляційні в розмірі 2455,37 грн.

Представником позивача подано заяву № 6-5-13 від 23.01.08, якою уточнено розмір позовних вимог та зазначено, що за результатами проведеної між сторонами звірки розрахунків встановлено, що заборгованість відповідача за спірний період складає 61228,20 грн. Відповідно позивачем проведено перерахунок нарахувань пені, що склала 3734,09 грн., інфляційних – 2413,28 грн., 3% річних –828,23 грн.

Представником позивача підтримано позовні вимоги в уточненому згідно із заявою № 6-5-13 від 23.01.08 розмірі. Окрім того, вказано на проведене відповідачем в період після пред’явлення позову до суду часткове, в розмірі 13433,54 грн., погашення боргу, що відображено в двосторонньому акті звірки розрахунків, який додано до справи.

Відповідач подав письмові заперечення на позов (заява від 04.12.07), згідно з якими нарахування заборгованості на суму 68242,42 грн. вважає безпідставними, оскільки такі частково стосуються об’єкту споживання електроенергії –гуртожитку по вул.Джамбула, 78 в м. Ужгород, який КП „ЖРЕР № 5” не обслуговується. Відповідач стверджує, що зазначений об’єкт перебуває на балансі ВАТ „Електродвигун” та є його власністю, що підтверджує доданою до матеріалів справи копією листа № 947 від 23.11.07 управління майном міста Ужгородської міської ради.

Після узгодження сторонами за результатами проведеної звірки розрахунків розміру спірної заборгованості відповідачем визнано наявність боргу в розмірі 47794,66 грн. (з урахуванням часткової оплати в розмірі 13433,54 грн.).

Проти вимог в частині пені, інфляційних та 3% річних заперечено з тих підстав, що виникнення спірної заборгованості пов’язано із значними неплатежами з боку мешканців житлових будинків, що обслуговуються КП „ЖРЕР № 5”.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між державним підприємством „ЖРЕР № 5” (на даний час –комунальне підприємство „ЖРЕР № 5”), як Споживачем, та ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” в особі Ужгородського МРЕМ, як Енергопостачальною організацією, укладено договір № 427 від 06.05.1999 р. на користування електричною енергією на класі напруги ІІ.

У відповідності до умов договору Споживач зобов’язався до 1 числа наступного за розрахунковим місяця вносити платежі за спожиту електроенергію відповідно до встановленої системи обліку, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами.

Із фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що за період з жовтня 2006 р. по серпень 2007 р. відповідачу проведено нарахування на загальну суму 65870,89 грн. за електроенергію, спожиту на освітлення сходових клітин житлових будинків, що знаходяться на його обслуговуванні. Внаслідок проведених відповідачем часткових платежів на загальну суму 4642,69 грн. За ним утворилась заборгованість в розмірі 61228,20 грн., що підтверджується поданим позивачем уточненням розрахунком заборгованості спірного періоду, а також підписаним обома сторонами актом звірки розрахунків.

В період після пред’явлення позову відповідач частково, на суму 13433,54 грн., здійснив погашення заборгованості. Таким чином, провадження у справі в цій частині позовних вимог слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України. Вимоги в частині стягнення 47794,66 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

При аналізі і оцінці розрахунку спірного боргу суд, беручи до уваги наведені позивачем уточнення розміру позовних вимог, вважає, що виставлений відповідачу рахунок № 427 за липень 2007 р. на суму 7014,22 грн. не підлягає оплаті відповідачем, оскільки нарахування на вказану суму стосуються об’єкту –гуртожитку по вул. Джамбула, 78 в м. Ужгород. Натомість, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження існування зобов’язань відповідача по оплаті за спожиту електроенергію по вказаному об’єкту.

Таким чином, вимоги в частині 7014,22 грн. основного боргу суд визнає безпідставними та в їх задоволенні відмовляє.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наявність простроченого боргу відповідача, що виник за період з листопада 2006 р. по жовтень 2007 р. (обгрунтовним суд визнав уточнений розрахунок, поданий позивачем), суд вважає правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 2413,28 грн. та 3% річних в розмірі 828,23 грн. В задоволенні решти вимог в частині інфляційних та 3% річних слід відмовити.

Даючи правову оцінку вимог в частині пені, суд констатує висновок про відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов’язку щодо оплати пені, оскільки договір № 427 від 06.05.1999 р. не містить умови щодо конкретного розміру пені, що підлягає нарахуванню за прострочку оплати. За таких обставин вимоги про стягнення з відповідача суми 3937,02 грн. пені суперечать приписам ст. 551 Цивільного кодексу України, п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

На підставі вищенаведених обґрунтувань позов підлягає задоволенню частково. Стягується сума 47794,66 грн. основного боргу, 2413,28 грн. Інфляційних, 828,23 грн. 3% річних. Провадження у справі в частині стягнення 13433,54 грн. основного боргу слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

За правилами ст. 49 ГПК України суд при вирішенні спору по суті покладає на відповідача відшкодування витрат позивача по оплаті держмита в розмірі 644,69 грн. та 100,76 грн. –по оплаті інформаційно-технічних послуг.

Керуючись ст. ст. 43, 49, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з комунального підприємства „Житловий ремонтно експлуатаційний район № 5” (м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 28, І.К. 20446867) на користь ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” (м. Ужгород-Оноківці, вул. Головна, 57 І.К. 00131529) 51036,17 грн., в т.ч. 47794,66 грн. основного боргу, 2413,28 грн. Інфляційних, 828,23 грн. 3% річних) та 745,45 грн. відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

3.Провадження у справі в частині вимог про стягнення 13433,54 грн. боргу припинити.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                І.В.Івашкович