ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
березня 2008 р.
Справа № 07/233-06

вх. № 9069/5-07

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Мильгунов В.П. за довіреністю від 09.10.2007р.  відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю №149 від
09.08.2006р.

розглянувши справу за позовом Фірми "Крим-Медмаркет"
в особі Одеської філії, м. Сімферополь

до  Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1., м. Харків

про стягнення 118106,00 грн. та зустрічної позовної заяви
суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1., м. Харків

до Фірми "Крим-Медмаркет" в о. Одеської філії, м.
Сімферополь

про пропорційне зменшення вартості переданого товару.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд
стягнути з відповідача на свою користь 87734,64 грн. основного боргу за
договором № 01230704-ОФ від 04.08.04р., 17188,67 грн. пені, 3 % річних в сумі
2825,53 грн., 7589,04 грн. інфляційних нарахувань, 2,4 % в сумі 2768,11 грн. та
судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої, просить стягнути з відповідача на свою користь
87734,64 грн. основного боргу, 17188,67 грн. пені, 2,4% в сумі 2105,63 грн. за
договором від 04.08.04р., 3% річних в сумі 2825,53грн., 7589,04 грн.
інфляційних нарахувань та судових витрат по справі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України дана заява була прийнята судом,
як така, що подана позивачем з додержанням вимог чинного господарського
процесуального законодавства.

Крім того, позивачем надано клопотання про залучення до участі у
справі, в якості третьої особи на стороні позивача, ТОВ „ЄвроЕкспрес”, яке є
перевізником товару, який здійснював його фактичну видачу відповідачу і може
надати суду документи, відсутні у позивача.

Вислухавши пояснення позивача, суд визнав недоцільним залучення до
справи перевізника, так як обов"язок доведення обставин, покладених в
основу позовних вимог, згідно ст. 33 ГПК України, покладається на позивача.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 20.10.2006р.
зустрічну позовну заяву  в якій просить
суд пропорційно зменшити вартості переданого товару, а саме -рентгенівського
діагностично-панорамного апарату типу Planmeca ProMax серійний номер RPX -11 переданого ОФФ "Крим-Медмаркет" та відшкодування судових
витрат.

Відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України,
відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача
зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов
повинен бути взаємно пов"язаним з первісним, а також подання зустрічного
позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд, розглянувши поданий
відповідачем зустрічний позов та додані до нього матеріали, приймає його до
провадження  для спільного розгляду з
первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.11.2006р.
було зупинено провадження по справі та призначено судову товарознавчу
експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІ імені засл. проф. М.С.
Бокаріуса.

22.10.2007р. від директора ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
надійшов комплексний висновок судово-трасологічної і товарознавчої експертизи
за №4575/4576.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.10.2007р.
було поновлено провадження по справі та призначено до розгляду.

Позивач за зустрічним позовом надав через канцелярію
господарського суду 26.11.2007р. заміну зустрічних позовних вимог в яких
просить суд розірвати договір №01230704-ФО про купівлю-продаж стоматологічного
обладнання від 04.08.2004р., що укладений між сторонами, стягнути з відповідача
за зустрічним позовом кошти у розмірі 87450,00грн., сплачених за договором
купівлі-продажу №01230704-ФО від 04.08.2004р. та стягнути судові витрати.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, суд приймає заяву позивача як
таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує
розгляд справи з урахуванням цих змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2008р.
було зупинено провадження по справі та призначено судову товарознавчу
експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІ імені засл. проф. М.С.
Бокаріуса.

12.02.2008р. від директора ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
надійшов лист за №701 про неможливість проведення судової товарознавчої
експертизи, у зв"язку з відсутністю фахівців та відповідного для цих робіт
обладнання.

Ухвалою господадарського суду харківської області від 13.02.2008р.
було поновлено провадження по справіта призначено до розгляду.

Представник СПДФО ОСОБА_1. надав через канцелярію господарського
суду 05.03.2008р. письмові уточнення, які були прийняті судом та залучені до
матеріалів справи.

05.03.2008р. позивач за зустрічним позовом надав через канцелярію
господарського суду 05.03.2008р. заяву (лист) в якому він відмовляється
відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України від зустрічних позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників
судом було встановлено, що між сторонами 4 серпня 2004року було укладено
договір № 01230704-ОФ про купівлю-продаж стоматологічного обладнання.
Відповідно до умов даного договору, позивач зобов'язався продати та передати у
власність відповідача стоматологічне обладнання, а Відповідач зобов'язаний
прийняти обладнення та сплати його вартість. Предметом договору є ренгеновський
діагностично-панорамний апарат типу Planmeca ProMax серійний номер RPX -11.

Відповідно до наданої позивачем вантажно-транспортної декларації №
СФ 3522 від 18.10.2004р., без підпису та печатки відповідача, транспортна
компанія “Евроекспрес” доставила переданий їй Позивачем товар ОСОБА_1

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином суд, не може прийняти до уваги як належний доказ
поставки стоматологічного обладнання Позивачем, надану вантажно-транспортна декларацію
№ СФ 3522 від 18.10.2004 року, оскільки в порушення пункту 11 Правил
перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені
наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року за № 363 та
зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568, в
ній відсутній підпис вантажоодержувача та його печатка, що е обов'язковим
реквізитом накладної за засвідчує факт доставки товару.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, або надання товару в
розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений
інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

У п. 8.1 Договору передбачено, що приймання - здача товару по
кількості, якості та асортименту проводиться Сторонами в пункті поставки,
вказаному в заявки п.п. 4.1 в відповідності з діючим законодавством та
договором.

Відповідно до п. 4.3 Договору перехід права власності на
обладнання від позивача до відповідача переходить тільки після повної оплати
вартості Товару відповідно до п.5 та п. 6 договору. Пунктом 4.4 Договору передбачено,
перехід риску по схоронності обладнання від позивача до відповідача
відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі обладнання згідно
Додатку.

Таким чином, договором урегульований момент виконання позивачем
свого обов'язку передати обладнання, цім моментом є підписання Сторонами акту
прийому-передачі, який ні одна зі сторін не змогла надати суду.

Зі змісту акту пуско-налагоджених робіт стоматологічного
обладнання від 22.10.2004р., який надано позивачем на клопотання судового експерта,
вбачається, що налагодження проводилось силами позивача, після монтажу
відповідач відмовився приймати обладнання та підписувати акт з причин неякісної
роботи АЕС, про що було повідомлено представника Позивача Рудил Д.П., що
відображено останнім в акті пуско-налогодження.

Актом № 1 від 21.03.2005 року про фактичне якість та комплектність
отриманого продукції рентгенівського діагностичного панорамного апарату типу
Planmeca ProMax серійний номер RPX -11 при детальному огляді
продукції виявлено, явне виражені дефекти колишнього використання апарату, а
саме: уздовж верхньої кришки апарату множинні подряпини, сліди потертості на
касетоутримівачі (касетний блок). На касетоутримувачі є наклейка з технічними
реквізитами апарату, відповідно до якої рік випуску 2001. При експозиції знімки
виходять неякісні. У програмі в пункті статистика зазначені дві програмні
помилки. Про виявлені недоліки було повторно повідомлено Позивача, листами від
22.03.2005 р., 25.07.2005 р. та від 26.12.2005 р. Проти факту отримання листа
від 26.12.2005 року з претензіями Відповідача щодо якості переданого
обладнання, Позивач не заперечує.

Статтею 673 ЦК України, зазначено, якщо продавець при укладенні
договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання
відповідно до цієї мети.

Предметом договору, є рентгенівський діагностичний панорамний
апарат тип ProMax, який використовується для знімків щелепна - обличчної
області людини та використовується у стоматології, таким чином Позивачу було
відомо де обладнання буде використовуватись та умови використання.

Стаття ст. 690 ЦК
України передбачає, що якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття
товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього
товару, негайно повідомивши про це продавця. Продавець (постачальник)
зобов'язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або
розпорядитися ним в розумний строк. Якщо продавець у цей строк не розпорядиться
товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві.

Статтею 688 ЦК
України передбачено, що покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення
умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості,
комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором
або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в
розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару. Якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий
покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права
посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов
договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені
частиною першою цієї статті.

Таким чином,
доводи відповідача, щодо несвоєчасного його повідомлення про неякісно
поставлене обладнання є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та
спростовуються актом пуско-нагалоджених робіт від 22.10.2004 року та суд
приходить до висновку, що позивач був своєчасно та належним чином повідомлений
про виявлені відповідачем недоліки обладнання та про відмову останнього у
прийнятті обладнання.

Оскільки, відповідач відмовився від отримання обладнання та
належним чином повідомив позивача, обладнання вважається таке що не поставлено
відповідачу відповідно до умов договору, та до часу розпорядження ним позивачем
знаходиться на зберіганні у відповідача.

Відповідно до ст.193 ГПК України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони.

Позивачем, у судовому засідання, не доведено факту належного
виконання ним умов договору з його сторони, в частині передачі якісного товару
якій би задовольнив вимоги відповідача.

Доводи позивача про те що поставлено обладнання використовується
відповідачем, посилаючись на надані суду знімки, суд вважає їх не доведеним та
недоказаним належним чином, оскільки знімок зроблено у приватному підприємстві
“Елістом”, в той час як відповідно до паспорту рентгенівського кабінету
виданого ПП “Елістом” 21.03.2005р., у останнього окрім рентгенівського
діагностичного панорамного апарату типу Planmeca ProMax серійний номер RPX
-11, знаходиться зубний апарат X-MIND № 22161 2000 року випуску.

Крім того суд,
зазначає, що наданий суду позивачем сертифікат відповідності, стосується продукції
серійного виробництва з 26.11.04 р. і виданий з терміном дії з 26.11.2004р. на
підставі акту обстеження виробн6ицтва від 05.11.2004р., що повністю не
відповідає спірному обладнанню 2001року випуску, як було встановлено судової
експертизи, та дати складання акту пуско-налагоджених робіт від 22.10.2004
року, так як цей сертифікат не міг фактично входити до пакету супровідних
документів, які стосуються спірного обладнання.

Відповідно до ст.
1 ГПК України підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, мають
право звернутись до господарського суду за захистом своїх порушених прав і
охоронюваних законом інтересів.

Підставою для
подання позову позивачем явилось не сплата відповідачем остаточної суми за
поставлене, на думку позивача, стоматологічне обладнання, однак у судовому
засіданні позивач не зміг довести факту належної передачі відповідачу
обладнання, та як встановлено судом, стоматологічне обладнання на даний час
належить позивачу на праві власності та знаходиться на зберіганні у
відповідача, який не перешкоджає позивачу у користуванні належним йому на праві
власності обладнанням.

З огляду на вищезазначене, господарський суд відповідно до ст.78
Господарського процесуального кодексу України приймає відмову позивача від зустрічної
позовної заяви, оскільки вважає, що ця відмова не суперечить діючому
законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та
на підставі чого у господарського суду є підстави для припинення провадження по
справі згідно п.4 ст.80  Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача
безпідставними, не доведеними суду, у зв'язку з чим  не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України,
сплачене позивачем держмито за зустрічним позовом у розмірі 102,00грн. згідно
Декрету Кабінета Міністрів України "Про державне мито" та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі, передбаченому
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року за № 411, що
становить 118,00 грн. при відмові позивача від позову не підлягає відшкодуванню
(покладанню на відповідача або поверненню з Держбюджету) та покладається на
позивача в повному обсязі.

Державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито” та згідно зі статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від
29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст.
690, 688 ЦК України, ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтею 3
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49,
ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження по справі за зустрічною позовною заявою.

2. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Рішення підписано 06.03.2008р.

Суддя
Светлічний Ю.В.