ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2008 Справа№ 22/218-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лозовському К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Прядка В.О., юрисконсульт першої категорії, довіреність № 346 від 21.04.08;

від відповідача - Головань Я.В., юрисконсульт, довіреність № 181 від 02.10.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу статутного територіально-галузевого об"єднання "Південна залізниця", м. Харків на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.08р. у справі № 22/218-08

за позовом статутного територіально-галузевого об"єднання "Південна залізниця", м. Харків

до закритого акціонерного товариства "Кондитерська фабрика А.В.К.", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1537 грн. 72 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 27.11.2008 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статутне територіально-галузеве об”єднання “Південна залізниця” звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до закритого акціонерного товариства “Кондитерська фабрика А.В.К.”, м. Дніпропетровськ про стягнення з відповідача 1537 грн. 72 коп. витрат, в тому числі ПДВ – 256 грн. 29 коп., 338 грн. 60 коп. плати за користування вагоном № 91813378, 349 грн. 92 коп. збору за маневрову роботу, 511 грн. 76 коп. збору за зберігання вантажу 31 грн. 78 коп. за телеграмне повідомлення, 49 грн. 37 коп. за охорону, які виникли в результаті затримки вагону, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів від 25.07.2007 року № 570-р пропуск вагонів з продуктами харчування заборонений.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року по справі № 22/218-08 (суддя Пуппо Л.Д.) в позові відмовлено, в зв”язку з тим, що позов подано неналежним позивачем, з порушенням порядку стягнення зазначених платежів, визначених Правилами.

Не погодившись із рішенням, статутне територіально-галузеве об”єднання “Південна залізниця” подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на наступне.

Рішення прийнято з порушенням чинних норм процесуального та матеріального права.

Збитки, спричинені в результаті затримки вагона № 91813378 завдані саме СТГО “Південна залізниця”, як окремій юридичній особі, на території її структурного підрозділу.

Станція відправлення Самаровка знаходиться на території Придніпровської залізниці, а вона в свою чергу законодавством не наділена жодними повноваженнями примусового стягнення збитків, заподіяних іншій юридичній особі.

Придніпровська залізниця не могла ніяким чином зобов”язати ЗАТ “Кондитерська фабрика А.В.К.” розрахуватися з Південною залізницею та змусити перерахувати суму збитків на відповідний поточний рахунок.

Не прийнято до уваги те, що збори та штрафи стягуються згідно до порядку встановленого статтями 118, 120, 122, а відповідно до пункту 20 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 року № 01-8/917 “Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України не містить чітких приписів того, якій саме залізниці (відправлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення вказаних зборів та штрафів, а також не встановлює будь-яких обмежень, тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні.

Закрите акціонерне товариство “Кондитерська фабрика А.В.К.”, м. Дніпропетровськ просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

08.09.2007 року на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці був затриманий вагон № 91813378, який прямував по накладній № 47344034 Самарівка Придніпровської залізниці –Крейда Південно-Східної залізниці (Російська Федерація) з вантажем –кондитерські вироби сахаристі.

По факту затримки складено акт загальної форми від 08.09.2007 року № 2203. Вагон був направлений на станцію Куп”янськ–Сортувальний для здачі на територію Російської Федерації по пункту переходу Тополі.

На санцію Куп”янськ-Сортувальний зазначений вагон прибув 06.09.2007 року та був затриманий в очікуванні підтвердження зміни пункту переходу. Цією ж станцією був складений акт загальної форми № 23130 від 09.09.2007 року та на станцію Самарівка була направлена телеграма від 10.09.2007 року № 891.

Після надходження телеграми зі станції Самарівка від 12.09.2007 року № 279 про зміну пункту митного переходу Тополі, код 431801, відповідно до акту загальної форми станції Куп”янськ-Сортувальний від 12.09.2007 року № 16162 вагон відправлений на станцію призначення.

У зв’язку з затримкою і виконанням позивачем вище перелічених дій, останнім понесені збитки в розмірі 1537 грн. 72 коп.

Згідно зі статтею 120 Статуту залізниць України (далі Статут) за затримку вагонів і контейнерів через недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших адміністративних правил або неналежне їх оформлення, вантажовідправник вносить плату, встановлену відповідно до статті 119 цього Статуту, і несе відповідальність перед залізницею за наслідки затримки вагонів і контейнерів.

Відповідно до статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

У відповідності з пунктом 1.11 Правил розрахунків за перевезення вантажів платежі, збори та штрафи, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з експортними вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів та штрафів з відправника згідно зі статтями 118, 120, 122 Статуту залізниць України.

З огляду на викладене, і те, що оскільки позов подано неналежним позивачем, з порушенням порядку стягнення зазначених платежів, визначеного Правилами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в позові. Підстави для скасування рішення, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2008 року по справі № 22/218-08 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.В.Джихур