ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" січня 2008 р.                                                            Справа №10/9297-А

за позовом Прокурора Ізяславського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав

до М'якітського виробничо-торгівельного комплексу с. М'якоти Ізяславського району

про стягнення 6229,97 грн.

Суддя Секретар судового засідання Дідик Н.Д.

Представники сторін:

позивача           Якимчук Ю.В. –за довіреністю №195/07 від 09.01.2008р.

відповідача           не з’явився

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить у відповідності до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі заборгованість в розмірі 6229,97 грн., з яких 5022,05 грн.заборгованості по стахових внесках, 990.10 грн. - по штрафних санкціях та 217.82 грн. по пені.

В підтвердження позовних вимог подав копії розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, які подавались відповідачем до Пенсійного фонду України, рішення про нарахування штрафних санкцій та пені, картки особового рахунку платника, корінець вимоги про стягнення заборгованості.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, письмових заперечень щодо позовних вимог та доказів про сплату заборгованості суду не подав, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи ( ухвали та повістки вручені відповідачу 27.12.2007р., 19.01.2008р. згідно повідомлень відділення поштового зв’язку).

Розглядом наданих матеріалів справи встановлено :

М'якітський виробничо-торгівельний комплекс с. М'якоти Ізяславського району зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа Ізяславською райдержадміністрацією 28.07.1998р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою головного управління статистики в Хмельницькій області №2024, згідно ст.ст. 1,14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування“ зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

У відповідача станом на 30.11.2007р. утворилась заборгованість перед Пенсійним Фондом України в розмірі 6229,97 грн., яка складається із:

- 5022,05 грн. недоїмки по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, які подавались відповідачем до Пенсійного фонду України, за червень-вересень 2007р., картками особового рахунку платника, розрахунком заборгованості,

- 990,10 грн. фінансових санкцій та 217,82 грн. пені, що підтверджується рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків №319 від 14.09.2007р., карткою особового рахунку платника, поданим розрахунком заборгованості.

Позивачем, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” виставлена відповідачу вимога №Ю-133/4 від 06.11.2007р. про сплату 6229,97 грн. заборгованості з відміткою про вручення вказаної вимоги відповідачу 08.11.2007р. згідно повідомлення відділення поштового зв’язку.

Оскільки заборгованість до Пенсійного фонду України в розмірі 6229,97 грн. (в тому числі 990,10 грн. штрафних санкцій та 217,82 грн. пені) в добровільному порядку відповідачем не сплачена, прокурором в інтересах позивача подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6 ст.17 Закону на платника страхових внесків покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом із застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом враховується, що відповідачем у поданих розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування самостійно визначались розміри страхових внесків, а рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, вимога про сплату заборгованості в установленому законом порядку не оскаржувались та не скасовані. Доказів про сплату заборгованості суду не подано.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов прокурора Ізяславського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав до М'якітського виробничо-торговельного комплексу с. М'якоти Ізяславського району про стягнення 6229,97 грн. заборгованості задоволити.

Стягнути з М'якітського виробничо-торговельного комплексу с. М'якоти Ізяславського району () на користь управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16 () 5022,05 грн. (п'ять тисяч двадцять дві гривни 05 коп.) страхових внесків, 990,10 грн. (дев'ятсот дев'яносто гривень 10 коп.) фінансових санкцій та 217,82 грн. (двісті сімнадцять гривень 82 коп.) пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

4,5- прокуратурі області та району