ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.08

Справа № А-6/158

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Cуддя Грица Юрій Іванович При секретарі Цюрак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ВАТ "Індуктор" вул. Максимовича,15,Івано - Франківськ,76000

до відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань м.Івано-Франківська вул. Г.Мазепи, 27 "б",Івано-Франківськ,76000

про визнання нечинним акту №77 від 23.02.07

Представники

Від позивача: Лисанюк М.І., (довіреність № 420 від 05.09.07 заступник голови правління )

Від відповідача: Шудрава Я.В., головний спеціаліс-юрист, (довіреність № 1-09/2115 від 28.12.06р.)

СУТЬ СПРАВИ: подано позов про визнання нечинними акту №77 від 23.02.07

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 29.01.08

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві. В обгрунтування позовних вимог вказує, що при проведенні документальної виїзної перевірки працівники відповідача не прийняли до уваги, що в загальному обсязі реалізації (виробництва та надання послуг), який становив у 2006 році 802100 грн., процент реалізації товарі виробництва трансформаторів ( виробництво яке відповідач прийняв до уваги за основу під час перевірки при визначенні класу ризику та встановленні страхового тарифу) становив тільки 115.8 тис.грн. що дорівнює 14.47% від загальної суми виробництва (надання послуг). Відповідно в даному виробництві зайнято 11 чоловік із загальної чисельності по підприємству 76. Крім того, вказує, що ухвалою Господарського суду в Івано-Франківській області від 23.07.2004 року по справі № Б-6/218 порушено справу про банкрутство по ВАТ „Індуктор". 14.07.2005 року в газеті „Урядовий кур'єр" опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство. У відповідності до п.І.ст. 14.Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами , які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство , протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи , що їх підтверджують. Згідно пункту 2.ст.14. Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів , що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання , або незаявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що оспорюваний акт прийнятий ним на підставі та відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 23

лютого 2007 року відділенням фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську проведено перевірку правильності нарахування і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від несчасних випадків на виробництві та профзахворювань України ВАТ „Індуктор" за період з 01.07.2004р. по 31.12.2006р., на підставі якої складено акт №77 від 23.02.2007 року , згідно якого позивачу донараховано 2850 грн. та встановлена недоїмка за платником страхових внесків в сумі 24904 грн 60 коп.

Не погодившись із прийнятим актом, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його нечинним.

Як вбачається з акту перевірки, перевіряючими були виявлені факти порушення сплати страхових внесків, за що позивачу за даний період було донараховано страхових внесків в сумі 2850 грн 04 коп. В зв"язку з тим, що в даному періоді була порушена справа про банкрутство ВАТ "Індуктор" штрафні санкції в відповідності до пункту 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відділенням не нараховувались. Донарахування страхових внесків в сумі 2850 грн 04 коп відповідачем було проведено в зв"язку з неправильним застосуванням позивачем страхового тарифу у 2006 році.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого Постановою КМУ №1423 від 13.09.2000р. "Фонд відносить підприємства до галузей економіки за видами їх основної діяльності. Якщо страхувальник провадить свою діяльність у кількох галузях економіки, підприємство відноситься до тієї з них, яка має найбільшу питому вагу в обсязі реалізованої продукції. У разі зміни технології робіт або виду діяльності підприємства Фонд відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва." Вид діяльності, який заявлений страхувальником як основний, перевіряється на підставі даних розділу 2 статистичної звітності за формою 1-П (підприємництво) за відповідний минулий рік. При перевірці за даними річного звіту форми 1-П ( підприємництво) було встановлено та відображено в акті перевірки (Додаток 1 до акту перевірки) , що основний вид діяльності по ВАТ "Індуктор" за 2005 рік код КВЕД 31.10.1., клас ризику 53 та страховий тариф 2,440%, в зв"язку з чим і була донарахована сума страхових внесків у розмірі 2850 грн 04 коп, розрахунок якої відображено в додатку до акту, який є його невід"ємною частиною. А тому твердження позивача про той факт, що йому неправильно донараховані кошти в сумі 2850 грн 04 коп. в зв"язку з застосуванням в 2006 році страхового тарифу 1,76% замість 2,44% є безпідставним.

Що стосується посилання позивача на те, що ним проводилось нарахування страхових внесків за страховим тарифом 1,76 % відповідно до повідомлення №07-000094 направленого відповідачем, то дане повідомлення направлялось позивачу на підставі статті 100 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", якою було зменшено всі страхові тарифи встановлені для підприємств на 0,2%. А тому відділення на підставі даного закону та страхового тарифу, що був встановлений відділенням з 01.05.2003 року в розмірі 1,96% за наслідками перевірки відповідно до акту перевірки №138 від 18.08.2004 року і направив дане повідомлення позивачу про встановлення страхового тарифу в розмірі 1,76% (1,96%-0,2% = 1,76%). Проте перевіркою , яка проводилась відділенням в лютому місяці 2007 року було встановлено, що згідно звіту 1-П (підприємництво) за 2005 рік переважає вид діяльності 29.56.4. "виробництво інших машин та устаткування", а це відповідає 53 класу ризику та страховому тарифу 2,440%, а тому донарахування за 2006 рік проводилось по страховому тарифу 2,440%.

Що стосується посилання позивача на те, що при проведенні перевірки працівники відділення не прийняли до уваги, що в загальному обсязі реалізації, який становив у 2006 році 802100 грн., процент реалізації товарів виробництва трансформаторів (виробництво яке відділенням прийнято за основу при визначенні класу ризику та встановленні страхового тарифу на) становив тільки 115800 грн. , що дорівнює 14,47% від загальної суми виробництва і відповідно в даному виробництві зайнято 11 чоловік із загальної чисельності по підприємству 76 є також безпідставним. Питома вага обсягу реалізованої продукції по виробництву трансформаторів в загальному обсязі реалізованої продукції ( що є основою для встановлення страхового тарифу) за даними Відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції за видами економічної діяльності за 2006 рік ВАТ "Індуктор" (додаток №1 до розрахункової відомості за 2006 рік) становить 39,4% . Це було підтверджено даними перевірки і крім того не відповідає даним звіту форми №1 -підприємництво, наданим позивачем як доказ до позовної заяви.

Безпідставними є твердження позивача і про те, що відповідно до п.2 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними. 29 грудня 2006 року ухвалою господарського суду було припинено провадження по справі №Б-6/218 про банкрутство ВАТ "Індуктор" в зв"язку з затвердження судом мирової угоди. У разі припинення провадження зі справи про банкрутство у зв"язку із затвердженням господарським судом мирової угоди умови є обов'язковими лише для кредиторів, вимоги яких було включено до реєстру вимог кредиторів. Кредитори, вимоги яких не підлягають задоволенню у межах провадження зі справи про банкрутство, або не були заявлені згідно зі статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", або заявлені після закінчення процесуального строку, передбаченого цією статтею, який не відновлено господарським судом, можуть подати позов із зазначеними вимогами в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. А тому не визнавати суму боргу , що виникла під час процедури банкрутства не має підстав.

Крім того, всю заборгованість та донараховані суми страхових внесків позивач підтвердив розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 квартал 2007 року.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача неправомірні і задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.124 Конституції України, Законом України "Про загальнообов"язкове доержавне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",ст.ст.87, 90, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

в позові відмовити.

На постанову сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі- з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через місцевий господарський суд.

Суддя Грица Юрій Іванович                                                   постанова підписана 29.01.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Рочняк О.В._____________