ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 13/221

18.01.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Утел»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Український автомобільний альянс»

про стягнення 13 076,86 грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача                    Чиківчук В.І. –предст.

Богун Н.М. –пров. ю/к.

Від відповідача          не з’явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 13 076,86 грн. основного боргу з підстав неналежного виконання останнім своїх зобов’язань за Договором № K.U.-5610 від 04.07.2006.

18.01.2008 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог з огляду на те, що заборгованість за надані телекомунікаційній послуги відповідачем погашена. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 375,39 грн. пені, 2 540,68 грн. інфляційних витрат та 354,40 грн. - 3% річних у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за договором № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг, а саме –несвоєчасною оплатою за отримані відповідачем телекомунікаційні послуги.

Відповідач відзиву на позов не надав, повноважні представники відповідача у судове засідання не з’явились, про причини неявки представників суд належним чином не повідомили, жодних заяв та клопотань від сторони не надійшло.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український Автомобільний Альянс»та Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»в особі філії «Утел»був укладений договір № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Розділом 1 договору № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг сторони передбачили, що позивач надає відповідачу інформаційно-телекомунікаційні послуги, а відповідач приймає надані послуги та сплачує їх вартість відповідно до тарифів, вказаних в додатках до договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.2.3 договору № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг встановлено обов’язок відповідача своєчасно сплачувати вартість наданих згідно з цим договором послуг.

Як вбачається з розділу 3 договору № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг сторони узгодили порядок розрахунків наступним чином. Не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, позивач виставляє відповідачу рахунок для оплати вартості наданих послуг. Відповідач повинен оплатити рахунок за послуги до кінця місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації»споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Аналогічні положення містяться в Постанові Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 720 «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 06.12.2007 перерахував на рахунок позивача 23 557,47 грн. за послуги зв’язку, надані Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»в особі філії «Утел»(платіжне доручення № 168 від 06.12.2007). Судом встановлено, що відповідач з 01.06.2007 по 30.06.2007 заборгував 16 706,69 грн. з простроченням в 30 днів, з 01.07.2007 по 31.07.2007 - 20 334,43 грн. з простроченням в 31 день та за період з серпня по листопад 2007 року –22 911,45 грн. з простроченням в 122 дня.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов’язання за договором № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг виконав в повному обсязі, а відповідач вчасно не розрахувавшись по договору за отримані відповідачем телекомунікаційні послуги, порушив взяті на себе договірні зобов’язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.7 договору № K.U.-5610 від 04.07.2006 про надання інформаційно-телекомунікаційних послуг передбачено, що в разі затримки оплати за надані послуги понад встановлені цим договором терміни, відповідач сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України “Про несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а також сплатити неустойку, встановлену договором або законом.

Таким чином, судом визнаються обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у вигляді 375,39 грн. пені, 354,40 грн. –3% річних та 2 540,68 грн. інфляційних нарахувань.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український автомобільний альянс»(м. Кив, вул. Грушевського, 28/2, н/п 43; рахунок № 7001 в «Альфа Банке», м. Київ; МФО 300346; код 34241242) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Утел»(01030, м. Київ, бул. Т.Шевченка, 18; 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 101; рахунок № 01 в АБ «Брокбізнесбанк»; МФО 300249; код філії «Утел»33501534; код ВАТ «Укртелеком» 21560766) 375,39 грн. пені, 354,40 грн. нарахувань 3% річних, 2 540,68 інфляційних нарахувань, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                  О.О.Хрипун

Дата підписання рішення:28.02.2008