ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.08р.

Справа № 41/41-08

За позовом Прокурора Царичанського району Дніпропетровської області,

в інтересах держави в особі Царичанської селищної ради, смт. Царичанка, Дніпропетровська область

до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

про стягнення орендної плати та зобов’язання вчинити певні дії.

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь представники:

Від прокуратури: Овчар Т.В., посвідчення № 173 від 28.10.03 року

Від Царичанської селищної ради: Руденко А.В., довіреність № 79/2.7 від 30.01.08 року

від відповідача: Присяжнюк Л. П., довіреність № 562 від 21.12.06 року

Коптєлова Н.Л., довіреність № 59 від 04.04.07 року

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Царичанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Царичанської селищної ради звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 01.06.06 року, укладеним між сторонами, в сумі 50430,33 грн. та про зобов’язання відповідача провести державну реєстрацію вказаного договору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати орендних платежів за умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 01.06.06 року та зазначає, що відповідачем як землекористувачем в порушення вимог п. 2, п. 3 ст. 125 Земельного кодексу України та вимог ст. 18 Закону України „Про оренду землі” не здійснено необхідних заходів щодо державної реєстрації зазначеного договору.

Позивач в судове засідання з’явився, позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити, посилаючись на те, що:

- договір оренди землі від 01.06.06 року на момент розгляду справи не набрав чинності, оскільки він не пройшов державної реєстрації, тому права та обов’язки між сторонами за договором відсутні;

- відповідач звернувся у встановленому порядку до відповідних органів з приводу державної реєстрації договору, однак повноважні органи відмовили у вчинені такої дії.

За згодою представника відповідача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - Царичанською селищною радою та - Відкритим акціонерним товариством „ЕК Дніпрообленерго” Царичанським РЕМ укладений договір оренди землі від 01.06.06 року (далі –договір), за умовами якого орендодавець (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання надати, а орендар (відповідач у справі) прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для виробництва та розподілення електроенергії (код згідно УКЦВЗ –1.10.03), яка знаходиться на території Царичанської селищної ради в межах населених пунктів, загальною площею 2,7383 га, строком - на 49 років.

Актом прийому-передачі від 01.06.06 року вказаний об’єкт оренди переданий позивачем відповідачу в користування.

Згідно п.п 7, 8, 9 договору орендна плата вноситься орендатором щомісячно по 2966,49 грн. до 30 числа поточного місяця, всього за рік в розмірі 35597,90 грн., обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 37 договору, він набирає чинності з моменту передачі земельної ділянки в користування: з 01.06.06 року.

Позивач вважає, що саме з 01.06.06 року, як це передбачено договором, він набрав чинності та у відповідача виникли зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

Проте з таким твердженням суд погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочин підлягає держаної реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (п. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України).

Право на оренду земельної ділянки, у відповідності із ст. 125 Земельного кодексу України, виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає договору легітимності.

Згідно п. 18 Закону України „про оренду землі” № 161-ХІV від 06.10.1998 року (із змінами та доповненнями), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Оскільки предметом позову у справі є стягнення з відповідача орендної плати за договором оренди земельної ділянки, який на момент розгляду справи чинності не набрав в зв’язку з відсутністю його державної реєстрації, у відповідача відсутнє зобов’язання щодо плати орендних платежів за договором, тому в частині стягнення з нього заборгованості за договором в розмірі 50430,33 грн. в позові слід відмовити.

В решті позовних вимог суд вважає за необхідне також відмовити, оскільки в матеріалах справи містяться докази звернення відповідача до відповідних державних органів з приводу реєстрації договорів оренди земельних ділянок, які відмовили йому у вчинені такої дії з посиланням на те, що при розташуванні земельної ділянки, що надається в оренду на території кількох адміністративно-територіальних одиниць договір оренди укладається окремо на кожну частину земельної ділянки, розташовану на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, та, оскільки, на території Царичанської селищної ради розташовано декілька земельних ділянок (що вбачається з тексту договору оренди від 01.06.06 року, а саме об’єктом оренди визначена земельна ділянка загальною площею 2,7383 га, яка знаходиться на території селищної ради в межах населених пунктів), необхідно укласти окремі договори оренди на кожну частину земельної ділянки. Саме наведені обставини унеможливили державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 01.06.06 року.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем, у відповідності із ст. с. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено обставин, на яких він посилається як на підставу своїх вимог, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82 –84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                             Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 19.02.08 року