ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2008

Справа №2-15/17314-2007

За позовом Приватного підприємства «Еллада-Дринк» (99016, АР Крим, м. Севастополь, вул.. Б. Морська, 21,, головпочтампт, а/с 57, ідентифікаційний код 30195093)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул.. Леніна, 31А; ідентифікаційний код 24693723)

Про стягнення 2951,16 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А.Іщенко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Приватне підприємство «Еллада-Дринк» звернулося з позовом до Господарського суду АР Крим до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» про стягнення 2951,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати поставленого позивачем товару, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 2847,56 грн., що і стало приводом для звернення Приватного підприємства «Еллада-Дринк» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 23,87 грн. 3 % річних, 79,73 грн. інфляційних втрат.

Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

28.01.2008 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

З огляду на те, що слухання справи відкладалося неодноразово, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд вважає за можливе вказане клопотання позивача задовольнити, розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Еллада-Дринк» (позивач) здійснювало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» (відповідач) поставку напоїв (товар).

Так позивачем було поставлено на адресу відповідача товару на загальну суму 4347,56 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними :

видаткова накладна № YAL-00115535 від 22.06.2007 р. на суму 2085,33 грн. (а.с. 8)

видаткова накладна № YAL-00117737 від 30.06.2007 р. на суму 2262,23 грн. (а.с. 10),

а також податковими накладними (а.с. 7, 9)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписами уповноваженого представника відповідача, скріпленими печаткою, у видаткових накладних.

У підтвердження прийняття товару від позивача а отже і у підтвердження зобов’язання оплатити отриманий товар, відповідачем було частково оплачено суму у розмірі 1500,00 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи прибутковим касовим ордером № 799 від 17.07.2007 р. (а.с. 14)

Проте, відповідач не виконав свої обов’язки щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару, в результаті чого за ним склалася заборгованість за поставлений позивачем товар у розмірі 2847,56 грн., що і послужило підставою для звернення Приватного підприємства «Еллада-Дринк» із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Як свідчать матеріали справи, 07.08.2007 р. позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу за вих.. № 618 від 06.08.2007 р. про сплату заборгованості у розмірі 2847,56 грн. (а.с. 22-23)

Однак вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов’язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов’язку, є зустрічним виконанням зобов’язання.

Положеннями частини 4 статті 538 Цивільного кодексу України встановлено якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Отже, судом всановлено, що позивачем Приватним підприємством «Еллада-Дринк» виконано своє зобов’язання, поставлений відповідний товар.

Відповідач, в порушення норм чинного законодавства, не представив суду доказів виконання свого зобов’язання оплати виконаних позивачем робіт, в той час як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті вартості поставленого позивачем товару у розмірі 2847,56 грн., через що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2847,56 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань у розмірі 79,73 грн. та 3% річних у розмірі 23,87 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» за період серпень-вересень 2007 р. становить 79,73 грн., визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума річних, заявлених позивачем до відшкодування підлягає зменшенню з огляду на вимоги частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги. Оскільки така вимга була направлена позивачем лише 07.08.2007 р., то остаточний термін виконання зобовязання відповідачем слід вважати 14.08.2007 р. Таким чином, термін прострочення боржником виконання зобовязання слід обчислювати з 15.08.2007 р.

Таким чином, сума 3% річних, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» за період з 15.08.2007 р. по 19.11.2007 р. становить 22,70 грн., визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Улибка ЮБК» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул.. Леніна, 31А; ідентифікаційний код 24693723) на користь Приватного підприємства «Еллада-Дринк» (99016, АР Крим, м. Севастополь, вул.. Б. Морська, 21,, головпочтампт, а/с 57, ідентифікаційний код 30195093) 2847,56 грн. заборгованості, 3% річних у розмірі 22,70 грн., 79,73 грн. інфляційних втрат, 101,96 грн. державного мита та 117,95 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.