ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 38/85

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:

Кота О.В.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Комунальник"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р.

та рішення

господарського суду м. Києва від 18.04.2007р.

у справі

№38/85

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Комунальник"

до

1)          Щорської районної державної адміністрації

2)          Чернігівської обласної державної адміністрації

про

стягнення 67000,32грн.,

за участю представників:

-          позивача: Кухаренко П.М. (дов. №84 від 07.02.2008р.);

-          відповідача 1: не з’явились,

-          відповідача 2: не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року Закрите акціонерне товариство "Комунальник" звернулось до господарського суду з позовом до Щорської районної державної адміністрації, Чернігівської обласної державної адміністрації про стягнення заподіяної шкоди (збитків) в розмірі 67000,32грн., з яких 22333,44грн. не отриманих доходів –упущена вигода та 44666,88грн. штрафу (реальних збитків), завданої бездіяльністю відповідачів.

04.04.2007р. позивач, в порядку ст.22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів, крім раніше заявлених вимог 6700,03грн. державного мита.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.04.2007р. у справі №38/85 (суддя Власов Ю.Л.) у позові відмовлено повністю, в зв’язку з відсутністю підстав для відшкодування шкоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р. у справі №38/85 (колегія суддів у складі головуючого суддів Корсака В.А., суддів: Коршун Н.М., Авдеєва П.В.) рішення господарського суду м. Києва від 18.04.2007р. у справі №38/85 залишено без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Комунальник" –без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою суду апеляційної інстанції, Закрите акціонерне товариства "Комунальник" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду м. Києва від 18.04.2007р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р. у справі №38/85 скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Комунальник". Крім того в касаційній скарзі скаржник просив залучити в якості третьої особи на стороні відповідача –Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області.

В судове засідання 14.02.2008р. представники відповідачів не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Відзиви на касаційну скаргу позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976р. №11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.02.2003р. Чернігівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №50 "Про граничні тарифи на послуги з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів і рідких нечистот", відповідно до п.1 якого було затверджено граничні тарифи на послуги з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів рідких нечистот, згідно з додатком.

05.09.2003р. Чернігівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №308 "Про внесення змін і доповнень до розпорядження голови облдержадміністрації від 03.07.2003р. №224".

30.07.2004р. Чернігівською обласною державною адміністрацією був направлений лист Щорській районній державній адміністрації, в якому у зв’язку із збільшенням навантаження на бюджет пропонувала питання щодо зміни тарифів для позивача - Закритого акціонерного товариства "Комунальник" вирішити органу місцевого самоврядування відповідно до ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

02.08.2004р. Щорською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №318 "Про тарифи на комунальні послуги", відповідно до якого було введено в дію з 01.08.2004р. нові ставки тарифів на послуги Позивача з водопостачання, водовідведення та вивезення рідких нечистот.

24.12.2004р. Чернігівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №375 "Про регулювання цін", відповідно до якого розпорядження голови облдержадміністрації від 03.07.2003р. №224 із змінами і доповненнями в частині тарифів на послуги: водопостачання і водовідведення, що надаються Городянським ВУЖКГ, ВАТ "Бобровичьке ВУЖКГ", ЗАТ "Менський комунальник", ТОВ "Комунальник" смт. Любеч, ЗАТ "Комунальник" м. Щорс, КПВКГ "Ічняводоканал", було визнано таким, що втратило чинність.

10.06.2005р. Чернігівська обласна державна адміністрація прийняла розпорядження №150 "Про регулювання цін на м’ясо та внесеня змін до розпоряджень голови облдержадміністрації", відповідно до якого розпорядження голови облдержадміністрації від 18.02.2003р. №50 "Про граничні тарифи на послуги з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів і рідких нечистот" в частині тарифів на ці послуги у містах Городня, Носівка, Щорс та смт. Козелець, було визнано таким, що втратило чинність.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 12.05.2006р. у справі №15/118 за позовом ЗАТ "Комунальник" до Щорської районної державної адміністрації про визнання нечинним розпорядження, визнано нечинним розпорядження Щорської районної державної адміністрації від 05.08.2005р. №224 "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 02.08.2004р. №318".

Апеляційним господарським судом у даній справі встановлено, що постановою господарського суду Чернігівської області від 31.07.2006р. у справі №11/125-а за позовом Закритого акціонерного товариства "Комунальник" до Державної інспекції з контролю за цінами у Чернігівської області про визнання нечинним рішення №55 від 13.12.2005р. про застосування до Закритого акціонерного товариства "Комунальник" відповідних економічних санкцій, визнано нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Чернігівської області від 03.12.2005р. №55 в частині вилучення до Державного бюджету 54962,02грн. необґрунтовано отриманої виручки та 109924,04грн. штрафу. Зазначеною постановою встановлено, що ЗАТ "Комунальник" необґрунтовано отримана виручка за послуги водопостачання та водовідведення за період з 14.12.2004р. по 14.01.2005р. в сумі 12549,97грн. та за послуги вивезення нечистот за період з 14.12.2004р. по 22.06.2005р. в сумі 9783,47грн., двократний розмір штрафу складає 44666,88грн.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 20.09.2006р. у справі №12/81 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Чернігівської області до Закритого акціонерного товариства "Комунальник", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Щорська районна державна адміністрація, Чернігівська обласна державна адміністрація про стягнення 231886,38грн., позов задоволено частково; стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Комунальник" в доход державного бюджету необґрунтовано одержану виручку у сумі 22333,44грн. та 44666,88грн. штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки; в решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у даній справі зазначив, що відшкодування шкоди позивачу, яка завдана рішеннями чи бездіяльністю відповідачів при виконанні ними своїх повноважень за умови наявності всіх складових елементів складу шкоди повинна відшкодовуватись державою з рахунків державного бюджету України, а не за рахунок коштів, виділених державою на утримання та виконання державних функцій відповідачів - Щорської районної державної адміністрації та Чернігівської обласної державної адміністрації.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції вказав, що при розгляді даної справи з урахуванням презумпції вини правопорушника, не встановлено, що завдана ЗАТ "Комунальник" шкода в розмірі 22333,44грн. та 44666,88грн. штрафу, які були предметом неодноразового дослідження відповідними судами, є наслідком протиправного діяння Щорської районної державної адміністрації та Чернігівської обласної державної адміністрації.

Проте погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій неможливо з наступних підстав.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суди попередніх інстанцій при розгляді заявлених позовних вимог щодо стягнення заподіяної шкоди (збитків) в розмірі 67000,32грн., з яких 22333,44грн. не отриманих доходів –упущена вигода та 44666,88грн. штрафу (реальних збитків), завданої бездіяльністю відповідачів, не з'ясували наявності повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника, хоча це має значення для правильного вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи зазначив, що вищезазначені судові акти не встановили, що завдана позивачу шкода у вигляді стягнення з нього 22333,44грн. та 44666,88грн, є наслідком протиправного діяння відповідачів у даній справі, з зазначенням при цьому, що не встановлено причинного зв’язку між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою, яку зазнав позивач, посилаючись при цьому на ст.ст.1173, 1166 ЦК України, не врахував, що вказаними ним нормами матеріального права вставлено право на відшкодування особі шкоди, завданої не тільки неправомірними діями органів державної влади та органами місцевого самоврядування, але і незаконними та неправомірними їх рішеннями чи бездіяльністю, про наявність якої позивач зазначив у позові.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, зазначив, що відшкодування шкоди, завданої рішенням чи бездіяльністю відповідачів при виконанні ними своїх повноважень за умови наявності всіх складових елементів складу шкоди повинна відшкодовуватись державою з рахунків державного бюджету України, однак в порушення приписів ст.24 ГПК України не залучив в якості відповідача відповідний територіальний орган Державного казначейства України, який у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1232 "Питання Державного казначейства України " є органом, уповноваженим проводити відповідні виплати з Державного бюджету України.

Вказане порушення не було виправлено і судом апеляційної інстанції, який згідно ст.99 ГПК України, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції, не вирішив питання по заявленому позивачем клопотанню про залучення до участі у справі відповідного територіального органу Державного казначейства України.

Крім того, судами попередніх інстанцій не надано оцінки обставинам, викладеним в постанові господарського суду Чернігівської області від 12.05.2006р. у справі №15/118 за позовом ЗАТ "Комунальник" до Щорської районної державної адміністрації про визнання нечинним розпорядження, якою визнано нечинним розпорядження Щорської районної державної адміністрації від 05.08.2005р. №224 "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 02.08.2004р. №318", зі з'ясуванням їх належності до спірних правовідносин.

У зв’язку із вищевикладеним колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення та постанову, надали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, не застосували відповідні норми матеріального права, порушили норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції (ст.1117 ГПК України), оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню, а дана справа передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати вищенаведене, повно та всебічно з'ясувати всі суттєві обставини справи, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обґрунтоване рішення, оскільки рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини справи, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Комунальник" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 18.04.2007р. у справі №38/85 скасувати.

Справу №38/85 передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук