ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№ 2-29/4051-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради

на постанову

від 27.09.07 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№2-29/4051-2007

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС"

до

1. Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД"

про

визнання недійсним пункту договору

за участю представників сторін

від позивача:

Тарасюк В.А., дов.

від відповідача 1:

Халаімов В.Г., дов.

від відповідача 2:

у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 16.08.07 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" про визнання недійсним п. 2.1.3 укладеного між відповідачами договору №4597/329-54 від 08.09.05 про участь в комплексному соціально-економічному розвитку міста щодо обов’язку ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" виділити виконавчому комітету Сімферопольської міської ради вісім відсотків загальної площі житла для загальноміської черги або оплатити вищевказаній особі вартість квартир за відповідною ціною.

Рішення мотивоване відсутністю підстав для визнання договору частково недійним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способами, передбаченими Конституцією і законами України. А спірний у справі договір укладено на підставі п. 7 ст. 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка відносить до повноважень виконавчого комітету міської ради залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку міста. Укладення таких договорів про участь в комплексному соціально-економічному розвитку міста регламентовано рішенням позачергової 11-ої сесії Сімферопольської міської ради XXIV скликання від 15.07.03 №177 "Про затвердження Положення про порядок формування фонду розвитку інженерної і соціальної інфраструктури Сімферопольської міської ради".

Постановою від 27.09.07 Севастопольський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: Антонової І.В. –головуючого, Фенько Т.П., Дугаренко О.В.) рішення суду першої інстанції скасував, а позов задовольнив.

Постанова мотивована тим, що участь ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" у комплексному соціально-економічному розвитку міста не є за своєю природою компенсацією саме за проведення робіт з будівництва багатоповерхових житлових будинків і збільшення навантаження на інженерні мережі і інфраструктуру міста з огляду на зміст рішення Сімферопольської міської ради від 25.05.04 №288, яким вказаній особі надано в короткострокову оренду строком на два роки земельну ділянку площею 2,55 га по вул. Тургенєва у м. Сімферополь для будівництва групи жилих будинків (рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №631 від 26.03.04); а також рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №2102 від 28.11.03, яким надано ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" дозвіл на виконання комплексу проектних робіт для будівництва групи жилих будинків на відповідній земельній ділянці, але не передбачено виділення частки створеної в результаті будівництва жилої площі виконавчому комітету Сімферопольської міської ради.

За висновком суду, зі змісту ч. 5 ст. 27 Закону України "Про планування і забудову території" не вбачається, що участь в комплексному соціально-економічному розвитку міста є компенсацією саме за проведення робіт з будівництва багатоповерхових житлових будинків і збільшення навантаження на інженерні мережі та інфраструктуру міста, а не компенсацією за надання йому відповідної земельної ділянки, без отримання якої взагалі неможливо будь-яке будівництво.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з доведеності обставин невиконання при укладенні правочину, що містить відповідні спірні умови, вимог цивільного законодавства в частині необхідного обсягу дієздатності виконавчого комітету Сімферопольської міської ради як сторони правочину.

Ухвалою від 26.01.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, в якій заявлено вимоги про скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована відсутністю правових підстав та судової практики для визнання недійсним п. 2.1.3 спірного договору.

Розпорядженням №02-12.2/63 від 11.03.08 Заступника Голови Вищого господарського суду України дану справу передано для розгляду судді Уліцькому А.М. як доповідачу. Ухвалою від 11.03.08 Вищого господарського суду України розгляд касаційної скарги у справі призначено на 26.03.08.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 27, 28 Закону України "Про планування і забудову територій" фізичні та юридичні особи, які отримали дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, або юридичні особи, які отримали рішення сільської, селищної, міської ради чи уповноваженого на те виконавчого органу про погодження місця розташування об'єкта, мають право на одержання вихідних даних на проектування цього об'єкта та здійснення проектно-вишукувальних робіт. Підготовка та комплектування вихідних даних здійснюється підприємствами, установами та організаціями в порядку, встановленому законодавством. Вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, необхідних для отримання вихідних даних, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 ст. 16, п. 1 ст. 18, п. 7 ст. 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти. Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

З аналізу наведених норм вбачається, що саме виконавчий комітет визначений законом органом повноважним укладати договори з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності щодо участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, та здійснювати координацію цієї роботи на відповідній території. Залучення до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів також передбачене законом.

Тобто висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у виконавчому комітету Сімферопольської міської ради необхідного обсягу дієздатності при укладенні спірного договору не відповідає положенням закону.

Наявність визначених ст.ст. 203, 215 ЦК України обставин судом апеляційної інстанції не встановлено, а викладені в постанові висновки слід визнати невідповідними встановленим законом повноваженням виконкому ради і його волевиявленню, а також набутому ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" як забудовником у відносинах з замовником –виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради праву, що й стало підставою для реалізації у зобов'язаннях про спільну діяльність з позивачем, виходячи з мети такої діяльності.

Зважаючи на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову про визнання недійсним п. 2.1.3 спірного договору, який впливає тільки на зобов'язання ТОВ "Фірма "Консоль ЛТД" перед виконкомом, про які мав бути обізнаний позивач відповідно до встановлених законом вимог у сфері капітального будівництва.

Отже, касаційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а рішення суду першої інстанції –залишити без змін. Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 108, 1115, 1117, 1119-11 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.09.07 у справі №2-29/4051-2007 скасувати.

3. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.08.07 у справі №2-29/4051-2007 залишити без змін.

4. Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим у встановленому порядку видати наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" судових витрат.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький