Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" січня 2008 р.

Справа № 5/2611

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Возна Т.М. - дов. №08/8-004819 від 08.01.08р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Луки"(с. Луки)

про стягнення 8833,86 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 8833,86 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, з яких 6213,78 грн. - сума основного боргу, 1035,57 грн. - пеня, 1398,10 грн. - інфляційні нарахування та 186,41 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 6213,78 грн. основного боргу, 591,93 грн. - пені, 186,41 грн. - 3% річних та 1398,10 грн. - інфляційних, а всього на суму 8390,22 грн. Уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача письмового відзиву на позовну заяву не надав, в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив судовому засіданні документи, а саме: договір №45 від 19.11.03р., розрахунки заборгованості, рахунки, уточнення позовних вимог, положення, статут, довідки про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.03р. між Малинським районом електричних мереж, який є виробничим підрозділом ВАТ " ЕК "Житомиробленерго" та відповідачем був укладений договір №45 від 19.11.03р. про постачання електричної енергії (а.с.10-16), згідно умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору і додатками до договору, що є невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електроенергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та за іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України.

Розрахунковим періодом вважається період з 15 числа по 14 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця.

Позивач умови договору виконав належним чином та виставив відповідачу рахунок на оплату за активну електроенергію, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 27).

Проте, відповідач умови договору щодо оплати за отриману електроенергію не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 6213,78 грн., що підтверджується довідкою позивача за №38 від 21.01.2008р., звітом про використану електроенергію за червень 2005р., рахунком №456/05, актами від 13.10.05. та від 14.04.06.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 6213,78 грн. основного боргу обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач посилаючись на п. 4.2.1. договору просить суд стягнути з відповідача пеню, яка згідно уточненого розрахунку становить 591,93 грн.

Відповідно до п. 4.2.1 даного договору, за внесення платежів з порушенням термінів, визначених в договорі, споживач (відповідач) сплачує позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач на підставі ст. 625 ЦК України також просить суд стягнути з відповідача згідно уточнення позовних вимог 1398,10 грн. інфляційних та 186,41 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши уточнений розрахунок пені, інфляційних та 3% річних, суд вважає його правильним і таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів погашення боргу суду не надав, в засідання суду не з'явився.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 625, 714 ЦК України, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Луки", Житомирська область, Малинський район, с. Луки, р/р 0572311 в відділенні Приватбанку м. Малина, МФО 311744, код 03743764

- на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, код 22048622

на р/р 2 у Житомирському обласному управлінні Ощадбанку, МФО 311647

- 6213,78 грн. основного боргу;

на р/р 260033001 в філії ВАТ "Перший інвестиційний банк" м. Житомира, МФО 311766

- 591,93 грн. - пені;

- 186,41 грн. - 3% річних;

- 1398,10 грн. - інфляційних;

- 96,88 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 112,07 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу