ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.08 р.                     Справа № 20/332

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні колегією суддів

Головуючий суддя Донець О.Є.

Суддя Ломовцева Н.В.

Суддя Склярук О.І.

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка

до відповідача 1. Головне управління державного казначейства України в Донецькій області

2. Виконавчого комітету Горлівської міської ради, м.Горлівка

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2, Державне підприємство “Горлівський хімічний завод”, м.Горлівка

про стягнення 275062,40 грн.

За участю представників:

від позивача: Мануйленко О.В. –дов.

від відповідача-1: Вербицький І.А. - дов.

від відповідача-2: Долженко Д.О. - дов.

від третьої особи: Гайдаржиєв О.П. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, із позовом до Управління державного казначейства України в Донецькій області, до Виконавчого комітету Горлівської міської ради, м.Горлівка, про стягнення 275062,40 грн.

Ухвалою суду від 08.11.07 р. до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2, Державне підприємство “Горлівський хімічний завод”, м.Горлівка.

У позовній заяві позивач зазначив, що вищезазначена сума підлягає стягненню з відповідачів в рахунок відшкодування спожитої та несплаченої третьою особою електричної енергії в межах встановленої екологічної броні в силу ст.ст.20, 24 Закону України “Про електроенергетику”, постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.04 р. № 93.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на зазначені нормативні акти, а також на приписи Правил користування електричною енергією (далі-Правила), постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.03 р. № 2052, наказу Міністерства палива та енергетики України від 19.01.04 р. № 26, Цивільного та Бюджетного кодексів України, на рішення господарського суду Донецької області від 21.08.07 р. по справі № 20/297, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи.

Заявою від 12.03.08 р. № 03/ИС-1801 позивач збільшив розмір позовних вимог до 277479,78 грн. Дану заяву судом прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 09.01.08 р. здійснено в порядку процесуального правонаступництва заміну відповідача-1 - Управління державного казначейства України в Донецькій області його правонастуником - Головним управлінням Державного казначейства України в Донецькій області.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Третя особа проти задоволення позову не заперечила.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області розгляд справи призначено колегіальним складом суду, який у наступному змінювався у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд ВСТАНОВИВ:

11 березня 2003 р. позивачем (Постачальник електричної енергії) та третьою особою (Споживач) укладено договір № 43 про постачання електричної енергії (далі-Договір), відповідно до якого Постачальник електричної енергії зобов’язався постачати Споживачеві електричну енергію, а Споживач – користуватися нею та сплачувати Постачальнику електричної енергії її вартість згідно із умовами Договору та додатків до нього (п.1 Договору).

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.08.07 р. по справі № 20/297, яке набрало законної сили, встановлено факт неналежного виконання Споживачем своїх обов’язків за Договором в частині повної та своєчасної сплати спожитої електричної енергії, позовні вимоги Постачальника електричної енергії до Споживача задоволені повністю та стягнуто 1583730,64 грн. – суму заборгованості за активну електричну енергію, 163354,34 грн. – суму заборгованості за реактивну електричну енергію, спожиті у період липня 2004 р. по березень 2007 р., у тому числі – 275062,40 грн. – суму заборгованості за електричну енергію, спожиту протягом січня-грудня 2007 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.02 р. по справі № 33/221б порушено справу про банкрутство третьої особи, ухвалою від 23.07.03 р. затверджено реєстр вимог кредиторів, ухвалою від 22.03.04 р. введена процедура санації боржника, ухвалою від 10.08.07 р. продовжено строк процедури санації до 22.03.08 р., про що зазначено в ухвалі від 10.08.07 р. по справі № 33/221б.

Посилаючись на несплату третьою особою у повному обсязі спожитої за Договором електричної енергії, на неможливість повного припинення електропостачання третьої особи та необхідність постачати третій особі електричну енергію на рівні екологічної броні, позивач звернувся до суду із даним позовом, збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідачів 277479,78 грн. у відшкодування спожитої протягом 2005 р., квітня та червня 2007 р. та несплаченої третьою особою електричної енергії в межах встановленої екологічної броні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на приписи Закону України “Про електроенергетику”, Постанови Кабінету міністрів України від 26.12.03 р. № 2052, наказу Міністерства палива та енергетики України від 19.01.04 р. № 26, Правил, Бюджетного та Цивільного кодексів України, наданими суду документами.

Відповідачеві позову не визнали у зв’язку із необґрунтованістю позовних вимог.

Третя особа проти задоволення позову не заперечила.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що екологічна броня електропостачання споживача - це мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім населення), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України «Про електроенергетику», з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру через припинення електропостачання споживачам для них встановлюється екологічна броня електропостачання.

Пунктом 6.10 Правил, в редакції постанови НКРЕ України від 22.11.06 р. № 1497 передбачено, що фінансування екологічної броні електропостачання при несплаті або неповній оплаті за спожиту електричну енергію споживачами, що мають таку броню, здійснюється відповідно до встановленого порядку.

Споживач, який має погоджену та затверджену в установленому законодавством порядку величину екологічної броні електропостачання, зобов'язаний у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію вжити вичерпних заходів, передбачених законодавством щодо оплати екологічної броні електропостачання.

Обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні визначається відповідно до даних складеного акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача. Визначення величин екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача здійснюється відповідно до положень Інструкції про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 19.01.2004 N 26

Разом з тим, частиною сьомою статті 20 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що фінансування екологічної броні електропостачання при несплаті або неповній оплаті за спожиту електроенергію споживачами, що мають таку броню, здійснюється з державного або місцевих бюджетів. Кабінет Міністрів України затверджує порядок складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання.

Відповідно до пункту 1 Порядку складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 N 2052, цей Порядок визначає механізм складання переліку споживачів електроенергії та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру через обмеження або припинення електропостачання.

Згідно до Акту екологічної, аварійної та технологічної броні електроспоживання від 19.05.04 р., третій особі встановлена величина екологічної броні: потужність 341 кВт, добове споживання екологічної броні – 3,922 тис. кВт/год. Акт затверджено начальником інспекції Держенергонагляду в Донецькій області 26.11.04 р.

Отже, з моменту затвердження зазначеного акту позивач не вправі повністю припинити постачання електричної енергії третій особі, навіть, у випадку її несплати у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів (з урахуванням заяви від 12.03.08 р. № 03/ИС-1801) 277479,78 грн. – суму несплаченої заборгованості третьої особи за спожиту на рівні екологічної броні електроенергію, у тому числі – 275062,40 грн. – за 2005 р., 86,21 грн. – за квітень 2007 р., 2331,16 грн. – за червень 2007 р.

Згідно із пунктом 1 Порядку надання кредитів для оплати екологічної броні електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2005 N 702, цей Порядок визначає механізм надання кредитів для оплати екологічної броні електропостачання у разі несплати або неповної оплати спожитої електричної енергії споживачами, що мають таку броню.

Згідно із п.2 Порядку надання кредитів для оплати екологічної броні електропостачання, кредит для оплати екологічної броні (далі - кредит) надається за договором, що укладається між Мінпаливенерго і споживачем електричної енергії, включеним до переліку споживачів електричної енергії та їх обладнання, для яких встановлена екологічна броня електропостачання, відповідно до Порядку складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 р. N 2052.

Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що кредит надається: у межах коштів, що надходять до спеціального фонду державного бюджету від державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у рахунок погашення заборгованості Компанії перед цільовим галузевим фондом створення ядерно-паливного циклу в Україні за придбаний концентрат природного урану та ядерне паливо, поставлені їй на комплексній основі протягом 1994-1999 років; у розмірі, визначеному договором, на умовах строковості, платності та повернення.

За користування кредитом сплачуються відсотки на рівні облікової ставки Національного банку, що діє на момент укладення кредитного договору, із застосуванням коефіцієнта 1,2.

Відповідно до п.5 Порядку, Мінпаливенерго розглядає подані споживачем документи і у двотижневий строк приймає рішення щодо надання кредиту та укладення договору.

Згідно із п.6 вищезазначеного Порядку, кредит надається не більш як на 6 місяців шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на рахунок споживача, відкритий в органі Державного казначейства.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України встановлений порядок фінансування екологічної броні електропостачання при несплаті (неповній сплаті) споживачами електричної енергії, що мають екологічну броню, а саме – шляхом надання зазначеним споживачам на пільгових умовах цільового кредиту у межах коштів спеціального фонду державного бюджету.

Листом від 07.11.07 р. № 15.10-24/1674 фінансове управління Горлівської міської ради повідомило суд про те, що третя особа не інформувала органи місцевого самоврядування про встановлення екологічної броні електроспоживання та не зверталась з проханням про внесення до проекту видаткової частини місцевого бюджету відшкодування вартості електричної енергії на рівні екологічної броні.

За змістом ст.48 Бюджетного кодексу України, головними функціями Державного казначейства України є здійснення:

операцій з коштами державного бюджету;

розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів;

контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов’язань та проведені платежів;

бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено способи захисту прав суб’єктів господарювання та споживачів та зазначено, що ці права можуть бути захищені іншими способами, передбаченими законом.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 зазначеного кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких, що наведений в статті, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позову з наступних причин.

Відповідно до діючих в електроенергетиці України правил, позивач не має права повністю припинити електропостачання третій особі, оскільки стосовно неї встановлено екологічну броню електроспоживання.

При цьому, позивач має право на відшкодування спожитої та несплаченої третьою особою електроенергії, в тому числі на рівні екологічної броні.

В силу вищенаведених норм, зазначене право позивача може бути реалізовано шляхом подання ним відповідних позовів безпосередньо до третьої особи в загальному порядку, визначеному процесуальним законодавством України, а також в силу положень ч.7 ст.20 Закону України “Про електроенергетику”.

Позивач звертався до господарського суду із позовом до третьої особи, реалізувавши своє право на відшкодування вартості електричної енергії, спожитої третьої особою у 2005 р., в тому числі на рівні екологічної броні. Рішенням господарського суду від 21.08.07 р. по справі № 20/297 позовні вимоги задоволено повністю, факт неповної сплати третьою особою електроспоживання на рівні екологічної броні у 2005 р. встановлено цим рішенням, що набрало законної сили.

Доказів, що підтверджували б факт несплати електроспоживання на рівні екологічної броні у квітні 2007 р. в сумі 86,21 грн. та у червні 2007 р. в сумі 2331,16 грн.(на дані суми позивачем збільшено розмір позовних вимог) суду не надано. Дослідження цих обставин судом, встановлення цього факту не узгоджується із предметом позову.

На виконання положень ч.7 ст.20 Закону України “Про електроенергетику” Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок надання кредитів для оплати екологічної броні електроспоживання, за змістом якого за рахунок спеціального фонду державного бюджету на пільгових умовах надаються кредити споживачам, які мають екологічну броню електроспоживання та не сплачують її або сплачують у неповному обсязі.

Зі змісту вищезазначеного Порядку випливає, що ініціатором отримання кредиту є відповідні споживачі, які подають до Міністерства палива та енергетики України певні документи та укладають з міністерством кредитний договір.

Таким чином, підстави для звернення до суду із даним позовом до Управління державного казначейства України в Донецькій області, до Виконавчого комітету Горлівської міської ради, м.Горлівка, у позивача відсутні, оскільки зазначені відповідачі прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушували та нести відповідальність за даним позовом не можуть.

Отже, відсутні й підстави для задоволення позову, у позові слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2), 4-3), 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 20.03.08 р.

Повний текст рішення підписано 25.03.08р.

Головуючий суддя Донець О.Є.

Суддя Ломовцева Н.В.

Суддя Склярук О.І.

Надруковано 5 прим.: 1 – позивачу, 2 – відповідачам, 1 – третій особі, 1 - у справу