ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2008 р.

№ 6/71-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача Коваленко С.І. –генеральний директор

Рибаченко І.В. довіреність № 02/1673

від 20.08.2007

відповідача Романченко Л.І. довіреність № 21

від 21.02.2008

Супруненко Т.М. довіреність № 20

від 21.02.2008

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 28.11.2007

у справі

господарського суду

№ 6/71-07

Вінницької області

за позовом

Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс"

про

стягнення 132 546,57 грн.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 15.02.2007 (суддя Говор Н.Д.) відмовлено у позові.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.11.2007 (колегія у складі суддів: Щепанської Г.А., Пасічник С.С., Філіпової Т.Л.) рішення господарського суду Вінницької області від 15.02.2007 скасовано. Позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 132 546,57 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання.

Не погоджуючись із постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.11.2007, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.11.2007 скасувати як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а рішення господарського суду Вінницької області від 15.02.2007 залишити в силі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2006 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. В обґрунтування позову Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" послалось на те, що з 01.01.2005 по 30.09.2006 відповідач отримав теплову енергію, гарячу воду та опалення житлових будинків на загальну суму 433 517,51 грн. Згідно реєстру № 80 від 25.01.2006 переданих роздільних актів-балансів відповідач частину будинків разом із заборгованістю на суму 242 934,67 грн. передав іншим житлово-експлуатаційним конторам, крім того, частково сплатив 58 036,27 грн. (у тому числі 6571,10 грн. шляхом взаємозаліку), решту боргу в сумі 132 546,57 грн. позивач просив стягнути у примусовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній договір про надання послуг, а тому відсутнє господарське зобов'язання відповідача щодо оплати поставленої позивачем теплоенергії.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, виходив з того, що, як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" після припинення договору № 186 на постачання та споживання теплової енергії з обласним комунальним підприємством теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго" з 01.09.2005 став отримувати теплову енергію від комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськ-теплоенерго", про що свідчить лист № 10/1814 від 06.10.2005; з вересня 2005 року, щомісяця, відповідач подавав позивачу дислокації житлових будинків по гарячому водопостачанню, у випадку зниження якості послуг або відсутності гарячої води по житлових будинках, що знаходились на балансі відповідача, створювалась комісія за участю представників сторін та складались відповідні акти для здійснення перерахунку за фактично отриману теплову енергію, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" частково сплачувало надані позивачем послуги. 02.03.2006 позивач супровідним листом № 10/328 направив відповідачу пропозицію щодо укладення договору № 186 на опалення та гаряче водопостачання, на яку не отримав відповіді, сторони після цієї пропозиції позивача щомісячно складали дислокації як заявки на надання позивачем послуг з теплопостачання, відповідні акти щодо споживання послуг, відповідач щомісячно отримував від позивача рахунки за теплову енергію, за якими він частково здійснював оплату, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено та підтверджено належними доказами наявність у відповідача заборгованості за отримані послуги з теплопостачання та її розмір.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства. Підстав для задоволення касаційної скарги Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.11.2007 у справі № 6/71-07 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан