ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008
р.
Справа № 35/189-08

вх.
№ 4784/5-35

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
Турченко О.В., дов. б/н від 16.09.2008р.
відповідача - ОСОБА_2., дов б/н від 30.07.2008р.

ОСОБА_1. -
Фізична особа - підприємець

розглянувши
справу за позовом ВАТ  "Племінний
завод "Червоний велетень", с. Першотравневе

до  СПДФО ОСОБА_1 ., смт. Кегичівка

про
стягнення 651555,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Відкрите акціонерне
товариство „Племінний завод „Червоний велетень”) звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача (Суб`єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1) 439437,02 грн. основного
боргу, 75684,67 грн. пені, 12504,32 грн. 3% річних та 114929,93 грн.
інфляційних втрат, а також віднесенню на відповідача своїх витрат по сплаті
держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні
вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 21.04.2007р.
було укладено договір поставки молока за №84, відповідно до умов якого позивач
поставив відповідачу молоко, а відповідач його прийняв. Внаслідок прострочення
оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути на його користь
основний борг та штрафні санкції відповідно до наданого розрахунку.

Позивачем були
уточнені позовні вимоги, відповідно до яких він просить суд стягнути на його
користь з відповідача 431437,01 грн. основного боргу, 83071,84 грн. пені,
13369,06 3% річних та 116936,05 грн. інфляційних втрат з урахуванням часткової
оплати відповідачем суми основного боргу.

Сторони в
судовому засіданні звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи без
застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не
суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та
підлягає задоволенню.

Позивач в
судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх
відповідно до їх уточнень.

Відповідач у
судовому засіданні проти позову заперечує в частині стягнення інфляційних
втрат.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні
у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх
сукупності, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем
21.04.2007р. було укладено договір поставки молока №84, відповідно до п.1.1
якого позивач поставляє, а відповідач приймає у власність та оплачує молочну
сировину на умовах договору.

Відповідно до
п.2.1. ціна на товар визначається протоколом узгодження ціни, що є невід`ємною
частиною Договору. Як вбачається із матеріалів справи, сторонами було укладено
протокол узгодження ціни до договору поставки молока №84 від 21.04.2007р.,
відповідно до п.1 якого сторони узгодили встановити з 23.04.2007р. ціну на
молоко цельне в розмірі 1,65 грн.

Позивач виконав належним чином умови
спірного договору та поставив товар відповідачу, що підтверджується
накладними  на одержання товару №17-б від
30.04.2007р. на загальну суму 25289,55 грн., №22 від 30.05.2007р. на загальну
суму 154375,65 грн., №30а від 30.06.2007р. на загальну суму 160561,50 грн.,
№39а від 30.07.2007р. на загальну суму 94939,36 грн., №40а від 31.08.2007р. на
загальну суму 13270,96 грн., а також довіреностями на отримання товарно -
матеріальних цінностей, а відповідач прийняв даний товар, але розрахувався за
поставлений товар частково, а саме в сумі 17000,00 грн., що підтверджується
матеріалами справи та наданими доказами.

Згідно наданого до суду акту звіряння
взаєморозрахунків станом на 11.09.2008р. заборгованність відповідача перед
позивачем становить 433437,01 грн. Даний документ підписаний  повноваженими представниками сторін та
скріплений печатками позивача та відповідача, тому суд приходить до висновку,
що відповідач підтверджує наявність боргу перед позивачем.

Відповідно до
ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до
п.2.5. спірного договору розрахунок за поставлене молоко здійснюється у
безготівковій формі протягом п`яти банківських днів з дня надходження партії
товару, згідно акту разходжень та діючого протоколу узгодження цін.

Тому  суд приходить до висновку, що відповідачем
були порушені свої зобов"язання за спірним договором і строк сплати за
товар відповідно до накладної №17-б від 30.04.2007р. сплив 07.05.2007р., №22
від 30.05.2007р. сплив 06.06.2007р.,
№30а від 30.06.2007р. сплив 06.07.2007р. та №39а від 30.07.2007р. сплив
06.08.2007р. та №40а від 31.08.2007р. сплив 07.09.2007р.

Відповідно до
ч.1 статті 712 ЦК України за
договором  поставки  продавець
(постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність,
зобов'язується  передати  у встановлений   строк
(строки)  товар  у
власність  покупця  для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших  цілях, не
пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Ч.2 ст.712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до
ч.1 ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням   умов,   визначених
змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Стаття 525 ЦК
України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.
612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і
порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд
задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 431437,02 суми
основного боргу.

Згідно п.4.2.
спірного договору за порушення строків оплати молочної сировини відповідач
сплачує пеню в розмірі 0,1% від неоплаченої суми, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

За розрахунками
позивача, відповідач повинен сплатити пеню за прострочення грошового
зобов`язання по сплаті за отриману продукцію в сумі 83071,84 грн., даний
розрахунок перевірено судом та встановлено, що він не відповідає вимогам
чинного законодавства, оскільки ці нарахування суперечать приписам ч.6 ст.232
Господарського кодексу України щодо шестимісячного періоду, за який має бути
нарахована пеня.

При таких
обставинах, суд приходить до висновку, що сума пені за поставлений товар по
накладній №17-б від 30.04.2007р. становить 836,69 грн., по накладній №22 від
30.05.2007р. становить 12383,88 грн., по накладній №30а від 30.06.2007р.
становить 13054,62 грн., по накладній №39а від 30.07.2007р. становить 8037,27
грн., по накладній №40а від 31.08.2007р. становить 1154,87грн.

З огляду на
вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення пені підлягає задоволенню
частково, а саме в сумі 35467,33 грн., в задоволенні іншої часті цієї вимоги
слід відмовити.

Окрім того,
позивач просить суд стягнути на його користь 13369,06 грн. 3% річних.

Відповідно до
ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3%
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши
нарахування 3% річних, судом встановлено, що позивачем було порушено вимоги
чинного законодавства в частині нарахування 3% річних за період з 01.05.2007р.
по 31.05.2008р., оскільки ч.2 ст.625 Цивільного кодексу встановлює, що
нарахування 3% річних починається з часу прострочення, тому у відповідача  виникло зобов`язання сплатити 3% річних на
користь позивача за накладною №17-б від 30.04.2007р. в сумі 329,47 грн., за
накладною №22 від 30.05.2007р. - 4562,55 грн., за накладною №30а від
30.06.2007р. - 4349,47 грн., за накладною №39а від 30.07.2007р. - 2329,92 грн.,
за накладною №40а від 31.08.2007р.  -
290,78 грн.

З огляду на
вищенаведені розрахунки, вимога в частині стягнення 3% річних підлягає
задоволенню частково, а саме в сумі 11862,19 грн., в іншій частині цих вимог
слід відмовити.

Також позивач
просить суд стягнути на його користь 116936,05 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши
нарахування інфляційних втрат, судом встановлено, що у відповідача виникло
зобов`язання сплатити інфляційні втрати за накладною №17-б від 30.04.2007р. в
сумі 3277,18 грн., за накладною №22 від 30.05.2007р. - 47954,13 грн., за
накладною №30а від 30.06.2007р. -
45345,70 грн., за накладною №39а від 30.07.2007р. - 25131,73 грн., за
накладною №40а від 31.08.2007р.  -
3412,89 грн.

При таких
обставинах, судом встановлено про правоміріність та обгрунтованість нарахування
116936,05 грн. інфляційних втрат, з урахуванням чого зазначена сума підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме
основного боргу в сумі 431437,01 грн, пені в сумі 35467,33 грн., інфляційних
втрат в сумі 116936,05 грн. та 3% річних в сумі 11862,19 грн., в іншій частині
позовних вимог слід відмовити. Витрати по сплаті держмита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на
відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись
ст.44,49,82-85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , р/р
НОМЕР_1  в Кегичівське відділення
„Райффайзен банк Аваль”, МФО 380805, ОКПО НОМЕР_2 ) на користь Відкритого
акціонерного товариства „Племінний завод „Червоний велетень” (63422, Харківська
область, с.Першотравневе, р/р №5052 в Зміївське друге відділення ХГРУ
„Приватбанк”, МФО 351533, ІПН 91, ) 431437,01 грн.
основного боргу, 35467,33 грн. пені, 116936,053 грн. інфляційних втрат,
11862,19 грн. 3% річних, 6040,40 грн. держмита та 109,39 грн витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Наказ видати
після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення
підписано 10.11.2008р.

Суддя