ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

04 березня 2008 р.           Справа 12/1-08

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Агроекопродукт" (19000, Черкаськаобл., м. Канів, вул. Дорошенка, 1, ідент.код 24372924)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Поділляресурс" (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 41, ідент.код 23101376)

про стягнення 414972,01 грн.

Головуючий суддя

При секретарі судового засідання

Представники

позивача : Тополь І.М.- за дорученням

відповідача : Ковтун П.І.- за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 473 151,20 грн. основного боргу, 1704, 10 грн. пені.

Ухвалою суду від 10.01.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 07.02.2008 року.

В судове засідання 07.02.2008 року з"явився представник позивача, який подав заяву про зменшення позовних вимог на суму 59 826, 34 грн. основного боргу за поставлений товар в зв"язку з проведенням відповідачем розрахунків.

Ухвалою суду від 07.02.08р. розгляд справи відкладено на 04.03.08р. в зв"язку з неявкою представника відповідача, неподанням всіх необхідних для вирішення справи доказів.

В судовому засіданні 04.03.08р. представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, в зв"язку з допучщенням помилки при її нарахуванні. Просить стягнути з відповідача 413324,83 грн. основного боргу та 1647,18 грн. пені. Представник відповідача позовні вимоги в сумі 413324,83 грн. основного боргу та 1647,18 грн. пені визнав у повному обсязі.

З пояснень представника позивача та наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно з дистриб"юторським договором № 3007 від 09.09.2005 р. по накладних Закрите акціонерне товариство "Агроекопродукт" (далі - ЗАТ "Агроекопродукт") передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Поділляресурс"- дистриб"ютор (далі - ТОВ "ВКП Поділляресурс") продовольчу продукцію торгової марки "Верес" на загальну суму 494055,66 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору відповідач зобов’язався щотижнево надавати звти про залишки та реалізацію товару і здійснювати оплату за реалізований товар протягом 7-ми календарних днів. Максимальний термін оплати поставленого товару складає 28-м календарних днів з моменту його поставки.

Позивачем було поставлено відповідачу товар, який останнім у встановлений договором термін повністю не оплачений. Таким чином за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 413324,83 грн., яка ним не сплачена на день розгляду справи.

Наведене стверджується:

- дистриб"юторським договором № 3007 від 09.09.2005 р.;

- накладними;

- довіреностями;

- виписками банку;

- розрахунком ціни позову;

- актом звірки взаєморозрахунків;

- заявою відповідача про визнання позовних вимог;

- іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Заява позивача про збільшення позовних вимог не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, тому приймається судом до розгляду.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг становить 413324,83 грн. Тому позовні вимоги щодо стягнення 413324,83 грн. підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 10.2 договору, у випадку, якщо дистриб"ютор у термін, зазначений у п. 4.3 цього договору, не оплатив отриманий товар, він зобов"язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Здійснений позивачем розрахунок суми пені відповідає законодавству та умовам договору, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1647,18 грн. підлягають задоволенню.

В силу ст. ст. 43, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позовні вимоги підтверджено матеріалами справи, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в сумі 413324,83 грн. основного боргу та 1647,18 грн. пені з віднесенням на відповідача судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 43, 49, 82, 84,115,116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Поділляресурс" (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 41, ідент.код 23101376, р/р 2602 в АКБ "ТАС-Комерцбанк", МФО 300164) на користь Закритого акціонерного товариства "Агроекопродукт" (19000, Черкаська обл., м. Канів, вул. Дорошенка, 1, ідент.код 24372924, п/р 0243 в ФАКБ "Національний кредит" м. канів, МФО 354972) - 413324,83 грн. основного боргу, 1647,18 грн. пені, 4149,71 грн. витрат на держмито та 103,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 11 березня 2008 р.