ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2008 р.
Справа № 37/312-07

вх.
№ 9689/4-37

Колегія суддів
господарського суду в складі:

Головуючий
суддя   Доленчук Д. О.

суддя                         Хачатрян В.С.

суддя                         Кухар Н.М.

при секретарі
судового засідання Івахненко І.Г.

за участю
представників сторін:

позивача - ОСОБА_2. за довіреністю № б/н від
від 13.02.2008 р.

1-го  відповідача - Ізюмського Д.М. за дорученням №
15/10/07 від 15.10.2007 р.

2-го
відповідача - не з'явився

3-го
відповідача - не з'явився

4-го
відповідача - не з'явився

1-а 3-я
особа на стороні позивача - не з'явився.

2-а 3-я
особа на стороні позивача - ОСОБА_7. за довіреністю № б/н від 12.09.2007р.

1-я 3-я
особа на стороні відповідача - не з'явився.

2-я 3-я
особа на стороні відповідача - не з'явився

розглянувши
справу за позовом СПД ФО ОСОБА_1м. Харків; 1-я 3-я особа на стороні
позивача,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональне
відділення Фонду державного майна України в Харківській області, м. Харків; 2-я
3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог а предмет спору
- Товариство з обмеженою відповідальністю „Віксен”, м. Харків

до  1. Товариства з обмеженою відповідальністю
„ВП „Укрпобут”, м. Харків,2. Державної виконавчої служби у Червонозаводському
районі м. Харкова, 3. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3., м. Харків, 4.
Харківської міської ради, м. Харків; 1-я 3-я особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору - громадянка ОСОБА_4.; 2-я 3-я
особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
- громадянин ОСОБА_5

про визнання
недійсним договору оренди землі та поновлення порушеного права

ВСТАНОВИЛА:

Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1. (позивач) звернулася до господарського суду
з позовною заявою до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче
підприємство „Укрпобут”, 2. Державної виконавчої служби у Червонозаводському
районі м. Харкова, 3. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3., 4. Харківської
міської ради про визнання права власності на самовільно побудований павільйон
та відновлення права власності позивача на земельну ділянку. До участі у справі
залучені в якості 3-х осіб: 1-а 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - Регіональне відділення фонду державного
майна України по Харківській області, м. Харків; 2-а 3-я особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з
обмеженою відповідальністю „Віксен”, м. Харків; 1-а 3-я особа на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - громадянка
ОСОБА_4Л.Г.; 2-а 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - громадянин ОСОБА_5

Позивач, через
канцелярію господарського суду
17.12.2007 р. за вх. № 27028, надав доповнення та уточнення до позовної
заяви, які були прийняті судом до розгляду, у зв'язку з чим справа
розглядається з урахуванням цих доповнень та уточнень. Згідно наданих уточнень
позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 27.07.2006 р. за
№ 62, укладений між Харківською міською радою та ТОВ „Виробниче
підприємство „Укрпобут”; поновити порушене право користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. Також, в наданих доповненнях та уточненнях до
позовної заяви позивач надав клопотання про накладення арешту на майно
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

1-й відповідач,
через канцелярію господарського суду 08.11.2007 р. за вх. № 23167, надав відзив
на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки
об'єкт нерухомості, який належав позивачу було знищено, на підставі рішення
Харківського обласного постійного діючого третейського суду від 31 серпня 2006
року по справі № 2/12-06 та додаткового рішення Харківській обласного постійно
діючого третейського суду по справі № 2/12-06 від 07.09.2006 року, які на
момент виконання не були скасовані вповноваженими органами, а тому право
власності позивача на не житлові приміщення 1-го поверху №№ 1,1,2,3,4,5,6,7
(павільйон) літ. „А-1” за адресою: м. Харків, ст. Левада було припинено після
законного знищення вказаного майна державною виконавчою службою у
Червонозаводському районі м. Харкова на підставі рішення суду. Право власності
на самовільно збудований об'єкт нерухомості -кафе, будинок побуту (літ. „Х-1”),
загальною площею 75,9 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, не може бути
визнане за позивачем, оскільки позивач не здійснював будівництво вказаного
об'єкту нерухомості, а Цивільний кодекс України чітко зазначає, що право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане тільки за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Право власності
на земельну ділянку також не може бути визнано за позивачем, оскільки вона
ніколи не була і не є ні орендарем ні власником цієї земельної ділянки. Крім
того на сьогоднішній день земельна ділянка знаходиться в оренді у 1-го
відповідача та договір оренди землі на сьогоднішній день не скасований.

Ухвалою
Заступника голови господарського суду Харківської області від 12.02.2008 року
клопотання 1-го відповідача про призначення колегіального розгляду справи №
37/312-07 було задоволено та для розгляду справи № 37/312-07 було призначено
колегію суддів у складі: головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя Хачатрян В.С. та
суддя Кухар Н.М

Позивач, 1-й
відповідач, 2-й відповідач, 4-й відповідач та 2-а 3-я особа на стороні позивача
до початку судового засідання, призначеного на 13.02.2008 року, надали
узгоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. Дане клопотання було прийнято судом та  було задоволено.

В задоволенні
клопотання позивача про накладання арешту на майно розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 господарський судом було відмовлено, оскільки позивачем не було надано
до суду офіційних доказів вчинення відповідачами, 3-ми особами та іншими
особами певних дій відносно нерухомого майна
- нежитлової будівлі літ. „Х-1”, загальною площею 75,9 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1, а тому суд прийшов до висновку, що вказане клопотання не обґрунтоване
та не підлягає задоволенню.

Позивач, через
канцелярію господарського суду 13.02.2008 р. за вх. № 2566, надав клопотання
про витребування доказів, в задоволенні якого господарським судом було
відмовлено, оскільки договір оренди державного майна від 01.06.2005 року та
договір оренди землі від 27.07.2006 року містяться у матеріалах справи, а інші
докази не стосуються предмету спору.

У зв'язку з
тим, що в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів
господарським судом було відмовлено, позивачем 13 лютого 2008 року (вх. № 50)
було заявлено відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Доленчук Д.О.,
суддя Хачатрян В.С. та суддя Кухар Н.М. по вказаній справі.

У судовому
засіданні призначеному на 13.02.2008 року о 16:00 год. було оголошено перерву
до 14.02.2008 року о 14:00 год., у зв'язку з необхідністю вирішення даної заяви
позивача про відвід керівництвом господарського суду Харківської області.

Ухвалою Заступника голови господарського суду
Харківської області від 14.02.2008 року було відхилено заяву позивача (вх. №
50) про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя
Хачатрян В.С. та суддя Кухар Н.М. по справі № 37/312-07.

Позивач, через
канцелярію господарського суду 14.02.2008 р. за вх. № 2072, до початку судового
засідання, призначеного на 14.02.2008 року о 14:00 год., надав клопотання про
розгляд справи з застосуванням звукозаписувальних технічних засобів фіксації
судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству,
інтересам сторін, тому було прийнято судом та було задоволенню, у зв'язку з чим
запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а
саме: програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду” на диск CD-R, серійний
номер сіс х-04557.

2-а 3-я особа на стороні позивача, через
канцелярію господарського суду 14.02.2008 р. за вх. № 2087, надала письмові
пояснення, які господарським судом були залучені до матеріалів справи.

Позивачем 14
лютого 2008 року (вх. № 53) було заявлено відвід колегії суддів у складі:
головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя Хачатрян В.С. та суддя Кухар Н.М. по
вказаній справі з тих же підстав, що і відвід (вх. № 50)  від 13.02.2008 р.

У судовому
засіданні призначеному на 14.02.2008 року о 14:00 год. було оголошено перерву
до 19.02.2008 року о 11:45 год., у зв'язку з необхідністю вирішення даної заяви
позивача про відвід керівництвом господарського суду Харківської області.

Ухвалою
Заступника голови господарського суду Харківської області від 18.02.2008 року
було відхилено заяву позивача (вх. № 53) про відвід колегії суддів у складі:
головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя Хачатрян В.С. та суддя Кухар Н.М. по
справі № 37/312-07.

2-й відповідач,
3-й відповідач, 1-а 3-я особа на стороні відповідачів, 2-а 3-я особа на стороні
відповідачів та 1-а 3-я особа на стороні позивача про судове засідання були
повідомлені належним чином, в судове засідання, призначене на 19.02.2008 року,
не з'явилися, витребувані судом документи не надали.

4-й відповідач,
через канцелярію господарського суду 19.02.2008 р. за вх. № 2281, надав відзив
на позовну заяву, в якому просив суд позовні вимоги позивача задовольнити у
повному обсязі.

4-й відповідач,
через канцелярію господарського суду 19.02.2008 р. за вх. № 2282, надав
клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з не можливістю
представника Харківської міської ради приймати участь у призначеному судовому
засіданні, яке господарський суд залишив без розгляду, у зв'язку з тим, що
представник позивача у судовому засіданні був присутній.

Представником
позивача у судовому засіданні 19.02.2008 року було заявлено письмове клопотання
про зупинення провадження у справі та направлення матеріалів справи до слідчих
органів МВД та Прокуратури на підставі ст. 79 ГПК України, надіслання запиту до
Податкової інспекції з приводу сплати 1-м відповідачем земельного податку та
надіслання запиту до органів Держземінспекції з приводу обстеження земельної
ділянки. В задоволенні даного клопотання позивача судом було відмовлено,
оскільки суд не вбачає в матеріалах справи складу злочину та у суду не має
необхідності для надсилання запитів до Податкової інспекції та органів
Держземінспекції.

Представником
4-го відповідача у судовому засіданні 19.02.2008 року було заявлено усне
клопотання щодо направлення запитів до Податкової інспекції та органів
Держземінспекції доказів про надання інформації про сплату 1-м відповідачем
орендної плати за договором оренди землі. В задоволенні даного клопотання судом
було відмовлено, оскільки дана інформація не відноситься до предмету спору.

Представником
4-го відповідача у судовому засіданні 19.02.2008 року було заявлено усне
клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні, у зв'язку з
необхідністю надання додаткових доказів, а саме для надання можливості
направити 4-му відповідачу запитів до Податкової інспекції та органів
Держземінспекції щодо  отримання
інформації про сплату 1-м відповідачем орендної плати за договором оренди землі
та встановлення розміру земельної ділянки, яку фактично займає 1-й відповідач.
В задоволенні даного клопотання судом було відмовлено, оскільки суд вважав, що
4-й відповідач не добросовісно користується своїми процесуальними правами, так
як справа слухається вже тривалий час, а 4-м відповідачем не були зроблені
вищевказані запити до відповідних інстанцій.

Представником
позивача у судовому засіданні 19.02.2008 року було заявлено усне клопотання про
надання можливості представнику позивача ознайомитися з матеріалами справи. В
задоволенні даного клопотання судом було відмовлено, оскільки суд вважав, що
представник позивача не добросовісно користується своїми процесуальними
правами, він мав можливість ознайомитися з матеріалами справи, з яких підстав
представник позивача не ознайомився з матеріалами справи раніше суду не відомо.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник
1-го відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву.

Представник
4-го відповідача проти задоволення позову не заперечував з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву.

2-а 3-я особа
на стороні позивача позовні вимоги підтримала.

Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за
наявними матеріалами.

У судовому
засіданні призначеному на 19.02.2008 року о 11:45 год. було оголошено перерву
до 20.02.2008 року о 15:00 год., у зв'язку з необхідністю підготовлення повного
тексту рішення по справі.

Суд, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

10 липня 2003
року між державним комерційно-виробничим підприємством побутового обслуговування
„Дорпобут”, в особі директора Марушевської Л.О., та приватним підприємцем
ОСОБА_1. було укладено договір оренди державного майна № 2. Відповідно до
предмету договору в оренду передаються не житлові приміщення, загальною площею
33,0 кв.м., які розміщені на 1-му поверсі за адресою: станція „Харків-Левада”.

29 серпня 2006
року між товариством з обмеженою відповідальністю „ВІКСЕН”, в особі директора
Безкровного Ю.А., та ОСОБА_1. було укладено договір купівлі-продажу не житлових
приміщень 1-го поверху №№ І,1,2,3,4,5,6,7 (павільйон) літ. „А-1”, площею 49,8
кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, ст. Левада. 29 серпня 2006 року
було складено акт приймання передачі не житлових приміщень та виготовлено
технічний паспорт.

Рішенням
Харківського обласного постійного діючого третейського суду від 31 серпня 2006
року по справі № 2/12-06 задоволені позовні вимоги ТОВ „ВП „Укрпобут” до
ОСОБА_6 про спонукання до демонтажу павільйону та споруди нового павільйону.
Суд зобов'язав ОСОБА_6здійснити демонтаж павільйону з пошиву та ремонту одягу,
розташованого за адресою: м. Харків, станція „Левада” та укласти договір з
організацією, яка має ліцензію на здійснення будівельної діяльності, на
будівництво за адресою: м. Харків, станція „Левада” павільйону з пошиву та
ремонту одягу, який би відповідав Правилам пожежної безпеки та
проектно-кошторисної документації. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 08.09.2006 року задоволена заява ТОВ „ВП „Укрпобут”  про видачу виконавчого листа  за вищевказаним рішенням третейського суду.

07.09.2006 року
Харківській обласний постійно діючий третейській суд постановив додаткове
рішення по справі № 2/12-06 яким зобов'язав ОСОБА_6здійснити демонтаж
павільйону з пошиву та ремонту одягу, розташованого за адресою: м. Харків, станція
„Левада” та укласти договір з організацією, яка має ліцензію на здійснення
будівельної діяльності, на будівництво за адресою: м. Харків, станція „Левада”
павільйону з пошиву та ремонту одягу, який би відповідав Правилам пожежної
безпеки та проектної - кошторисної документації, власними зусиллями за
сприянням ДВС у Червоно заводському районі, з залученням працівників органів
внутрішніх справ для охорони громадського порядку, проведення дій, передбачених
Законом України „Про виконавче провадження” щодо збереження майна, яке буде
демонтовано та буде знаходитися в павільйоні з пошиву та ремонту одягу,
розташованого за адресою: м. Харків, станція „Левада”. Ухвалою
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2006 року задоволена
заява ТОВ „ВП „Укрпобут”  про видачу
виконавчого листа  за вищевказаним
рішенням третейського суду.

19.09.2006 року
було здійснено демонтаж павільйону з пошиву та ремонту одягу, розташованого за
адресою: м. Харків, станція „Левада”, про що було складено Акт державного
виконавця від 19.09.2006 року. В результаті демонтажу було повністю зруйновано
павільйон з пошиву та ремонту одягу, розташованого за адресою: м. Харків,
станція „Левада” та він перестав існувати в натурі.

21.09.2006 року
ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова було заборонено проводити
демонтаж павільйону з пошиву та ремонту одягу, розташованого за адресою: м.
Харків, станція „Левада”. Судом встановлено, що зазначений об'єкт нерухомості
перестав існувати ще 19.09.2006 року, коли його було демонтовано. Ухвалою
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2006 року було
скасовано рішення Харківського обласного постійного діючого третейського суду
від 31 серпня 2006 року по справі № 2/12-06 та додаткове рішення, яке
Харківській обласний постійно діючий третейській суд постановив по справі №
2/12-06 від 07.09.2006 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від
18 грудня 2006 року ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17
жовтня 2006 року була залишена без змін.

З викладеного
вище вбачається, що на підставі рішення Харківського обласного постійного
діючого третейського суду від 31 серпня 2006 року по справі № 2/12-06 та
додаткового рішення Харківській обласного постійно діючого третейського суду по
справі № 2/12-06 від 07.09.2006 року, які на момент виконання не були скасовані
вповноваженими органами, було здійснено демонтаж павільйону з пошиву та ремонту
одягу, розташованого за адресою: м. Харків, станція „Левада”, та який належав
позивачу, в результаті якого було повністю зруйновано павільйон з пошиву та
ремонту одягу, розташований за адресою: м. Харків, станція „Левада” та він
перестав існувати в натурі.

Відповідно до
ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі його
знищення. Таким чином вбачається, що були припинені і самі відносини власності.
За таких обставин суд приходить до висновку, що право власності позивача на не
житлові приміщення 1-го поверху №№ І,1,2,3,4,5,6,7 (павільйон) літ. „А-1” за
адресою: м. Харків, ст. Левада було припинено після законного на той час
знищення вказаного майна державною виконавчою службою у Червонозаводському
районі м. Харкова на підставі рішення суду.

Судом також
встановлено, що 27 липня 2006 року між Харківською міською радою, в особі
міського голови Добкіна М.М., та ТОВ „Виробничим підприємством „ Укрпобут” в
особі директора Шевченко Л.М. було укладено договір оренди землі. Відповідно до
предмету договору оренди орендодавець на підставі рішення ХLIV сесії
Харківської міської ради IV скликання від 23.12.2005 року № 257/05 надає, а
орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку
„несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської
забудови”, яка знаходиться у м. Харкові на станції „Левада”. В оренду була
передана земельна ділянка загальною площею 0,0086 га. Договір оренди було
зареєстровано у Харківській філії Державного підприємства „ Центр державного
земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в
Державному реєстрі земель від 27 липня 2006 року за № 62. На
сьогоднішній день договір оренди є дійсним, чинним та компетентними органами не
скасований.

Суд встановив,
що договір оренди земельної ділянки від 27 липня 2006 року було укладено у
відповідності до всіх вимог, які пред'являються Земельним кодексом України та
ЗУ „Про оренду землі” до договорів оренди землі, в договорі зазначені всі
істотні умови договору оренди, зокрема: об'єкт оренди, строк дії договору,
орендна плата, умови використання та цільове призначення, умови збереження
стану об'єкту оренди, умови і строки передачі земельної ділянки, умови
повернення земельної ділянки, існуючі обмеження, порядок відповідальності та
визначення того, хто несе ризик випадкового знищення майна та інше.

Позивач просить
визнати договір недійсним та при цьому не зазначає з яких підстав він повинен
бути визнаним недійсним та які порушення законодавства були допущені при його
укладенні. За таких обставин та приймаючи до уваги, що при укладанні договору
оренди земельної ділянки від 27 липня 2006 року було додержано всіх вимог
законодавства та під час дії договору не доведено порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення вказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що
відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 27.07.2006
року за № 62, який укладений між Харківською міською радою та ТОВ „ВП
„Укрпобут”. ТОВ „Виробниче підприємство „Укрпобут” з 27 липня 2006 року є
законним користувачем земельної ділянки загальною площею 0,0086 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Як вбачається з
матеріалів справи позивач не отримав у встановленому законом порядку документ,
що посвідчує право власності на спірну земельну ділянку, та належним чином не
провів державну реєстрацію. На підставі викладеного вбачається, що позивач
ніколи не був ні власником ні користувачем земельної ділянки
„несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської
забудови”, яка знаходиться у м. Харкові на станції „Левада”, а тому позовні вимоги
позивача в частині визнання за ним права власності на земельну ділянку не
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом
встановлено, що на вказаній вище земельній ділянці було самовільно збудовано
об'єкт нерухомості - кафе, будинок побуту (літ. „Х-1”), загальною площею 75,9
кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Самовільне будівництво було
здійснено ОСОБА_3. за власні кошти та власними силами.

Рішенням
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2006 року по справі №
2-3512 було задоволено позовні вимоги позивача та визнано за ОСОБА_3. право
власності на самовільно збудовано об'єкт нерухомості -кафе, будинок побуту
(літ. „Х-1”), загальною площею 75,9 кв.м., яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_1. За договором купівлі-продажу ВЕК №056993 від 20 березня 2007 року
право власності на кафе, будинок побуту (літ. „Х-1”), загальною площею 75,9
кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. перейшло до ОСОБА_4 яка в свою
чергу за договором купівлі-продажу від 15 травня 2007 року передала Ѕ зазначеного
об'єкту нерухомості ОСОБА_5

Ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2007 року було скасовано
рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2006 року по
справі № 2-3512.

Судом
встановлено, що на момент розгляду справи у суді відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССС № 760647 право власності
на 1/2 частини нежитлову будівлю (літ. „Х-1”), загальною площею 75,9 кв.м., яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1. зареєстровано за ОСОБА_4, а інша 1/2 частини
нежитлову будівлю (літ. „Х-1”), загальною площею 75,9 кв.м.,  зареєстровано за ОСОБА_5 відповідно до витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №532033. На
сьогоднішній день право власності зазначених осіб не скасовано, а тому суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4. є законним власником 1/2 частини нежитлову
будівлю (літ. „Х-1”), загальною площею 75,9 кв.м., яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_1., а ОСОБА_4є законним власником іншої 1/2 частини нежитлову будівлю
(літ. „Х-1”), загальною площею 75,9 кв.м., яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі
викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині
визнання за ним права власності на самовільно збудований павільйон
необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до
статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не
може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 328
Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до
ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі його
знищення.

Відповідно до
ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до
ч. 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі ч.
2 статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право
оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону -
частина 2 статті 126 Земельного кодексу України.

Земельна
ділянка є державної власністю і відповідно до пункту 12 перехідних положень
Земельного кодексу України перебуває у віданні Харківської міської ради.

На підставі
вищевикладеного, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги
позивача є безпідставними, не обґрунтованими та такими, які не підтвердженні
документально, у зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню.

За таких
обставин господарський суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачене позивачем
державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у разі відмови в позові повністю покладаються на позивача.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 321, 328, 346, 391, 392 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 124, 125, 126, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу
України,  ст.ст. 1, 4, 12, 21, 22, 33,
35, 38, 43-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів -

ВИРІШИЛА:

В задоволенні
позову відмовити повністю.

Головуючий суддя
Доленчук Д. О.

суддя
Хачатрян В.С.

суддя
Кухар Н.М.