ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"01" квітня 2008 р.                                                  Справа № 10/79

12 год. 20 хв., м. Чернігів

За позовом: Прокурора Козелецького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі

17000, смт. Козелець, вул. Московська, 3

До відповідача: Приватного підприємства “Експрес - Котедж”

17044, Козелецький район, м. Остер, вул. Птухи, 29

про стягнення 4548 грн. 47 коп.

Суддя І.Г.Мурашко

Секретар судового засідання К.В.Добрянська

Представники сторін:

Прокурор: Козакова І.М., посвідчення № 133 від 05.07.2007р.

Від позивача: Денисенко І.В., довіреність № 1459/06 від 04.07.07р.

Від відповідача: не з’явився

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 01.04.08 р. проголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Козелецького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі заявлено адміністративний позов до Приватного підприємства “Експрес-Котедж” про стягнення 5548,47 грн. заборгованості по сплаті збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Представник позивача, посилаючись на „Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ” за жовтень, листопад 2007 року в матеріалах справи зазначив, що сума заборгованості виникла в зв’язку з тим, що відповідачем було самостійно визначено в Розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування зобов’язання по внесках за вищевказані періоди у сумі 4979,22 грн., з яких 1022 грн. самостійно сплачено. Крім того, за несвоєчасне погашення зобов’язань по внесках позивач, Рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків № 545 від 05.12.2007р., нарахував відповідачу штрафні санкції у сумі 1298,68 грн. та пеню у розмірі 293,21 грн.

В судовому засіданні позивачем подано письмову заяву від 19.03.2008 року про зменшення суми позовних вимог в зв’язку з частковою сплатою відповідачем суми страхових внесків до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі у сумі 1000,00 грн. та доказ сплати боргу відповідачем: копію банківської виписки за 11.03.08р. З урахуванням цієї заяви прокурор та позивач просять стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4548,47 грн., в тому числі 2956,58 грн. –основної заборгованісті, 1298,68 грн. штрафних санкцій та 293,21 грн. пені.

Відповідач в судове засідання не з’явився, будь-яких заяв чи заперечень від нього до суду не надходило, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомленим належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на те, що розгляд справи двічі відкладався у зв’язку з неявкою представника відповідача без поважних причин, суд вирішує справу на основі наявних доказів на підставі ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі Закон) платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, а саме підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Приватне підприємство “Експрес-Котедж” зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Козелецькому районі, як платник внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування з 20.11.2002 року за № 1598.

Пункт 6 ч. 2 ст. 17 Закону визначає, що страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону нараховані за відповідний базовий період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітнім періодом є календарний місяць.

На виконання вищезазначеного припису відповідачем самостійно нараховані страхові внески в сумі 4979,22 грн. за жовтень, листопад 2007 р., що підтверджується „Розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за вказаний період, які були подані відповідачем до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі (копії у матеріалах справи), з яких 1022 грн. самостійно сплачено.

У відповідності до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону виконавчими органами Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Частина 13 ст. 106 Закону визначає, що про нарахування пені та накладення штрафів, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату пенсій.

Так, на підставі п.2 ч.9 , ч.13 ч. ст.106 Закону, позивачем було прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків за № 545 від 05.12.2007р. на суму 1298,68 грн. по фінансовим санкціям та 293,21 грн. по пені. Дане рішення було отримане відповідачем 11.12.07р., що підтверджують документи в матеріалах справи.

Частина 13 ст. 106 Закону визначає, що рішення може бути оскаржено протягом 10-робочих днів з дня його одержання до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов’язковим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Вищезазначене рішення в адміністративному або судовому порядку відповідачем не оскаржувалось, отже, на момент розгляду справи рішення є чинним.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі викладеного відповідачу була направлена вимога № Ю-1124 від 03.01.2008р. про сплату боргу, яка була ним отримана 05.01.2008р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 303882.

Абзацем 8 ч. 3 ст. 106 Закону передбачено, що у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідач вимогу не оскаржив, 11.03.08р. добровільно сплатив 1000 грн. заборгованості по внесках. Таким чином, станом на дату прийняття рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 4548,47 грн., в тому числі заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування становить 2956,58 грн., по штрафним санкціям 1298,68 грн., по пені 293,21 грн., що підтверджується розрахунком позивача в матеріалах справи, витягом із особового рахунку відповідача та копією банківської виписки від 11.03.2008р.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 4548,47 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 15, 17, 20, 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», ст. ст.11, 71, 94, 158, 160-163, пунктом 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Експрес-Котедж”, (17044, Чернігівська область, Козелецький район, м. Остер, вул. Птухи, 29, р/р 260084009, ЧОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348, код 31706031) на користь управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі (17000, Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Московська, 3, р/р 5267, МФО 343079, код 21399526 в Козелецькому відділенні Ощадного банку) - 4548 грн. 47 коп. страхових внесків.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду у повному обсязі виготовлена 02.04.2008 року.

Суддя І.Г. Мурашко