ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.03.08 Справа №1/37/07(жетон)

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді Мойсеєнко Т. В. , Зубкова Т.П. , Юхименко О.В.

при секретарі Пересада О.В.

за участю представників сторін

від позивача: не з’явився

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: не з’явився

від відповідача-3: Селезень Г.Ю., довіреність № 20-464 від 14.12.2007р.; Лісова М.М., довіреність № 20 – 463 від 14.12.2008р.

від третьої особи: Квітко О.В. посвідчення № 0008222 від 31.12.2008р.; Деркач О.М., довіреність № 14/4п/т від 09.01.2008р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 1/37/07 (жетон) та апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2008р. у справі 1/37/07

за позовом Приватного підприємства «Блок-Промторг-Д», м.Луганськ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Графіт-Альфа», м.Запо-ріжжя

до відповідача-2 Приватного підприємства «Естамп 2000», м.Київ

до відповідача-3 Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління Служби безпеки України в Запорізькій області Служби безпеки України, м.Запоріжжя

про спонукання повернути майно власнику в натурі.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.01.2008р. (суддя Немченко О.І.) на підставі ст.ст. 66,67 ГПК України клопотання ПП «Блок – Промторг-Д» № 12/07- 4с від 28.12.2007р. про застосування засобів до забезпечення позову задоволено частково. Скасовано арешт накладений на майно лист г/к 100-160 ст.3пс 75 слябів та 16 недокатів у розмірі 382,720 (триста вісімдесят дві) тони 720 кг, яке знаходиться на відповідальному зберіганні в обжимному цеху 32 тупик ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» м.Запоріжжя, вул.Південе шосе,72, та накладено арешт на майно сляби та недокати у розмірі 228,6 тон, яке знаходиться на відповідальному зберіганні у ВАТ «Запоріжсталь»за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південе шосе, 72.

Не погодившись з прийнятим у справі судовим актом відповідачем - 3 було подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2008р. у справі № 1/37/07, оскільки вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та порушує права і законні інтереси ВАТ «Запоріжсталь».

В обґрунтування своїх доводів ВАТ «Запоріжсталь» зазначає, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.12.2007р. провадження у справі № 1/37/07 було зупинено у зв’язку з тим, що дана справа була витребувана Запорізьким апеляційним господарським судом для розгляду апеляційної скарги ВАТ «Запоріжсталь» на ухвалу суду від 12.12.2007р., проте суд першої інстанції ухвалою від 08.01.2008р. вжив заходи до забезпечення позову, тобто в порушення ч.4 статті 79 ГПК України фактично поновивши провадження у справі без винесення відповідної ухвали із зазначенням, що причини, які зумовили зупинення провадження у справі усунено. Також заявник скарги наголошує на тому, що 75 слябів та 14 недокатів, на які накладено оскаржуваною ухвалою арешт, визнано речовими доказами у кримінальній справи № 452, яка порушена УСБУ в Запорізькій області, та передано їх на відповідальне збереження ВАТ «Запоріжсталь», тому ВАТ «Запоріжсталь» чи будь-яку іншу особу не можна вважати власником майна. Майно знаходиться на відповідальному зберіганні на період розслідування кримінальної справи, таким чином розпорядження щодо цього майна може здійснюватись виключно органами СБУ в межах Кримінального процесуального Кодексу України, адже передача матеріальних цінностей на відповідальне зберігання є запорукою його недоторканості та незмінності, а тому застосування заходів щодо забезпечення позову є безпідставним та недоцільним. Судом першої інстанції не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. В судовому засіданні 12.03.2008р. представники відповідача -3 підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі.

Представник Управління Служби безпеки України в Запорізькій області у судовому засіданні 12.03.2008р. підтримав вимоги, викладені відповідачем-3 у апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати. У судовому засіданні представник УСБУ пояснив, що виїмка майна, на яке судом першої інстанції накладено арешт, проводилась не у відповідачів у справі, а зі складів ЗАТ «Метал» та ДП «Агросервіс», ЗАТ “Дніпропетровська металобаза”. В матеріалах справи відсутні докази належності вказаного майна позивачу. Крім того, арешт накладено на сляби та недокати, а у позові позивач просив повернути лист г/к 100-160, тобто на зовсім інше майно.

Позивач, відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання 12.03.2008р. не з’явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами у відповідності до статі 75 ГПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.02.2008р. апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя прийнята та призначена до розгляду на 12.03.2008р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 445 від 12.03.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді Мойсеєнко Т.В. (доповідач), суддів Зубкова Т.П., Юхименко О.В.

За клопотанням представника відповідача-3, що брав участь у судовому засіданні 12.03.08р., судовий процес вівся із застосування засобів технічного забезпечення.

За згодою відповідача-3 та третьої особи у судовому засіданні була оголошена тільки вступна та резолютивна частини постанови.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, заслухавши доводи заявника апеляційної скарги знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2008р. у справі № 1/37/07 такою, що слід скасувати з наступних підстав.

Накладаючи арешт ухвалою суду від 08.01.2008р. на сляби та недокати у розмірі 228,6тон, які знаходяться на відповідальному зберіганні ВАТ «Запоріжсталь», суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, зокрема, ч.4 статті 79 ГПК України, тобто без поновлення провадження у справі здійснив процесуальні дії у вигляді застосування заходів до забезпечення позову в період коли провадження у справі було зупинено згідно ухвали від 24.12.07р.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З наведеного слідує, що судом без поновлення провадження у справі, зупиненого відповідно до ст.79 ГПК України, не можуть проводитися будь-які процесуальні дії, в тому числі і застосування заходів до забезпечення позову або їх скасування.

Згідно вимог ст.79 ГПК України про поновлення провадження у справі господарський суд виносить ухвалу. Однак, в матеріалах справи відсутній процесуальний документ, який би свідчив про поновлення провадження у даній справі, а тому ухвала місцевого господарського суду від 08.01.2008р., якою судом вчинені процесуальні дії в порядку ст.ст. 66-68 ГПК України, винесена з порушенням вимог вищезазначеної норми процесуального права, що є підставою для її скасування.

Крім того, стосовно обґрунтованості забезпечення позову, то колегія зазначає наступне.

Згідно зі ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 ГПК України, останній обов’язково повинен подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову встановлені статтею 67 ЦК України, зокрема позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки обґрунтованості і розумності вимог позивача щодо забезпечення позову, не з’ясував наявності існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як слідує з матеріалів справи, предметом позовних вимог є спонукання ТОВ «Графіт – Альфа»(відповідача-1) повернути г/к 100 – 160 ст.3пс у розмірі 382,720т. власнику – ПП «Блок – Промторг-Д» в натурі.

При цьому, позивач листом вих. № 1022/01 від 22.10.2007р. звернувся до відповідача -1 щодо повернення майна – сталевого листа г/к 100-160 ст.3пс з метою реалізації останнього. Проте, у відповіді вих. № 61 від 23.10.2007р. відповідач-1 зазначив про неможливість виконати дане доручення у зв’язку із вилученням зазначеного майна на підставі постанови про проведення вилучення від 01.08.2007р. в межах кримінальної справи № 452.

Накладаючи арешт на майно, а саме: сляби та недокати у розмірі 228,6 тон, яке знаходиться на відповідальному зберіганні у ВАТ «Запоріжсталь»за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південе шосе, 72, місцевий господарський суд не обґрунтував в чому саме полягає утруднення його виконання або неможливість виконання рішення господарського суду про спонукання саме відповідача- 1 повернути майно власнику в натурі у випадку незастосування такого заходу.

Слід також зазначити, що долученим до справи актом приймання –передачі від 01.10.2007р.підтверджується факт передачі слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області на відповідальне зберігання ВАТ«Запоріжсталь» у зв’язку з розслідуванням кримінальної справи № 452 майна – слябів та недокатів в кількості 41 одиниці вагою 127,385тон, а актом приймання передачі між тими ж особами від 29.12.2007р. підтверджується факт передачі слябів у кількості 25 одиниць вагою 150,54тони, а загалом 277,925тон.

Разом з тим, позовні вимоги стосуються повернення сталевого листа г/к 100-160 ст.3пс вагою 382,720тон. Позивачем до справи не надано належних доказів того, що майно, яке передано на відповідальне зберігання ВАТ «Запоріжсталь» і те, яке зазначено позивачем у позовних вимогах та накладних, наданих ним до справи, є одне і те ж майно. Суд застосовуючи заходи забезпечення позову також не з’ясував цього питання.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема, звіту про результати огляду металопродукції, що знаходиться на відповідальному зберіганні у обжимному цеху ВАТ «Запоріжсталь» від 27.12.2007р., та пояснень представників відповідача, сталеві листи, недокати та сляби мають різні характеристики та є різними видами металопродукції.

Варто зазначити, що п.7 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. за № 02-5/611 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що за позовами про витребування майна в ухвалі про накладення арешту на майно боржника господарський суд повинен охарактеризувати ознаки, за якими той чи інший предмет відрізняється від подібних. Адже майно, на яке суд наклав арешт характеризується тільки родовими ознаками, але сляби та недокати також мають свої технічні параметри, характеристики, відповідну марку. В оскаржуваній ухвалі суду від 08.01.2008р. технічні параметри майна чи будь - які ідентифікуючи ознаки, які відрізняли б його від іншого майна такого ж роду, не зазначені судом.

Також із долучених до матеріалів справи актів виїмки металопродукції (слябів та недокатів) не вбачається, що позивач є власником саме того майна, що передане на відповідальне зберігання ВАТ «Запоріжсталь».

Таким чином, прийнявши спірну ухвалу місцевий господарський суд в порушення процесуальних норм права, не повно з’ясував обставини, що мають значення для справи, не аргументував підстав та причин застосування заходів до забезпечення позову та не встановив наявність або відсутність умов, передбачених ст. 66 ГПК України, які б, в свою чергу, могли бути підставою до забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м.Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2008р. у справі №1/37/07 (жетон) скасувати.

Заяву Приватного підприємства «Блок – Промторг - Д», м.Луганськ за № 12/07-4с від 28.12.2007р. залишити без задоволення.

Матеріали справи № 1/37/07 (жетон) повернути до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді Мойсеєнко Т. В.

Зубкова Т.П. Юхименко О.В.