ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"12" лютого
2008 р.
Справа № 7/79-АП-08

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Задорожної Н.О. при секретарі
Степановій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної  податкової
інспекції  у м.Херсоні, м.Херсон

до Приватного підприємця  ОСОБА_1, м.Херсон

про
стягнення 7861грн. 50коп.

за участю представників
сторін:

від позивача - Іващенко
Р.М., держ. податк. інспектор, дов. №15417/9/10-105 від 28.12.2007р.

від відповідача -  ОСОБА_1, приватний підприємець,ОСОБА_2,
адвокат, ордер №12, ОСОБА_3, представник за усним клопотанням

Позивач
(ДПІ у м.Херсоні) звернувся з позовом, у якому просить суд стягнути з
відповідача (ПП ОСОБА_1, м.Херсон, ІПН НОМЕР_1) 7861грн. 50коп. штрафної
санкції, нарахованої за наслідками перевірки, оформленої актом
№21220689/0235/637 на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від
31.10.2007р. №.

Відповідачем
письмових заперечень не подано, у наданих суду усних поясненнях позов не
визнає, зазначає, що перевірку проведено з порушенням встановлених правил.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Уповноваженими
представниками органу державної податкової служби проведено перевірку
господарської одиниці - кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого у
АДРЕСА_1, у якій ПП ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність.

Перевірку
проведено в присутності бармена ОСОБА_4

В
процесі проведеної перевірки встановлено факт проведення розрахункової операції
(оплата замовлення на банкет у сумі 599грн.) без застосування реєстратора
розрахункових операцій  на загальну суму
599грн., що є порушенням пункту 1 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР
"Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" із змінами та доповненнями (далі Закон №265). Відповідальність за
зазначене порушення передбачено п.1 ст.17 вказаного Закону і становить штраф у
п'ятикратному розмірі непроведеної через РРО суми розрахункової операції -
599х5=2995грн.

Проведеною
перевіркою також встановлено невідповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахункових операцій сумі, яка зазначена у денному звіті РРО, що є
порушенням п.13 ст.3 Закону №265, за яке ст.22 цього Закону встановлено
відповідальність у вигляді п'ятикратного штрафу від суми готівкових коштів, що
не відповідає сумі, зазначеній у поточному Х-звіті  - 905,3х5=4526,5грн.

Перевіркою
також встановлено незберігання денних звітів РРО у книзі обліку розрахункових
операцій, чим порушено п.9 ст.3 Закону №265 і за що п.4 ст.17 цього Закону
встановлений штраф у сумі 340грн.

Загальна
сума штрафу складає 7861грн. 50коп.

Загальна
сума фінансових санкцій за актом перевірки складає: 2995+4526,5 +340 =7861,5
грн. Перевірка проведена в присутності бармена ОСОБА_4- особи, яка
здійснювала розрахункові операції, якою складено опис готівкових коштів,
підписано акт перевірки та одержано 2-й примірник акту. Підприємець ознайомлена
з матеріалами перевірки. Рішення про застосування фінансових санкцій від
31.10.07р. № на суму 7861,0грн. було одержане представником
підприємця 09.11.07. Станом на 17.12.2007 року сума не сплачена.

Відповідно
до ст. 2 Закону № 265 фінансова санкція - це грошова сума, що стягується за
порушення вимог цього Закону з суб'єктів підприємницької діяльності за місцем
їх реєстрації до відповідного місцевого бюджету. Суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17-24 вказаного Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності  до відповідного місцевого бюджету за
місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами державної
податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Підставою
для донарахування зазначеної суми штрафу став факт порушення підприємцем
порядку використання реєстраторів розрахункових операцій.

Фінансова
санкція за порушення здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, згідно статті 9
Закону України "Про систему оподаткування в Україні", не є податковим
платежем. Згідно із преамбулою Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Отже, зазначений Закон не є законом про оподаткування.

Відповідно
до преамбули Закону № 2181-Ш „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами", цей Закон є спеціальним
законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язану
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів і обов'язкових платежів, включаючи збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхувань, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру
оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття
податкового боргу, як податкового зобов'язання, узгодженого платником податків
або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені,
нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Фінансова
санкція за порушення вимог Закону № 265 не є податковим зобов'язанням у
розумінні Закону № 2181-Ш, тому на неї не розповсюджується процедура стягнення,
визначена Законом № 2181-Ш, яку має проводити податковий орган з метою
стягнення податкового боргу (направлення податкових вимог, опис активів, продаж
активів тощо).

Законом
України від 25.03.2005р. №2505 "Про внесення змін до Закону України
"Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України" частину 6 ст. 11-1 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509-ХП доповнено п.
9, ч. 2 якого встановлено, що позаплановими перевірками вважаються також
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України
„Про застосування  РРО   в
сфері   торгівлі,   громадського   харчування
та  послуг",   "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

В
зв'язку з тим, що одним із завдань органів ДПС згідно Закону України „Про
державну податкову службу в Україні" є контроль за повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством, ДПІ
вправі здійснювати контроль за надходженням сум застосованих санкцій до
бюджету.

Рішення
про застосування фінансових санкцій відповідачем в установленому порядку не
скасовано і нечинним не визнано, штрафні санкції не сплачено.

Враховуючи
викладене. суд визнав позов обгрунтованим і задовольняє його у повному обсязі.

У
судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та
повідомлено про дату виготовлення повного тексту постанови - 18 лютого 2008
року  об 11.00 годині, каб.324, м.Херсон,
вул.Горького, 18.

Керуючись ст.ст. 157, 158, 160-163,
167, п. 3, 6  Прикінцевих та перехідних
положень КАС України, суд

постановив:

1.
Позов задовольнити.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 до Державного бюджету на
р.рахунок 002, код платежу 21080900, отримувач УДК, код 24104230,
банк ГУДК, МФО 852010 штрафні санкції в розмірі 7861грн. 50коп.

Стягувач
- Державна податкова інспекція у м.Херсоні, м.Херсон, код ЄДР 21296163.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного
судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Н.О. Задорожна

повний текст постанови

складений ____________