ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 березня 2008 р.

№ 19/451

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А. ,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Державного підприємства "Добропіллявугілля"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р.

у справі

№19/451 господарського суду

Донецької області

за позовом

Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Добропільської міської ради

до

Державного підприємства "Добропіллявугілля"

Третя особа

Державне управління охорони навколишнього природного середовища по Донецькій області

про

стягнення 350 460 грн. збитків, заподіяних забрудненням земель водного фонду

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Державного підприємства "Добропіллявугілля" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі №19/451 господарського суду Донецької області подана до Вищого господарського суду України з порушенням вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Основні вимоги, що пред’являються до форми і змісту касаційної скарги, викладені у статті 111 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України.

Відповідно до частини 3 цієї норми Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, що подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Від імені Державного підприємства "Добропіллявугілля" касаційну скаргу підписано директором відокремленого підрозділу "Шахта "Алмазна" Пустовим А.І.

На доказ своїх повноважень підписувати касаційні скарги від імені Державного підприємства "Добропіллявугілля" Пустовим А.І. подана завірена копія довіреності №1/2609 від 28.12.2007 року, виданої вказаним підпиємством на його ім"я з переліком дій, які може вчиняти ця особа від імені довірителя після узгодження з підприємством.

Доказів того, що подання названої касаційної скарги узгоджено з підприємством вказаною особою не подано, тому не можна вважати, що скарга підписана уповноваженим представником скаржника.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч.1 названої норми ГПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подає скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застування судом норм матеріального чи процесуального права. Тобто, приймаючи оскаржуване рішення, суд, встановивши певні обставини справи керувався відповідними нормами матеріального та процесуального права, тому у скарзі має чітко викладатися зміст порушення, яких на думку скаржника припустився при цьому суд попередньої інстанції, із зазначенням норм законодавчих актів, а саме: повинні вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Всупереч приписам наведеної норми у касаційній скарзі відсутнє визначення суті порушення або неправильного застування судом норм матеріального чи процесуального права, жодної норми законодавства, яку порушив суд, скаржником не вказано.

Крім того, із змісту скарги вбачається, що скаржник ставить під сумнів розмір нарахованих збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства та зазначає, що розмір цих збитків може бути визначено лише шляхом проведення експертизи.

Однак, відповідний висновок експерта згідно зі ст.42 ГПК України є лише одним із доказів у справі, який господарський суд за правилами ст. 43 цього Кодексу оцінює в сукупності з іншими доказами. Тобто, такі вимоги скаржника в силу ст.1117 ГПК України є недопустимими, оскільки касаційна інстанція, переглядаючи судові рішення (ухвали), перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи і не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вищевикладене є підставами для повернення касаційної скарги без розгляду відповідно до пунктів 1,6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна інстанція зауважує на тому, що згідно з приписами частини 3 статті 111 3 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку з додержанням надзвичайно стислих строків для виправлення, а також враховуючи вимоги ст. ст. 53, 109, 110 зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 1, 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну Державного підприємства "Добропіллявугілля" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі №19/451 господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя Мачульський Г.М.

Суддя Шаргало В.І.