донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.04.2008 р.                                                              справа №3/310

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Кузнецов Ю.С. (довіреність б/н від 15.09.07р.),

від відповідача:

Абрамова З.Ю. (довіреність №1 від 30.01.08р.)

Турянський М.І. (довіреність №1 від 30.01.08р.)

,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

16.01.2008 року

по справі

№3/310

за позовом

Благодійного фонду «Рятівник Донбасу», м.Донецьк

до

Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк

про

Зобов'язання повернути майно (вартість майна 98 949грн. 00 коп.)

ВСТАНОВИВ:

У 2007 році позивач, Благодійний фонд «Рятівник Донбасу», м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк про зобов'язання повернути автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий».

Рішенням від 16.01.2008р. позовні вимоги Благодійного фонду «Рятівник Донбасу», м.Донецьк були задоволені в повному обсязі. Зобов'язано відповідача повернути позивачу автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий».

Рішення мотивовано тим, що на вимогу позивача повернути автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, відповідач всупереч пункту 2.1.3 Договору відмовився, що є порушенням статей 526, 949, 953 Цивільного кодексу України.

Відповідач, Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, оскільки вважає рішення від 16.01.08р. незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.01.08р. та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача, Благодійного фонду «Рятівник Донбасу», м.Донецьк, надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким він з вимогами скарги не погодився.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи № 3/310, та наданих представниками сторін пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей 28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пунктів 2,3,4 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду в повному обсязі відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.09.2006 року між позивачем, Благодійним фондом «Рятівник Донбасу», м.Донецьк, та відповідачем, Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м. Донецьк, був укладений Договір відповідального зберігання (з правом користування) б/н.

Відповідно до вимог пункту 1.1.1 Договору відповідального зберігання позивач (Власник) передав, а відповідач (Зберігач) прийняв на відповідальне зберігання автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий»(далі –майно).

Вартість майна, переданого на зберігання, становить 98 949 грн. 00 коп. Строк зберігання: до 05 вересня 2007 року (пункт 1.3, 1.4 Договору відповідального зберігання).

Пунктами 2.1.3, 3.2 Договору відповідального зберігання передбачено, що Власник має право у будь-який час вимагати у Зберігача повернути майно, а останній зобов'язався повернути майно по першій вимозі в триденний термін.

Позивач вимоги пунктів 1.2, 3.1.1 Договору відповідального зберігання виконав, передав відповідачу автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий», що підтверджується Актом приймання-передачі від 06.09.06р.

Листом №5 від 30.05.06р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий»до 05 червня 2007 року.

Листом № 359 від 05.06.07р. відповідач відмовив у поверненні автомобілю і повідомив позивача, що автомобіль був придбаний Благодійним фондом «Рятівник Донбасу», м.Донецьк за цільовим призначенням для забезпечення спеціалізованими транспортними засобами підрозділів Міністерства надзвичайних ситуацій України, а не для власних потреб, тому враховуючи, що Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м. Донецьк використовує автомобіль у повсякденній роботі, з метою запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій, повернути зазначений автомобіль не вважає можливим.

За цих підстав, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про зобов'язання відповідача повернути автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий»вартістю 98 949 грн.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися специфічні господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані Господарським кодексом України.

Згідно частини 2 пункту 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно пункту 2 статті 52 Господарського кодексу України, некомерційна господарська діяльність здійснюється суб'єктами господарювання державного або комунального секторів економіки у галузях (видах діяльності), в яких відповідно до статті 12 цього Кодексу забороняється підприємництво, на основі рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Некомерційна господарська діяльність може здійснюватися також іншими суб'єктами господарювання, яким здійснення господарської діяльності у формі підприємництва забороняється законом.

Благодійна організація здійснює господарську діяльність, спрямовану на виконання її статутних цілей та завдань. Благодійна організація користується самостійністю у питаннях прийняття господарських рішень, визначення умов оплати праці працівників апарату благодійної організації, використання власних фінансових та матеріальних ресурсів відповідно до вимог законодавства ( п.п. 1,2 ст.20 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації»).

Норми статті 52 Господарського кодексу України розповсюджуються також на відповідача при здійсненні ним дій, направлених на забезпечення здійснення ним його діяльності у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, поводження з радіоактивними відходами та вибуховими матеріалами промислового призначення, рятувальної справи, техногенної, пожежної і промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, створення та функціонування системи страхового фонду документації, а також гідрометеорологічної діяльності.

Нормами статей 525, 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статей 949, 953 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до Договору №2/Ш/110806 від 11.08.2006 року Благодійний фонд «Рятівник Донбасу», м.Донецьк придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна ЛТД»автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, що підтверджується накладною №ДРА-000087 від 17.08.06р. та актом приймання-передачі.

Між позивачем та відповідачем без заперечень та зауважень, в добровільному порядку, 05.09.2006 року був укладений Договір відповідального зберігання (з правом користування) автомобілю SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий», який Актом приймання-передачі від 06.09.06р. був переданий відповідачу, причому в тексті Договору відсутнє посилання на те, що він укладений сторонами на виконання будь-яких інших Договорів з благодійними цілями.

Відповідач відповідно до пункту 2.1.3 Договору відповідального зберігання зобов'язався повернути майно позивачу по першій вимозі в триденний термін.

30.05.2007 року позивач звернувся до відповідача з листом №5 з вимогою повернути автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2006 року випуску, кузов №ТМВDK41U07B006920, державний номер АН 1337 ВМ, колір «Сірий»до 05 червня 2007 року.

Відповідно до пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Але відповідач в порушення умов Договору відповідального зберігання та норм Цивільного кодексу України у встановлений Договором триденний термін автомобіль позивачу не повернув.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальними правилами викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Докази у справі свідчать, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов Договору. Договір відповідального зберігання (з правом користування) від 05.09.06р. був підписаний повноважними особами без заперечень, зауважень та протоколів розбіжностей.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір відповідального зберігання (з правом користування) від 05.09.06р. в установленому законом порядку не визнаний судом недійсним. Зустрічних позовних вимог щодо невідповідності Договору, що є підставою позову, вимогам чинного законодавства України (в тому числі приписам статті 16 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації»та пунктам 2.2, 2.3 Статуту позивача), до моменту прийняття рішення господарським судом Донецької області, відповідачем заявлено не було.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк повернути спірний автомобіль Благодійному фонду «Рятівник Донбасу», м.Донецьк, а апеляційні вимоги відповідача, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк, щодо скасування рішення господарського суду задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду відповідають обставинам справи, судом повно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та правильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008 року у справі № 3/310 –залишенню без змін.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008 року у справі № 3/310 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008 року у справі № 3/310 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надр. 5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.