ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2008 р.                                                    Справа № 13/566

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Скиби Г.М., секретаря судового засідання Бордунос Л.І. в приміщенні господарського суду Черкаської області розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАСПА” м. Сміла , вул. Свердлова, 51

до Смілянської міської ради, м. Сміла, вул. Леніна, 45

третя особа: приватний підприємець Яблонський Ю.В. м. Сміла, вул. Свердлова, 49а

про скасування рішення ради

за участю представників сторін:

від позивача: Перехрест М.Ю. –директор - за посадою;

від відповідача: Філатов С.М. - за довіреністю від 08.01.2008р. № 1;

третя особа: Яблонський Ю.В.- підприємець - особисто, Терещенко С.І. - адвокат.

Заслухавши пояснення представників сторін та Ш особи, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати рішення сесії Смілянської міської ради від 20 червня 2006 року №4-12/V про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП Яблонському Ю.В.;

- зобов‘язати відповідача передати в оренду строком на 49 років земельну ділянку розміром 648 кв.м., яка знаходиться в м. Сміла по вул. Свердлова, 51.

В обґрунтування вимог позивач посилається на таке: 26 січня 1996 року ТОВ «ЗАСПА»придбало магазин, по вул. Свердлова, 53, договір купівлі-продажу посвідчений нотаріусом Смілянської нотаріальної контори. Даний магазин належав фабриці «Придніпрянка»і згідно договору купівлі-продажу розташований на земельній ділянці розміром 1198 кв.м.

Позивач звернувся до Смілянської міської ради з заявою про надання у оренду земельної ділянки розміром 1198 кв.м. Рішенням сесії цієї ж ради від 5 серпня 2004 року позивачу було надано в оренду лише 560 кв.м.

21 грудня 2006 року позивач звернувся до Смілянської міської ради з клопотанням про надання в оренду решти земельної ділянки, яка не була додана позивачу, незважаючи на неодноразові звернення. На це клопотання позивач відповіді не отримав.

18 лютого 2007 року позивач звернувся з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, загальною площею 1198 кв. м.

Лише 25 травня 2007 року товариство отримало лист від виконавчого комітету Смілянської міської ради, в якому повідомлялось, що звернення позивача розглянуто на засіданні постійно діючої містобудівної та земельної комісії, дана земельна ділянка включена в перелік для передачі її в оренду на конкурентних засадах і позивачу було запропоновано взяти участь в конкурсі на отримання права оренди даної земельної ділянки.

Через те, що на протязі семи місяців питання по землекористуванню Смілянська міська рада не вирішувала, товариство 16 липня 2007 року звернулося з позовом до Господарського суду Черкаської області на бездіяльність Смілянської міської ради. Під час розгляду даної справи позивачу стало відомо про існування рішення Смілянської міської ради від 20 червня 2006 року № 4-12 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП Яблонському Ю.В., орієнтованою площею 0,0850 га. Дане рішення позивач вважає незаконним зі слідуючих підстав:

З моменту придбання позивачем магазину по вул. Свердлова, 53 у м. Сміла, товариство постійно зверталося до Смілянської міської ради з заявами про надання в оренду земельної ділянки розміром 1198 кв.м., проте відповідач безпідставно не виділяв земельної ділянки у запрошеному розмірі, хоча у інвентаризаційній справі на магазин земельна ділянка зазначена саме розміром 1198 кв.м., так як і в договорі купівлі-продажу. Така позиція відповідача суперечить закону, а саме згідно ч. І ст.120 земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю і споруду право користування на земельну ділянку може переходити на підставі договору оренди, а відповідно до ч.3 ст. 415 ЦК України, яка визначає, що особа до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Отже, товариству згідно законодавства необхідно виділити ту земельну ділянку, яка зазначена в договорі купівлі-продажу та інвентаризаційній справі на магазин по вул. Свердлова, 53 у м Сміла. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що виділення товариству земельної ділянки меншим розміром ніж 1198 кв.м. та надання частини цієї ділянки іншій особі суперечить чинному законодавству, а тому, рішення Смілянської міської ради від 20 червня 2006 року № 4-12/V про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП Яблонському Ю.В., орієнтованою площею 0,0850 га необхідно скасувати та зобов'язати Смілянську міську раду виділити ТОВ „Заспа" земельну ділянку загальним розміром 1198 кв.м. , але з урахуванням того, що рішенням сесії Смілянської міської ради від 5 серпня 2004 року позивачу було надано в оренду 560 кв.м., зобов'язати Смілянську міську раду надати в оренду ТОВ «Заспа»земельну ділянку розміром 648 кв. м. по вул. Свердлова, 51 у м. Сміла.

Крім того, згідно ст. 30 Земельного Кодексу України (1992 року), який діяв на час укладення договору купівлі-продажу магазину, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 130 від 05.04.1991 року про дозвіл підприємствам міста на будівництво було дозволено швейній фабриці «Придніпрянка»реконструкцію фабрики і будівництво виробничого корпусу з дорізкою земельної ділянки площею 0,35 га за рахунок землекористування домоволодінь та їдальні фабрики зі зносом житлових будинків в т.ч. і їдальні фабрики по вул. Дніпровській, 1 яка і є магазином, придбаним ТОВ „Заспа". У вищезазначену площу входила земельна ділянка площею 1198 га, яка і зазначена в інвентарній справі на магазин по вул. Свердлова, 53 (бувша Дніпровська, 1) м. Сміла, Отже, ТОВ «Заспа»Смілянська міська рада повинна виділити земельну ділянку площею 1198 га.

Представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просить в позові відмовити. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що розмір земельної ділянки 1198 кв.м. зазначений в інвентаризаційній справі, а також в договорі купівлі-продажу. Проте Відповідач безпідставно не виділяв Позивачу земельну ділянку розміром 1198 кв.м. Як доказ, Позивач посилається на ч.І ст.120 Земельного кодексу України, в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, а також на ч. 3 ст. 415 Цивільного кодексу України, (далі - ЦК), яка зазначає, що особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

З таким висновком Позивача відповідач не погодився. Згідно наказу N 7/5 від 07.02.2002 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за №157/6445, затверджено Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 Положення, до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна, бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

В той же час відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Зокрема ч. 1 ст. 124 ЗК передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки. За таких обставин посилання Позивача на ч. 3 ст. 415 ЦК є безпідставним, оскільки згідно з рішенням № 18-14 від 05.08.2004 р XVIII сесії Смілянська міська рада надала товариству з обмеженою відповідальністю "ЗАСПА" земельну ділянку на вул. Свердлова, 51 відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом, у тому числі інших під існуючий магазин - загальною площею 0,0560 га в оренду терміном до 01.02.2006 року за рахунок земель Смілянської міської ради. Тобто в зазначеному рішенні чітко вказано, що власником земельної ділянки, в розрізі ч. 3 ст. 415 ЦК, виступала Смілянська міська рада, а не швейна фабрика "Придніпрянка". На сьогоднішній день зазначене рішення, відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в судовому порядку не визнане незаконним, а тому залишається чинним.

Є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, посилання Позивача на ч. 1 ст. 120 ЗК, оскільки право користування земельною ділянкою може переходити на підставі договору оренди.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 р.

особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

У разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

Відповідно до витягу з протоколу № 9 профільної депутатської комісії від 21.12.2006 р. земельна ділянка площею 0,0638 га на розі вул. Свердлова-Дніпрвоська виставлена на конкурс. А відповідно до витягу з протоколу № 2 від 11.10.2007 р. повторний конкурс з набуття права на оренду земельної ділянки на розі вул. Свердлова-Дніпрвоська орієнтовною площею - 0,0660 га був визнаний таким, що не відбувся. Було запропоновано сесії Смілянської міської ради передати земельну ділянку в оренду фізичній особі підприємцю Яблонському Ю.В. За таких обставин рішення Смілянської міської ради 20 червня 2006 р. № 4-12/ є таким, що відповідає діючим законодавчим актам в сфері земельного законодавства.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечує. Вказує на виконання всіх вимог ради по оформленню та використанню земельної ділянки.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підтверджені належними доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України:

- між сторонами виникли земельні відносини на підставі закону, оскільки двосторонній оплатний строковий договір оренди землі з 2007 року не укладено.

- позивач використав неналежний спосіб захисту порушеного права. Не довів, яке його право порушено та ким саме;

- позивач є власником нерухомості на спірній земельній ділянці;

- доказів придбання земельної ділянки чи переходу права користування земельною ділянкою позивач не подав;

- власником землі є Смілянська міська рада, що не спростовано та не заперечено сторонами;

- фабрика «Придніпрянка»отримала в користування спірну земельну ділянку під будівництво промислового корпусу. Цільове призначення земельної ділянки не змінено, виробничий корпус не побудовано, на ділянці замість заводської їдальні розміщено магазин. Земельна ділянка використовується позивачем не за призначенням;

- БТІ не обліковує земельних ділянок;

- відповідач не ухилявся від укладення договору оренди земельної ділянки;

- виділення земельної ділянки у користування –це право власника землі. Суд не має права втручатися в діяльність органу місцевого самоврядування.

Позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судові витрати належить покласти на позивача відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                   Г.М. Скиба