ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" лютого 2008 р. Справа № А6/665-07

11:00 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого                                                    судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Поднєбес О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/665-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Марбет», с.Рогозів, Київської обл.

до Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції у Київській обл., м. Бориспіль

про визнання нечинним рішення

Представники:

від позивача Царічков С.В. (довіреність № 501 від27.12.07 р.)

Нацик І.О. (довіреність № 499 від 27.12.07 р.)

від відповідача не з’явився

Обставини спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Марбет»(далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської обл. з адміністративним позовом про визнання нечинним Рішення №/0 від 14.09.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 83 272,65 грн., виданого Бориспільською ОДПІ (далі - відповідач) на підставі Акту перевірки №06/05 від 30.08.07р. щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

Провадження у справі було відкрите відповідно до Ухвали від 28.12.2007 р. за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України), розгляд справи було призначено на 29.01.2008 р. о 12:30 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси Позивача шляхом безпідставного застосування штрафних (фінансових) санкцій. позивач не погоджуючись з висновками контролюючого органу, з метою захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання не чинними рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченні на позов №392 від 26.01.2008 р., посилаючись на те, що позивачем велась підприємницька діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України, зафіксованих в акті перевірки.

Керуючись ст. 49 КАС України відповідач через канцелярію суду подав клопотання вих. №949/7/10 від 11.02.08 р. про відкладення розгляду справи. Клопотання відповідача було відхилено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками відділу оперативного контролю ДПА в Київській обл. 30.08.07 р. згідно плану перевірок на серпень 2007 р. та на підставі направлень на право проведення перевірки №4746 та №4747 від 28.08.07 р., було проведено перевірку з контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обліку в магазині, що належить позивачу.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

За результатами проведеної перевірки складено Акт №06/05 від 30.08.07р. (далі –акт перевірки), з якого вбачається, що перевіркою встановлено, що відповідачем порушено п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р., а саме, зафіксована невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО. Невідповідність склала 16 654,53 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Бориспільською ОДПІ було прийнято Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №/0 від 14.09.2007 р. в розмірі 83 272,65 грн.

Позивач, вважаючи рішення відповідача таким, що не відповідають нормам чинного законодавства (в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 74 543,3 грн.), направив до ДПА в Київській обл. скаргу на оскаржуване рішення вих. №453 від 27.09.07 р.

Згідно з Рішенням про результати розгляду скарги вих. №1983/10/25-996/297 від 07.11.07 р. рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 14.09.2007 р. залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

У подальшому позивач звернувся з повторною скаргою до Державної податкової адміністрації України про скасування оскаржуваного рішення вих. №465 від 15.11.07 р. Однак Рішенням ДПА України про результати розгляду скарги вих. №12462/6/25-0415 від 14.12.07 р. позивачу відмовлено у скасуванні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15.12.04 р. (далі –Положення) оприбуткування готівки –проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент проведення відповідачем перевірки сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становила 20 056,53 грн., а сума готівкових коштів зазначена в денному звіті РРО становить 3 402 грн.

Як випливає із матеріалів справи, позивач пояснює невідповідність сум готівкових коштів тим, що в магазині відсутня грошова скринька, тому частина грошей (мілкі купюри) знаходяться в шухляді столу, а крупні купюри –в сейфі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Отже, на підставі вищенаведеного суд дійшов до висновку, що шухляда столу та сейф є місцем проведення розрахунків.

Як видно із пояснень бухгалтера –касира позивача, що при одному з розрахунків виникла потреба в розміні купюр. При цьому касиром було покладено до каси підприємства (сейфу) гроші в сумі 1 745,47 грн., але повернути гроші до шухляди столу касир забула.

Позивач погоджується із порушенням свого працівника і визнає суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 8 727,35 грн. (1 745,47 *5).

Згідно із п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р., суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до п.п.4.5 ст.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказам ДПА України №614 від 01.02.00 р., унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Твердження позивача про те, касовий апарат працює як фіскальний принтер і операція в пам'яті РРО «службовий внесок»неможлива, не відповідає дійсності і судом до уваги не береться з огляду на наступне:

ЕККА «Марія -301 МТМ», що використовується позивачем у відповідності до ст. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. включений до Державного реєстру РРО, на підставі чого відповідачем проведено реєстрацію позивачу РРО «Марія -301 МТМ», заводський №ВЖ та видано реєстраційне посвідчення № від 19.10.06 р.

Як видно з копій Х звітів наданих позивачем, РРО «Марія -301 МТМ»забезпечує можливість виконання функції «службове внесення та службова видача», але позивачем не використовується.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно відомостей, вказаних у фіскальному звітному чеку за 30.08.07 р. зазначено, що початковий залишок становить 3 671 789,40 грн., а кінцевий 3 735 687, 42 грн. Також вказується, що загальна кількість чеків становить 12 шт.

На вимогу суду надати для ознайомлення контрольні стрічки, для з’ясування судом дійсної кількості здійснених через РРО операцій, позивач відмовив, з посиланням на те, що вони в нього відсутні, з причин особливості його РРО.

Відповідно до п.4.3 ст. 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказам ДПА України №614 від 01.02.00 р., контрольна стрічка повинна друкуватися в єдиному робочому циклі з касовими чеками чи підкладними документами без повторного її використання. При застосуванні портативних РРО дозволяється друкувати контрольну стрічку перед друкуванням фіскального звітного чека, якщо таке передбачено технічними можливостями РРО.

Відповідно до п.10 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р. суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

З огляду на вищенаведене суд прийшов до висновку, що відповідач, під час проведення перевірки дійшов правильного висновку, який зазначений в акті перевірки №06/05 від 30.08.07р. щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р., у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.95 р., підлягають перерахуванню суб’єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

З огляду на вищевказане суд дійшов до висновку, що позивач здійснював підприємницьку діяльність з порушенням норм чинного законодавства України, а отже Рішення №/0 від 14.09.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 83 272,65 грн., виданого Бориспільською ОДПІ відповідає вимогам законодавства і підлягає обов’язковому виконанню.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, господарський суд, -

постановив:

1. В позові відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Маляренко А.В.