ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/43

06.03.08

За позовом Закритого акціонерного товариства "Полісся"

до Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України"

про визнання права власності

Суддя Морозов С.М.

Представники:

від позивача: Христенко О.О. (довіреність №7 від 03.03.2008р.)

від відповідача: Кузьмін В.Ю. (довіреність №69 від 31.08.2007р.)

В судовому засіданні 6 березня 2008 року за згоди представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Закрите акціонерне товариство «Полісся»звернулось до суду з позовом про визнання права власності на майнові права на квартири №6, №10, №12, №48, №105, №114, №131, розташованими за адресою: м. київ, вул. Борщагівська 208.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до додаткової угоди від 16.01.2007р. відповідач взяв на себе зобов’язання передати позивачу вказані приміщення в рахунок погашення заборгованості за договором про надання юридичних послуг №04/03.

Відповідач надав відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що позивачем неналежним чином виконувались свої зобов’язання за договором №04/03. Крім того, відповідач просить суд у випадку задоволення позовних вимог не покладати на нього судові витрати, оскільки відповідач є громадською організацією інвалідів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №04/03 про надання юридичних послуг.

Відповідно до п. 1.1 цього договору відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконувати роботи по правовому забезпеченню господарської діяльності відповідача.

Розділом 2 договору №04/03 сторони передбачили виконання таких видів робіт як: участь у переговорах, пов'язаних з виконанням робіт в інтересах відповідача, надання консультацій, усних і письмових роз'яснень, експертних висновків, підготовка листів, заяв, клопотань, претензій і позовних заяв, договорів та угод, участь у розгляді листів, заяв, клопотань, претензій і позовних заяв, представлення інтересів відповідача у судовому засіданні, судових органах та в інших державних установах, інші види робіт і послуг за письмовим узгодженням між позивачем та відповідачем в межах компетенції позивача.

Пунктом 3.4 договору №04/03 встановлено, що після повного або часткового виконання робіт сторони протягом двох днів підписують акт прийняття робіт, але в будь-якому випадку акт прийняття робіт підписується сторонами наприкінці кожного календарного місяця.

Відповідно до пункту 5.1 договору №04/03 сторони погодили між собою вартість виконуваних в інтересах відповідача робіт, яка на момент укладення договору склала 15000,00 гривень на місяць. Протягом існування договірних відносин вартість робіт за погодженням сторін змінювалась. Згідно з цим же пунктом договору було визначено, що вказана сума перераховується відповідачем на користь позивача на підставі підписаного між сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт за виключенням випадку, коли сторони домовились між собою розрахунки за виконані роботи здійснювати в іншій формі аніж грошова.

21.05.2002 року між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду №1 до договору №04/03, якою сторони вирішили врегулювати свої відносини, пов'язані із здійсненням розрахунків за виконані в інтересах відповідача роботи.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони передбачили, що розрахунки згідно договору №04/03 від 04.03.2002 року між сторонами у 2002 році будуть здійснені відповідачем, шляхом передачі позивачу майна чи прав на майно в житловому комплексі з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

П. 3 цієї угоди сторони визначили, що у випадку невиконання відповідачем свого обов'язку щодо передачі позивачу майна чи майнових прав, відповідач зобов'язується грошовими коштами погасити борг, а у разі невиконання цього обов'язку ще й сплатити штраф у розмірі 10% від суми, яка несвоєчасно була оплачена чи неоплачена взагалі.

На протязі 2002 року позивачем в інтересах відповідача виконувалися роботи згідно договору №04/03, про що свідчать підписані між сторонами акти приймання виконання робіт по договору за період березень-грудень 2002 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Проте, відповідачем свої зобов’язання щодо оплати наданих послуг виконано не було. Заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи у 2002 році по договору №04/03 склала 165 000, 00 гривень, що підтверджується актом взаєморозрахунків від 30 січня 2003 року.

П. 6 акту взаєморозрахунків передбачено, що ця сума заборгованості буде оплачена відповідачем позивачу шляхом передачі позивачу майна чи прав на майно в житловому комплексі з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Додатковою угодою №2 від 30.01.203р. договір №04/03 було пролонговано на 2003 рік та було збільшено вартість виконуваних робіт до 18 500, 00 гривень на місяць.

У 2003 році позивач виконав, а відповідач прийняв роботи по договору №04/03 згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних за січень-грудень 2003 року на загальну суму 240350,00 грн. Сума заборгованості відповідача за 2003 рік підтверджується актом взаєморозрахунків від 09.01.2004 року.

У відповідності із додатковою угодою №3 від 30.01.2004 року позивач та відповідач знову продовжили свої договірні стосунки, продовживши дію договору про надання юридичних послуг до 30.01.2005 року, а також у зв'язку із збільшенням обсягів виконуваних робіт змінили договірну вартість робіт до 20000,00 гривень на місяць.

У 2004 році позивач виконав, а відповідач прийняв роботи по договору №04/03 згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних за січень-грудень 2004 року на загальну суму 262 350 грн. Сума заборгованості відповідача за 2004 рік підтверджується актом взаєморозрахунків від 17.01.2005 року.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 26.01.2005 року позивач та відповідач знову продовжили свої договірні стосунки, продовживши дію договору про надання юридичних послуг до 26.01.2006 року на тих же умовах.

Протягом 2005 року позивач виконав, а відповідач прийняв роботи по договору №04/03 згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних за січень-грудень 2005 року на загальну суму 264 000 грн. Сума заборгованості відповідача за 2005 рік підтверджується актом взаєморозрахунків від 10.01.2006 року.

Додатковою угодою №5 від 18.01.2006 року позивач та відповідач в черговий раз продовжили свої договірні стосунки, продовживши дію договору про надання юридичних послуг до 18.01.2007 року на тих же умовах.

У 2006 році позивач виконав, а відповідач прийняв роботи по договору №04/03 згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних за січень-грудень 2005 року на загальну суму 264 000 грн. Сума заборгованості відповідача за 2006 рік підтверджується актом взаєморозрахунків від 18.01.2007 року.

Додатковою угодою №6 від 16.01.2007 року позивач та відповідач знову продовжили свої договірні стосунки, продовживши дію договору про надання юридичних послуг до 31.12.2007 року.

Пунктом 3 цієї додаткової угоди позивач та відповідач змінили вартість виконуваних в інтересах відповідача робіт до 25 000 гривень. Крім того сторони передбачили, що вказана в даному пункті сума, а також інші суми заборгованості відповідача перед позивачем піддягають піддягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача шляхом передачі до кінця листопада поточного року майна чи майнових прав в житловому комплексі з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208 на суму виконаних робіт позивачем згідно цього договору.

Згідно підписаного сторонами акту взаєморозрахунків від 03.12.2007 року заборгованість відповідача перед позивачем у 2007 році з урахуванням штрафних санкцій склала 302 500, 00 гривень.

Цим же актом сторонами у п. 5 акту була визначена загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка складає 1 648 020 гривень.

Пунктом 6 додаткової угоди від 16.01.2007 року сторони визначили конкретні площі житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208, які піддягали передачі відповідачем позивачу в рахунок погашення заборгованості за договором №04/03, а саме: квартира №6 (поверх №4, двокімнатна, площею 84,9 м2); квартира №10 (поверх №5, двокімнатна, площею 84,9 м2); квартира №12 (поверх №5, трикімнатна, площею 102, 4 м2); квартира №48 (поверх №14, трикімнатна, площею 102,4 м2); квартира №105 (поверх №11, трикімнатна, площею 102,4 м2); квартира №114 (поверх №13, однокімнатна, площею 53,7 м2); квартира №131 (поверх №15, двокімнатна, площею 94,1 м2).

Проте, зобов'язання відповідача щодо передачі позивачу майнових прав на зазначені площі в житловому комплексі з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208 в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем по договору №04/03 виконані не були.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Відповідно до частини першої ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно положень статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Частиною першою статті 147 Господарського кодексу України встановлено, що майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

Частиною 4 ст. 147 ГК України визначено, право власності та інші майнові права суб'єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини другої ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються зокрема шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Частиною першою ст. 222 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно з п. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність»власник може вимагати усунення будь –яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають виконанню в повному обсязі.

Судові витрати позивача у сумі 16363,00 грн. (16245,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача, оскільки відповідно до частини четвертої статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулось рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за Закритим акціонерним товариством «Полісся»(ідентифікаційний код 24095956, адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна 23-б) право власності на майнові права на квартири №6, №10, №12, №48, №105, №114, №131 в житловому комплексі з громадсько –побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська 208.

3. Стягнути з Підприємства «Ресурс»(ідентифікаційний код 30679369, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська 152-а, р/р №001 в КФ АБ «Кредит - Дніпро», МФО 320898) на користь Закритого акціонерного товариства «Полісся»(ідентифікаційний код 24095956, адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна 23-б) судові витрати в розмірі 16 363,00 грн. (шістнадцять тисяч триста шістдесят три гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Морозов С.М.

дата підписання повного тексту рішення 11.03.2008р.