ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11"
березня 2008 р.                                                                              Справа  № 7/11

За
позовом  Державний історико-культурний
заповідник м. Дубно

до
відповідача  підприємець ОСОБА_1

про
припинення договору оренди нежитлового приміщення АДРЕСА_1та зобов'язання
звільнити орендоване нежитлове приміщення

Суддя О.Г.Крейбух

Представники:

Від
позивача  : представник  директор заповідника Смолін П.П. паспорт
НОМЕР_1від 29.01.1998р., бухгалтер Корнійчук В.В. довіреність  № 38
від 11.02.08 р.

Від
відповідача : представник адв.ОСОБА_2. довіреність  нотар.посв. НОМЕР_2від 08.02.08 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про припинення
договору оренди нежилого приміщення по АДРЕСА_1, звільнення орендованого
приміщення та передачі його компетентній комісії.

В
судовому засіданні 12 лютого 2008 року позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог від 11.02.2008р. № 40, яка відповідає вимогам статті
22 ГПК України та приймається судом до розгляду. Просить винести рішення про
негайне виселення приватного підприємця ОСОБА_1. з орендованого приміщення, яке
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1(а.с.44).

В
обгрунтування позовних вимог зазначає, що строк оренди приміщення
АДРЕСА_1відповідно до охоронно-орендного договору б/н від 01.12.2006р.
визначено з 01.12.2006р. по 01.11.2007р. Орендар по договору -підприємець
ОСОБА_1. листом від 27.09.2007р. № 204 повідомлений про припинення договору
оренди у зв'язку з закінченням строку його дії через систематичну несплату
орендної плати. Зазначеним листом позивач просив звільнити орендоване
приміщення та передати його членам комісії по акту. Відповідач лист від
27.09.2007р. № 204 залишив без відповіді та належної реакції щодо звільнення
приміщення. А тому просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач
позовні вимоги заперечує з підстав, вказаних у відзиві на позов від
22.01.2008р. № 25, додаткових поясненнях від 11.02.2008р. та від 26.02.2008р.
(а.с.18, 39-40, 57-58). Зазначає, що позивач в порушення п.8.4  договору оренди від 01.12.2006р. в місячний
термін не звернувся до нього з повідомленням про припинення дії договору, а
тому підприємець ОСОБА_1. вважає, що договір є продовженим на той самий строк і
на тих самих умовах. Зауважує, що на поштовому повідомленні про вручення листа
від 27.09.2007р. № 204 підприємець ОСОБА_1. підпису не ставив, у зв'язку з чим
просить призначити судову експертизу, на розгляд якої поставити питання про справжність
підпису ОСОБА_1.

Окрім
того, відповідач вважає, що позивач не мав права передавати спірне приміщення
по АДРЕСА_1 в оренду без дозволу Дубенської міської ради, оскільки 18 вересня
2007 року за Дубенською міською радою зареєстровано право власності на спірний
об'єкт, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від
18.09.2007р. № 369805. За наведеного, відповідач просить в позові відмовити.

Статті
20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи
з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол
судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В
судовому засіданні 27 лютого 2008 року сторони подали до суду клопотання про
продовження терміну розгляду справи № 7/11, яке за своїм змістом є клопотанням
про вирішення спору у більш тривалий термін (а.с.62).

В
судовому засіданні 27 лютого 2008 року судом оголошувалась перерва до 11
березня 2008 року на 11:20 год. для прийняття рішення та складення його повного
тексту.

Заслухавши
пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах
справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Державний
історико-культурний заповідник м.Дубно зареєстрований виконавчим комітетом
Дубенської міської ради Рівненської області 09 липня 1993 року, що
підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А00 № 480145 (а.с.30).

Відповідно
до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.1993р. № 444 “Про
державний історико-культурний заповідник у м.Дубні Рівненської області”
заповідник підпорядковано Рівненській обласній державній адміністрації.

01
грудня 2006 року між Державним історико-культурним заповідником м.Дубно (надалі
- орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1(надалі -орендар) укладено
охоронно-орендний договір на використання пам'ятника архітектури (надалі
-охоронно-орендний договір), який погоджено начальником управління культури
Рівненської облдержадміністрації та затверджено начальником управління
економіки Рівненської облдержадміністрації (а.с.7-12).

Відповідно
до розділу 1 Договору орендодавець здає, а орендар приймає в оренду приміщення
пам'ятника архітектури, що знаходиться на балансі заповідника та розташоване за
адресоюАДРЕСА_1Будинки пам'ятника здаються за актом технічного огляду, що
підписується сторонами і становить одне ціле з договором. Строк оренди
встановлено з 01 грудня 2006 року по 01 листопада 2007 року.

27
вересня 2007 року Державним історико-культурним заповідником м.Дубно надіслано
підприємцю ОСОБА_1. лист № 204 про закінчення 01 листопада 2007 року терміну
дії охоронно-орендного договору на оренду пам'ятки архітектури за
адресоюАДРЕСА_1. Даним листом повідомлено підприємця ОСОБА_1. про неукладення
надалі охоронно-орендного договору у зв'язку з систематичною несплатою орендної
плати (а.с.14).

Позивачем
лист від 27.09.2007року № 204 направлено відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення за адресою АДРЕСА_2, вказаною в охоронно-орендному
договорі.

01
жовтня 2007 року відповідачем отримано лист від 27.09.2007року № 204, що
підтверджується поштовим повідомленням  №
101873  (а.с.15).

Суд
вважає, що направлення Державним історико-культурним заповідником м.Дубно заяви
про припинення охоронно-орендного договору /лист від  27.09.2007р. № 204/ рекомендованим листом є
належним доказом повідомлення підприємця ОСОБА_1., оскільки нормами чинного
законодавства не передбачено направлення заяви однієї із сторін договору оренди
про припинення його дії іншій стороні рекомендованим листом з повідомленням про
вручення.

Судом
відхилено клопотання відповідача про призначення судової експертизи  для встановлення справжності підпису
підприємця ОСОБА_1. на повідомленні № 101873 про вручення поштового
відправлення, оскільки, враховуючи вищевикладене, призначення експертизи за
клопотанням відповідача приведе до штучного затягування судового процесу.

Суд
не приймає в якості доказу звернення підприємця ОСОБА_1. до позивача з
пропозицією про направлення проекту договору оренди на новий строк лист від
26.11.2007р. № 21, оскільки зазначений лист стосується договору оренди
нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3(а.с.41).

Суд
не приймає доводи відповідача про те, що позивачем при укладанні
охоронно-орендного договору від 01.11.2006 року порушено вимоги ст.761
Цивільного кодексу  України, оскільки
Державний історико-культурний заповідник м.Дубно не є власником будівлі
АДРЕСА_1у м.Дубно і не мав права на передання майна у найм, з огляду на таке.

Відповідно
до реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним
особам від 15.09.1998р., виданого Рівненським обласним БТІ, приміщення
вАДРЕСА_4зареєстровано за державою на праві власності  на підставі акту передачі від 01.12.1994р.,
рішення Дубенської міської ради від15.04.1994р. № 151 (а.с.31).

Рішенням
Дубенської міської ради від 22.06.2000р. № 361 змінено нумерацію будівель по
вул.Свободи у м.Дубно, а саме торговельно-житловій будівлі АДРЕСА_4присвоєно
нову нумераціюАДРЕСА_1, що підтверджується довідкою комунального підприємства
«Архітектор»від 15.07.2005р. № 223 (а.с.45-46).

18
вересня 2007 року зареєстровано право власності на торгівельно-житлову будівлю
по АДРЕСА_1 за Дубенською міською радою, що підтверджується витягом з Реєстру
прав на нерухоме майно (а.с.53-54).

КП  Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації
листом від 01.11.2007р. № 987/1 підтвердило факт реєстрації права власності на
житловий будинок АДРЕСА_4за Державою 15 вересня 1998 року (а.с.32).

Таким
чином, на момент укладення охоронно-орендного договору від 01.12.2006р. право
власності на будинок по АДРЕСА_1 було зареєстровано за державою,
охоронно-орендний договір від 01.12.2006р. спірного майна, укладений між
Державним історико-культурним заповідником м.Дубно та приватним підприємцем
ОСОБА_1., погоджено управлінням культури та затверджено управлінням економіки
Рівненської обласної державної адміністрації, тобто належним власником.

З
огляду на зазначене, суд вважає, що питання законності реєстрації прав
власності на будівлю по АДРЕСА_1 за Дубенською міською радою повинно
вирішуватись при наявності спору в окремому позовному провадженні і не
стосується предмету розгляду даної справи № 7/11.

Окрім
того, 07 лютого 2008 року господарським судом Рівненської області прийнято
рішення у справі № 3/81 за позовом підприємця ОСОБА_1. до Державного історико-культурного
заповідника м.Дубно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача Дубенська міська рада та Рівненська обласна рада
про визнання недійсним договору від 01.12.2006р. про оренду пам'ятника
архітектури - будівлі по АДРЕСА_1, згідно з яким рідприємцю ОСОБА_1. в позові
відмовлено. Рішення від 07.02.2008р. № 3/81 набрало законної сили
25.02.2008р.  (а.с.63-69).

А
тому, охоронно-орендний договір  від
01.12.2006р. про оренду пам'ятника архітектури -будівлі по АДРЕСА_1 є дійсним
і, відповідно, Державний історико-культурний заповідник м.Дубно є належним
позивачем по даній справі № 7/11.

Відповідно
до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами
п.8.3 Договору визначено, що Договір
припиняється у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено,
крім випадків, передбачених пунктом 8.4 Договору.

Згідно
з п.8.4 Договору після закінчення терміну дії Договору орендар має переважне
право на продовження дії цього Договору. При відсутності пропозиції однієї із
сторін про припинення дії Договору протягом одного місяця після закінчення
терміну його дії Договір вважається продовженим на той самий строк та на тих
самих умовах.

Відповідно
до ст.291 Господарського кодексу України, ст.26 Закону України “Про оренду
державного та комунального майна” одностороння відмова від договору оренди не
допускається. Договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який
його було укладено.

Відповідно
до частини 4 статі 284 ГК України, ст.17 Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” строк договору оренди визначається за погодженням
сторін.  У разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За
наведеного, позивач листом від 27.09.2007р. № 204  повідомив відповідача про неукладення надалі
охоронно-орендного договору від 01.12.2006р., термін дії даного договору оренди
закінчився 01 листопада 2007 року, а тому охоронно-орендний договору від
01.12.2006р. є припиненим у зв'язку з закінченням строку, на який його було
укладено.

Відповідно
до частини 4 статті 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом
України.

Згідно
з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому
вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було
обумовлено в договорі. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 27 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно
до п.3.17 охоронно-орендного договору від 01.12.2006р. у разі припинення
договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди у
стані не гіршому, ніж на час прийому-передачі, з урахуванням фізичного зносу.

Відповідач  об'єкт оренди -будівлюАДРЕСА_1-позивачу не
повернув.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги є такими, що підтверджуються поданими доказами та
підлягають до задоволення  з покладанням
на відповідача судових витрат - витрати по сплаті державного мита у сумі 85,00
грн. за подання позовної заяви та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно
зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не
згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало
законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий
господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст.49,  811,
82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Виселити
приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2, іден.код НОМЕР_3) з орендованого
приміщення, яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_1. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2, іден.код НОМЕР_3) на користь
Державний історико-культурний заповідник м. Дубно (вул. Замкова 7а, м.Дубно,
Дубнівський район, Рівненська область, 35600,
)  витрати по
сплаті державного мита в сумі 85грн. 00коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн 00 коп. Наказ видати після
набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

підписано "11"
березня 2008 року

Помічник судді

Шандалюк О.М.