ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.02.08                                                                                           Справа № 12/207

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого –судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області від 17.12.2007 року (вх. № 10 від 09.01.2008 року) на рішення господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року у справі № 12/207

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, м.Чернівці

до Відкритого акціонерного товариства “Чернівецька маслосирбаза”, м.Чернівці

до Житлово-будівельного товариства № 20, м.Чернівці

до Асоціації переробних підприємств молочної промисловості Буковини “Буковинамолоко”, м.Чернвці

про визнання недійсним акту приймання-передачі від 30.04.1999 року об‘єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43.

за участю представників:

від позивача - Сопко С.П., довіреність від 15.05.2007 року № 08-77/1504.

від відповідачів –не з‘явились.

Присутньому представнику позивача роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України.

Розпорядженням першого заступника голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року змінено склад колегії суддів, що розглядають дану справу: суддю Краєвську М.В. замінено постійним членом даної колегії - суддею Городечною М.І., яку визначено головуючим суддею.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року у справі № 12/207 відмовлено в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області до Відкритого акціонерного товариства “Чернівецька маслосирбаза”, Житлово-будівельного товариства № 20, Асоціації переробних підприємств молочної промисловості Буковини “Буковинамолоко” про визнання недійсним акту приймання-передачі від 30.04.1999 року об‘єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі від 17.12.2007 року (вх. № 10 від 09.01.2008 року) скаржник просить рішення суду скасувати і прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити: визнати недійсним акт приймання-передачі від 30.04.1999 року об‘єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43.

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права і неповно з’ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема скаржник зазначає, що судом зроблено невірний висновок про те, що позивачем не доведено, що об‘єкт незавершеного будівництва житлового будинку по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці є державною власністю, оскільки даний об‘єкт не увійшов під час приватизації до статутного фонду ВАТ “Чернівецька маслосирбаза”, що стверджується актом оцінки вартості майна Чернівецької маслосирбази від 12.01.1996 року, планом приватизації державного майна Чернівецької маслосирбази від 25.01.1996 року, довідками ВАТ “Чернівецька маслосирбаза”, аудиторським висновком від 20.09.2002 року. Наводить скаржник і інші підстави для скасування рішення господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року.

ВАТ “Чернівецька маслосирбаза” в письмових поясненнях по суті доводів апеляційної скарги № 7 від 28.01.2008 року, просить залишити рішення господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року у справі № 12/207 без змін, посилаючись на те, що майно, щодо якого позивач звернувся з даним позовом до суду, Товариство в процесі приватизації не отримувало, на його балансі не знаходилось, і відповідно нікому не передавало даного майна.

Житлово-будівельне товариство № 20 в письмовому поясненні № 1 від 29.01.2008 року (вх. № 791 від 04.02.2008 року) та № 2 від 20.02.2008 року (вх.№ 1435 від 25.02.2008 року) апеляційну скаргу заперечило, посилаючись на те, що ЖБТ-20 не вступало в жодні правові відносини ні з Чернівецькою маслосирбазою, ні з регіональним відділенням Фонду державного майна по Чернівеьцкій області. Просить розглядати справу за відсутності його представника.

Асоціація переробних підприємств молочної промисловості Буковини “Буковинамолоко” заперечень на апеляційну скаргу суду не представила, явку представника в судове засідання не забезпечила. Направлені на її юридичну адресу ухвали суду: м.Чернівці вул. Буковинська, 41 (згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців від 12.09.2007 року, довідки Відділу державної реєстрації Чернівецької міської ради від 02.11.2007 року) повернулись з відміткою відділення Укрпошти про те, що “вищевказана організація за даною адресою не знаходиться”. В матералах справи відсутні будь-які інші дані про фактичне місцезнаходження асоціації “Буковинамолоко”. Зазначеним відповідачем в порушення ч. 3 ст. 22 ГПК України не повідомлено суд про своє фактичне місцезнаходження. За наведеного, апеляційний суд вважає, що ним належним чином забезпечено права відповідача-3 - асоціації “Буковинамолоко” на судовий захист від поданого до нього позову та за можливе розглянути справу за відсутності його представника в даному судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши повноту та всебічність з»ясування судом першої інстанції обставин справи, правильність застосування згаданим судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області без задоволення. В той же час, колегія суддів, дійшла висновку про необхідність зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

14.02.2007 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Чернівецька маслосирбаза” та Житлово-будівельного товариства № 20 про визнання недійсним акту приймання-передачі від 30.04.1999 року об‘єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43. Підставами подання даного позову, позивач називає те, що лише РВ ФДМУ по Чернівецькій області наділене повноваженнями розпорядження державним майном згідно Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 року № 908/68, оскільки об‘єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43, не увійшов до статутного фонду ВАТ “Чернівецька маслосирбаза” в процесі приватизації.

Як вбачається апеляційним судом, за оскаржуваним актом від 30.04.1999 року, Асоціація “Буковинамолоко” передала Житлово-будівельному товариству № 20 вартість об‘єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул. Буковинська, 43. Вартість об‘єкта - 3250108 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року встановлено, що спірний акт по своїй правовій природі є угодою між сторонами, за якою припиняються та встановлюються зобов‘язання щодо спірного об‘єкта між сторонами по акту прийому-передачі, а тому такий спір підлягає розгляду господарським судом.

Суд першої інстанції розглянувши вищезазначений позов, дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що спірний акт порушує його права і охоронювані законом інтереси, оскільки регіональне відділення Фонду не є стороною спірного акту, а самі сторони, між якими підписано даний акт, не перебувають у будь-яких правовідносинах із позивачем. Крім цього, позивачем не доведено, що предмет спірного акту належить чи належав державі.

Однак такий висновок суду першої інстанції про вісутність порушеного права, зроблено за неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи акту оцінки вартості майна Чернівецької маслосирбази від 12.01.1996 року, плану приватизації державного майна Чернівецької маслосирбази, затвердженого 25.01.1996 року, довідок ВАТ “Чернівецька маслосирбаза” про фактичне виконання капіталовкладень по роках будівництва без індексації по об‘єкту: незавершеному житловому будинку по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці, аудиторського висновку від 20.09.2002 року, об‘єкт незавершеного будівництва - житловий будинок по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці, який є предметом оспорюваного акту від 30.04.1999 року, є тим самим об‘єктом, що згідно п. 11 Плану приватизації не увійшов під час приватизації державного майна Чернівецької маслосирбази до статутного фонду ВАТ “Чернівецька маслосирбаза”.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 “Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі”, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 року № 908/68, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 року № 414/3707, управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства.

Відповідно до змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1 ГПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, чи інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі й щляхом звернення до господарського суду, зокрема, способом визнання правочину недійсним, з підстав його невідповідності законодавству, яке існувало на час вчинення такого правочину. Статтею 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам закону.

За наведеного, в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області в позові з підстав відсутності порушення його права та охоронюваного законом інтересу.

В той же час, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для скасування оскражуваного рішення, оскільки таке неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права не призвело до прийняття неправильного рішення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 41 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 76 цього ж Кодексу передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.02.2002 року було направлено ВАТ “Чернівецька маслосирбаза” листа № 10-77/482 з проханням направити регіональному відділенню документи, що стосуються об‘єкта незавершеного будівництва –житлового будинку по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці.

Листом від 20.08.2002 року - відповіддю на лист позивача № 10-77/482 від 11.02.2002 року, ВАТ “Маслосирбаза” повідомило регіональне відділення Фонду про те, що згідно рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 497/14 від 20.10.1998 року, об‘єкт незавершеного будівництва –житловий будинок по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці був переданий по акту прийому-передачі від 30.04.1999 року Житлово-будівельному товариству.

Таким чином, з моменту отримання даного листа позивач повинен був дізнатись про порушення свого права щодо управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, а саме: об‘єкта незавершеного будівництва –житлового будинку по вул. Буковинській, 43 в м.Чернівці.

Як встановлено вище, позовну заяву у даній справі було подано регіональним відділенням Фонду до господарського суду Чернівецької області 14.02.2007 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальний трьохрічних строк позовної давності. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 цього ж Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з відзиву Житлово-будівельного товариства № 20 на позовну заяву (вх. № місцевого суду 8873 від 03.12.2007 року), даним Товариством було заявлено про застосування строку позовної давності по даному спору.

Позивачем не заявлялось клопотань про поновлення строку позовної давності в даній справі, а колегією суддів апеляційного суду не встановлено поважності причин пропуску позивачем такого строку.

За наведеного, в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області до Відкритого акціонерного товариства “Чернівецька маслосирбаза”, Житлово-будівельного товариства № 20, Асоціації переробних підприємств молочної промисловості Буковини “Буковинамолоко” про визнання недійсним акту приймання-передачі від 30.04.1999 року об‘єкта незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Буковинська, 43, слід відмовити в зв‘язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстагції прийшов до висновку змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року у справі № 12/207, а резолютивну частину даного рішення залишити без змін.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області залишити без задоволення.

2.          Змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Чернівецької області від 05.12.2007 року у справі № 12/207, а резолютивну частину даного рішення залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, встановлені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Справу повернути до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий-суддя М.І.Городечна

Судді М.В. Юркевич

В.Л. Кузь