ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 10/281-07

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши касаційну скаргу та касаційне подання

ТОВ "Восток"

Заступника прокурора Дніпропетровської області

на постанову

від 20.11.2007

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Дніпропетровської області № 10/281-07

за позовом

третя особа

Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів

ТОВ "Восток"

до

- Дніпропетровської районної державної адміністрації

- ПП "Веста ІІІ"

про

визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та її повернення

за участю представників:

- позивача

- не з’явились

- відповідача-1

- відповідача-2

- 3-ї особи

- прокуратури

- не з’явились

Марченка Д.В., Шевцова Є.В.

- Зеленюха В.Р., Вітка В.К.

- Івченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2007 у справі № 10/281-07 (суддя Кощеєв І.М.) задоволені позовні вимоги Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів, за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток" до Дніпропетровської районної державної адміністрації і Приватного підприємства "Веста ІІІ" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.06.2007, укладеного між Дніпропетровською районною державною адміністрацією і приватним підприємством "Веста ІІІ", про передачу земельної ділянки площею 0,6004 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради за межами населеного пункту для комерційного використання (будівництва АЗС), та повернення цієї ділянки державі в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації.

Рішення мотивовано тим, що розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації від 01.06.2007 № 1243-Р прийняте з порушенням ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України, тому згідно ст. 4 ГПК України не застосовується судом; передача на підставі цього розпорядження земельної ділянки в оренду для комерційного використання ПП "Веста ІІІ" проведена без зміни її цільового призначення, що в силу ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання договору оренди від 13.06.2007, укладеного між відповідачами у справі щодо цієї земельної ділянки, недійсними. Крім того, на момент прийняття райдержадміністрацією цього розпорядження і укладення з ПП "Веста ІІІ" спірного договору оренди землі від 13.06.2007 вже існувало рішення Дніпропетровської обласної ради № 189-9/У від 14.05.2007 про погодження надання цієї ж земельної ділянки в оренду ТОВ "Восток", отже, надання землі в оренду відповідачеві не на конкурентних засадах здійснене з порушенням прав ТОВ "Восток".

Дніпропетровський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі головуючого судді О.С.Євстигнеєва, суддів Л.О.Лотоцької, Р.М.Бахмат), здійснюючи апеляційну перевірку в зв'язку зі скаргою ПП "Веста ІІІ", постановою від 20.11.2007 рішення у справі скасував, в задоволенні позовних вимог відмовив.

Постанову вмотивовано, зокрема, тим, що прокурор помилково визначив Дніпропетровський районний відділ земельних ресурсів у якості органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що унеможливлює задоволення позовних вимог саме в інтересах цього органу.

Заступник прокурора Дніпропетровської області та ТОВ "Восток", не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, звернулись до Вищого господарського суду України з касаційним поданням і касаційною скаргою, в яких просять її скасувати, рішення у справі залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8, 17, 20, 21, 22, 122, 123, 124, 149, 210 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 15, 16 Закону України "Про оренду землі".

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга та касаційне подання не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 01.06.2007 № 1243-Р "Про передачу земельної ділянки в оренду приватному підприємству "Веста ІІІ" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду приватному підприємству "Веста ІІІ" для комерційного використання (будівництва та обслуговування автозаправної станції) на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (пункт 1), вилучена земельна ділянка площею 0,6004 га із землекористування Дніпропетровського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві "Облплемпідприємство" (пункт 2), передана приватному підприємству "Веста ІІІ" в оренду строком на 49 років земельна ділянка площею 0,6004 га, у тому числі 0,6004 га пасовища, для комерційного використання (будівництва та обслуговування автозаправної станції) на території Новоолександрівської сільської ради за рахунок земель Дніпропетровського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві "Облплемпідприємство" з орендною платою в розмірі 10% від грошової оцінки вартості земельної ділянки (пункт 3). Крім того, зазначеним розпорядженням ПП "Веста ІІІ" запропоновано у трьохмісячний термін укласти договір оренди земельної ділянки з Дніпропетровською райдержадміністрацією та провести державну реєстрацію цього договору (пункт 4.1), здійснити відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва (пасовища) в сумі 19500 грн. в 2-х місячний термін (пункт 4.5).

На підставі цього розпорядження 13.06.2007 між Дніпропетровською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП "Веста ІІІ" (орендар) укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (будівництва та обслуговування автозаправної станції), яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (п. 1 договору), загальною площею 0,6004 га (п. 2 договору), нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 121581 грн. (п. 5 договору), строком на 49 років (п. 8 договору), з оплатою орендної плати у розмірі 10% від грошової оцінки вартості земельної ділянки на рік (п. 9 договору).

Зазначений договір 13.06.2007 за № 3371 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу і 14.06.2007 з № 86 зареєстрований у Дніпропетровському районному відділі ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України".

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про визнання цього договору недійсним обґрунтовані, зокрема, тим, що надання ПП "Веста ІІІ" в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення для її комерційного використання (будівництва та обслуговування автозаправної станції) здійснено без зміни її цільового призначення, чим порушено вимоги норм ст. ст. 20, 21 Земельного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 502 "Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб".

Крім того, ще до укладення спірного договору оренди, рішенням дев’ятої сесії п’ятого скликання Дніпропетровської обласної ради №189-9/У від 14.05.2007 погоджено надання в оренду земельної ділянки площею 0,44 га ТОВ "Восток" для будівництва АЗС за рахунок земель Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, за умови зміни цільового призначення частини вищезазначеної земельної ділянки, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами та відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, отже, надання землі в оренду відповідачеві не на конкурентних засадах здійснене з порушенням вимог ст. 16 Закону України "Про оренду землі" і без врахування інтересів ТОВ "Восток".

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій дійшли прямо протилежних висновків щодо підставності і ґрунтовності позовних вимог.

Разом з тим, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, прокурор, звертаючись з позовом в інтересах держави, помилково визначив Дніпропетровський районний відділ земельних ресурсів у якості органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, врегульованих договором оренди земельної ділянки, щодо визнання його недійсним як укладеного з порушенням вимог чинного законодавства і з перевищенням повноважень.

При цьому, правова позиція прокурора щодо визначення саме цього органу в якості позивача ґрунтується на приписах ст. 188 Земельного кодексу України та ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", згідно яких державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Однак, таким органом є не територіальний орган земельних ресурсів, а Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель –Держземінспекція та її територіальні органи, які діють на підставі Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1958, і Типового положення про Управління з контролю за використанням та охороною земель у АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Держкомзему України від 25.09.2005 № 285, до повноважень яких належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема, шляхом проведення перевірок дотримання фізичними та юридичними особами вимог земельного законодавства, адже, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 200 "Про затвердження типових положень про територіальні органи земельних ресурсів" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2006 № 494), територіальні органи земельних ресурсів позбавлені повноважень щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Втім, до повноважень цих органів з контролю за використанням і охороною земель не належить подання позовів до суду з тих чи інших питань, а, оскільки ці органи є державними органами, то згідно ст. 19 Конституції України вони мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Оскільки пред’явлення позову неналежним позивачем або в інтересах неналежного позивача унеможливлює його задоволення, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в позові саме з цієї підстави, адже, за таких обставин, всі інші правові судження і висновки судів попередніх інстанцій не впливають і не можуть призвести до іншого результату розгляду такого позову, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника і касатора.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 у справі господарського суду Дніпропетровської області № 10/281-07 залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ "Восток" та касаційне подання Заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Головуючий суддя К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос