ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 23/320-Б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

ДПІ у Печерському районі м.Києва

на ухвалу

Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2007

у справі

господарського суду

№ 23/320-б

М.Києва

за заявою

ТОВ "Страманта"

до

ТОВ "Вірго-2005"

про

Визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від ДПІ у Печерському районі м. Києва –Москальова Г.С.

від ТОВ "Страманта" – Мазко С.М.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2007 у справі № 23/320-б ( Колегія суддів : Коваленко В. М., Вербицька О.В., Гарник Л.Л.) відмовлено Державній податковій інспекції у Печерському районі м. Києва в прийнятті апеляційної скарги на постанову господарського суду м. Києва від 28.08.2007 року у справі № 23/320-б.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ДПІ у Печерському районі м.Києва звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду , а справу направити до апеляційного господарського суду для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм ст.ст.1,4-2,43,91 ГПК України, ст.1 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України , переглянувши в касаційному порядку ухвалу апеляційного господарського суду, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2007 порушено провадження у справі за заявою ТОВ "Страманта" до ТОВ "Вірго-2005" про банкрутство в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Постановою господарського суду м. Києва від 28.08.2007 року у справі № 23/320-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Страманта" до ТОВ "Вірго-2005" про визнання банкрутом, ТОВ "Вірго-2005" визнано банкрутом; припинено процедуру розпорядження майном; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора –Товариство з обмеженою відповідальністю "Страманта"; ліквідатора зобов’язано у п’ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; надати суду докази такої публікації; зобов’язано ліквідатора письмово повідомити про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів; підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання усіх грошових зобов’язань вважати таким, що настав з 28.08.2007 року; припинено нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 28.08.2007 року; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 28.08.2007 року; зобов’язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 28.08.2008 року.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” встановлено, що сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут). Кредитор це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 52 Закону задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку черговості, передбаченому ст. 31 цього Закону. Кредитори можуть оскаржити результати розгляду їх вимог ліквідатором до господарського суду до затвердження господарським судом ліквідаційного балансу.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва не є кредитором ТОВ "Вірго-2005" в розумінні положень діючого законодавства, оскільки на момент звернення з апеляційною скаргою у даній справі про банкрутство боржника кредитором у встановленому законодавством порядку не визнавалась.

За змістом пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 91 ГПК України, сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор-апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Київський апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що, оскільки ДПІ у Печерському районі м. Києва не є стороною у справі № 23/320-б, то згідно положень Господарського процесуального кодексу України не має права звернення з апеляційною скаргою на постанову у даній справі.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України, зауважує, що Державна податкова інспекція, в такому випадку, не позбавлена права звернутись з касаційною скаргою на постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, в порядку ст. 107 ГПК України, як особа яку не було залучено до участі у справі , якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується її прав і обов'язків.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДПІ у Печерському районі м.Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2007 у справі № 23/320-б залишити без змін.

Головуючий           І.Ю. Панова

Судді                                                                                  А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич