ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" березня 2008 р. Справа № А6/114/08

12.40 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В

розглянувши адміністративну справу № А6/114-08

за позовом Державної податкової інспекції у Вишгородському районі

до Малого приватного підприємства „Вольжин Град”, м. Вишгород

про стягнення 188,30 грн.

Представники:

від позивача Колодій О.М..(довіреність № 356 від 12.03.2008р..)

відповідача : не з’явився

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Вишгородському районі (далі –позивач) звернулась з позовною заявою до Малого приватного підприємства „Вольжин Град”, м. Вишгород (далі –відповідач) про стягнення 721,93 грн. податкової заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3 статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. з огляду на те, що Відповідачем своєчасно не подано податкову декларацію з податку на додану вартість.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.02.08р. відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Враховуючи, що представник відповідача в судові засідання 18.02.2008р. та 18.03.2008 р. не з'являвся, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, справа відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Мале приватне підприємство „Вольжин Град” зареєстроване Вишгородською районною державною адміністрацією 27.09.1999 року про що було зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 141.

Працівниками ДПІ у Вишгородському районі була проведена камеральна перевірка своєчасності подання податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2005 року.. Перевіркою було встановлено порушення ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р., а саме факт несвоєчасного подання Відповідачем декларації з податку на додану вартість за лютий 2005 року. За результатами перевірки був складений Акт №153 від 15.04.2005 року.

Керуючись пп.17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону України № 2181-ІІІ позивачем було винесено податкове повідомлення –рішення форми „Р” за №/0 від 15.04.2005 року, в якому визначено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість на загальну суму 170,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення –рішення було вручено засновнику МПП „Вольжин Град” Оржаховській С.Я.

Згадане податкове повідомлення-рішення не було оскаржене відповідачем ні в судовому, ні в адміністративному порядку.

Відповідачем було подано до ДПІ у Вишгородському районі податкові декларації з податку на прибуток:

за ІІІ квартали 2006 року (вх.№33658 від 06.11.2006 року), в якій сума податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету становить 1,00 грн.;

за І квартал 2007 року (вх.13431 від 10.05.2007р.), в якій сума податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету становить 1,00 грн.;

за І півріччя 2007 року (вх.26081 від 03.08.2007р.), в якій сума податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету становить 1,00 грн.

Відповідачем було подано до ДПІ у Вишгородському районі податкові розрахунки комунального податку:

за ІІІ квартал 2006 року (вх.№33064 від 06.11.2006 року), в якій сума комунального податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 5,10 грн.;

за ІV квартал 2006 року (вх.№46989 від 09.02.2007 року), в якій сума комунального податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 5,10 грн.;

за І квартал 2007 року (вх.13432 від 10.05.2007 року), в якій сума комунального податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 5,10 грн.

Пункт 1.11 ст.1 Закону України № 2181-ІІІ зазначає, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Сума узгодженого податкового зобов’язання по податку на додану вартість, податку на прибуток, комунального податку, що визначена в вищезазначених податкових деклараціях та податкових повідомленнях –рішеннях не була погашена, у зв’язку з чим у Відповідача виник податковий борг у розмірі 188,30 грн.

Позивачем відповідно до Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” направлено відповідачу :

-          першу податкову вимогу від 23.10.01р. № 1/142 на суму 288,00 грн., яка 08.01.2007 року була вручена Відповідачу листом з повідомленням про вручення;

-          - другу податкову вимогу №2/401 від 10.12.2001р. на суму 406,00 грн., яка 27.12.2001р. була вручена Відповідачу.

Заступником начальника ДПІ у Вишгородському районі було прийнято рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу №142 від 29.07.2002року.

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів),включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ДПІ у Вишгородському районі довела той факт, що проведені нею заходи, спрямовані на погашення податкового боргу Малого приватного підприємства „Вольжин Град” не дали позитивного результату.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та можливість їх задоволення з огляду на вимоги підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Стягнути з Малого приватного підприємства „Вольжин Град” (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Дніпровського,3, кв.15 ) на користь бюджету суму податкової заборгованості в розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 30 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя                     Маляренко А.В.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 21.03.2008 р.