СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.08                                                                                 Справа № 16/21.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства “Київбудінвест”, м. Київ

до Малого приватного виробничо-будівельного підприємства “Лугрембуд”, м. Луганськ

про стягнення 5 281 грн. 54 коп.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Лопатинська Є.Г., дов. від 05.12.07. №66/14;

від відповідача –Полежай О.Ю., дов. від 21.02.08. №2102-08/01,

Усова Є.В., дов. від 10.05.07.,

Розпорядженням заступника голови господарського суду Воронько В.Д. від 25.02.08. справу передано на розгляд судді Шеліхіній Р.М.

Позовною заявою від 24.01.08. (а.с.2-4) позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача зайве сплачених коштів у сумі 5281 грн. 54 коп. при виконанні сторонами договору від 03.11.05. №1, за яким сторони домовились, що оплати за виконані відповідачем (як субпідрядником) роботи на користь позивача (як генпідрядника) буде проводитись з урахуванням 4% плати генпідрядникові за послуги ген підряду.

Відзивом від 04.02.08. відповідач проти позову заперечує у зв’язку з відсутністю у нього обов’язку за умовами договору оплачувати позивачеві послуги ген підряду в розмірі 4% від вартості підрядних робіт. Також відповідач вказує на рішення по справі №4/253, яким позивачеві відмовлено в задоволенні 5281,54грн., і відповідач вважає вимоги позивача по даній справі, заявлені до стягнення вдруге, неправомірні.

Представник позивача заперечив доводи відповідача листом від 25.02.08. і вказав, що грошові кошти в сумі 5281,54грн. є зайво сплаченими і вимоги по даному спору від вимог по справі №4/253 відрізняються підставами позову: в справі №4/253 було заявлено стягнення 5281,54грн. на підставі невиконання відповідачем умов договору від 03.11.05. №1, а в даній справі позивач вимагає повернути зайво сплачені кошти в сумі 5281,54грн.

Листом від 25.02.08. представник позивача надав розрахунок позовних вимог та пояснив, що предметом спору по даній справі є зайво сплачені кошти.

У судовому засіданні 25.02.08. було оголошено перерву до 11.03.08. в порядку ст.77 ГПК України та зобов’язано представника позивача визначити предмет та підстави заявленого позову, а відповідача надати докази вказаних у відзиві обставин.

Листом про уточнення до позовної заяви, зданим у судовому засіданні 11.03.08., представник позивача визначив, що відповідач порушив умови договору від 03.11.05. №1 в частині обов’язку по виплаті 5281,54грн., що є неотриманими доходами позивача.

Заявою від 11.03.08., зданою у судовому засіданні 11.03.08., представник позивача остаточно визначив предмет та підстави заявленого позову і просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 5281,54грн. на підставі ст.225 ГК України, оскільки дані грошові кошти є для позивача втраченою вигодою.

Згідно з вимогами ст.22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити предмет або підставу позову.

Заявою від 11.03.08., зданою у судовому засіданні 11.03.08., позивач фактично змінив і предмет і підстави заявлених вимог, що порушенням правил ст.22 ГПК України.

За таких підстав, суд не приймає внесених позивачем змін у позовні вимоги і предметом позову є стягнення зайво сплачених позивачем коштів в сумі 5281,54грн. при виконанні сторонами договору від 03.11.05. №1.

Суть спору: заявлена вимога про стягнення зайво сплачених позивачем коштів в сумі 5281,54грн. при виконанні сторонами договору від 03.11.05. №1, за яким сторони домовились, що розрахунок за виконані роботи провадиться на підставі актів прийому виконаних робіт з відрахуванням 4% за послуги ген підряду з суми виконаних робіт, належних до оплати позивачеві.

Відповідач проти позову заперечив і вказав, що укладений договір від 03.11.05. №1 та акти виконаних робіт не містять обов’язку відповідача оплатити позивачеві 4% (5281,54грн.) послуг за ген підряд, тому відповідач вважає відсутнім такий обовязок.

Між сторонами у справі укладено договір від 03.11.05. №1, на підставі якого генпідрядник (позивач) доручає, а субпідряднику (відповідачу) виконує своїми силами і засобами будівельні роботи в м. Луганську і здає виконані роботи генпідряднику, а генпідрядник зобов’язався прийняти виконані роботи. Договором встановлено порядок оплати за виконані роботи, в якому вказано, що генпідрядник оплачує субпідряднику аванс в розмірі 40% коштів, що надійшли від замовника, а остаточний розрахунок провадиться до 25 числа звітного місяця на підставі актів форми КБ-2 і КБ-3 з відрахуванням 4% за послуги ген підряду (пункти3.1 та 3.2).

На виконання умов вказаного договору субпідрядник (відповідач) виконав будівельні роботи, а генпідрядник прийняв виконаних робіт на суму 132038,40грн., про що сторони підписали акти виконаних робіт, довідки вартості робіт і позивач вказав в позовній заяві.

Між тим, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача зайво отриманих ним коштів в сумі 5281,54грн.

Відповідач проти позову заперечує у зв’язку з відсутністю в нього обов’язку сплачувати позивачеві 5281,54грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін , оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором від 03.11.05. №1, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем будівельних робіт і зобов’язань позивача по сплаті вартості виконаних робіт і, відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, строку права вимоги у позивача.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Матеріалами справи підтверджено належним чином і самим позивачем вказано в позовній заяві факт виконання відповідачем будівельних робіт на суму 132038,40грн. і оплати позивачем даної суми грошових коштів. Також даний факт встановлено в рішенні господарського суду Луганської області від 03.09.07. №4/253.

Між тим, позивач вважає, що на підставі довідок про вартість виконаних робіт, в яких вказано про розмір послуг ген підряду на суму 5281,54грн., відповідач має обов’язок сплатити послуги ген підряду в сумі 5281,54грн. як зайво отримані від позивача.

Стаття 1212 ЦК України встановлює підстави для зобов’язання особи, яка безпідставно отримала майно, щодо повернення майна управненій особі. При цьому слід вказати, що грошові кошти в сумі 132038,40грн. відповідач отримав правомірно - на підставі актів виконаних робіт і відповідно до договору, укладеному з позивачем 03.11.05. №1. Таким чином, твердження позивача про безпідставно отримані відповідачем грошові кошти в сумі 5281,54грн. необґрунтовані та не відповідають матеріалам справи і фактичним правовідносинам сторін за вказаним договором.

Згідно з правилами ст.ст.173,193 ГК України, ст.203,208 ЦК України довідка про вартість виконаних робіт за підрядним договором не є підставою для виникнення у відповідача грошового обов’язку по оплаті послуг ген підряду. Таким чином, позивачем неправомірно визначено підстави заявлених позовних вимог.

Доводи позивача про невиконання відповідачем умов договору від 03.11.05. №1 спростовуються рішенням господарського суду від 03.09.07. по справі №4/253 за позовом Закритого акціонерного товариства “Київбудінвест”, м. Київ (позивач по даній справі) до Малого приватного виробничо-будівельного підприємства “Лугрембуд”, м. Луганськ (відповідач по даній справі) і матеріалами даної справи, якими належним чином підтверджено факт виконання будівельних робіт на суму 132038,40грн., саме на таку суму грошей, яку позивач переказав відповідачеві. Акти виконаних робіт та довідки про вартість будівельних робіт не містять обов’язку відповідача оплачувати позивачеві послугу ген підряду в розмірі 5281,54грн.

Відповідно до норми ст.55 Конституції України особа має право на звернення до суду у зв’язку з порушенням її прав та охоронюваних законом інтересів.

Докази порушення відповідачем права позивача на отримання 5281,54грн. за послуги ген підряду у відповідності до договору від 03.11.05. №1 в матеріалах справи відсутні. Відповідно до цього підстави для задоволення вимог про порушення права на отримання вартості наданих послуг –відсутні. Позивач в порушення вимог ст.ст.33,34 ГПК України належних доказів своїх доводів про порушення відповідачем умов договору від 03.11.05. №1, що призвело до порушення права позивача на отримання плати за послуги в сумі 5281,54грн., не надав.

За таких підстав позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 5281,54грн. у зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору від 03.11.05. №1 слід залишити без задоволення, оскільки такі вимоги безпідставні, необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи і не відповідають фактичним правовідносинам сторін за вказаним договором.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,33,34,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Відмовити у позові.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 17.03.08.

Суддя                                                                      Р. Шеліхіна