ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"18" березня 2008 р.

Справа № 14/54

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №14/54

за адміністративним позовом: прокурора Олександрійського району, в інтересах держави, в особі Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17,

до відповідача: приватного підприємства "Антей-2007", Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Пустельникове, вул. Леніна, 9,

про стягнення 1312 грн. 99 коп.,

Секретар судового засідання - Адаменко А.В.

Представники сторін:

від прокуратури - участі не брав;

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

Час прийняття постанови: 12 год. 10 хв.

Прокурором Олександрійського району, в інтересах держави, в особі Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції подано позов про стягнення з приватного підприємства "Антей-2007" заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 1312 грн. 99 коп.

Прокурор та позивач в судовому засіданні 18.03.2008 року участі не брали. Позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника Олександрійської ОДПІ.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 12.02.2008 року, позовна заява з додатками, інформацією про права та обов'язки сторін та повісткою про виклик до суду були направлені відповідачу за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, яка підтверджена листом державного реєстратора Олександрійської районної державної адміністрації №91 від 15.02.2008 року.

Поштовий конверт із ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданими до неї документами, інформацією про права та обов'язки сторін та повісткою, які надіслані на адресу відповідача, повернуті органом поштового зв'язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Кодекс адміністративного судочинства України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст.93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Оскільки відомостей щодо можливої зміни адреси відповідача суду не надано - господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Пунктом 2 статті 121 Конституції України, пунктом 2 статті 5, пунктом 6 статті 20 та частиною 1 статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" і частиною 2 статтею 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на прокуратуру України, яка становить єдину систему і структурним підрозділом якої є прокуратура Олександрійського району Кіровоградської області, при виявленні порушень закону покладається обов'язок представляти інтереси держави в суді, в тому числі в Господарському суді, із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про систему оподаткування", контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами.

Згідно частини 1 статті 1 та статті 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Приватне підприємство "Антей-2007", як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, зареєстроване Олександрійською районною державною адміністрацією 11.04.2007 року.

13.04.2007 року відповідача взято на облік як платника податків та зборів (обов'язкових платежів) до Олександрійської ОДПІ, що підтверджується довідкою №1112 від 13.04.2007 року (а.с. 5).

04.07.2007 року приватному підприємству "Антей-2007" було видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100050564 (а.с. 6).

19.09.2007 року вх.№9428 відповідачем до податкового органу подано декларацію з податку на додану вартість, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1333 грн. 00 коп., яке по строкам оплати погашено частково в сумі 20 грн. 01 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів) належить - податок на додану вартість.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" встановлено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5.1 та підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації; узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Станом на 18.01.2008 року самостійно визначена приватним підприємством "Антей-2007" сума податку на додану вартість в розмірі 1312 грн. 99 коп. до бюджету не сплачена.

Таким чином, зважаючи на вимоги статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” заборгованість відповідача по сплаті податку на додану вартість в розмірі 1312 грн. 99 коп. є податковим боргом, доказів погашення якого сторонами господарському суду не надано.

Згідно п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Антей-2007" (28056, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Пустельникове, вул. Леніна, 9, ідентифікаційний код 34448456, відомості про рахунки відсутні) на користь держави в особі Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17, ідентифікаційний код 22217326) - заборгованість по сплаті податку на додану вартість в сумі 1312 грн. 99 коп., за рахунок активів платника податків.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

С. Б. Колодій