ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.02.08                                                                                           Справа № 8/200-4464

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Інтер», смт. Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, № юр/8-4 від 01.02.08

на рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08

у справі № 8/200-4464

за позовом: ВАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», м. Тернопіль

до відповідача: ТзОВ «Інтер», смт. Вишнівець Збаразького району Тернопільської області

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 3 439, 86 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ловчук М.В. –представник (довіреність № 01/017 від 02.01.08);

від відповідача: не з’явився.

Права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України, роз’яснено.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 (суддя І.Гирила) позов ВАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»задоволено повністю: стягнено з відповідача - ТзОВ «Інтер»на користь

позивача 2 912, 49 грн. боргу, 233, 23 грн. пені, 233, 00 грн. інфляційних донарахувань, 61, 14 грн. 3 % річних; 102, 00 грн. в повернення сплаченого позивачем державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне

забезпечення судового процесу.

З даним рішенням не погоджується відповідач у справі - ТзОВ «Інтер», оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування господарським судом Тернопільської області при його винесенні норм матеріального та процесуального права, на підставі чого просить рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 скасувати.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.08 подані скаржниками матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 27.02.08.

Позивач –ВАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 вважає законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, в задоволенні апеляційної скарги відповідача - відмовити.

В судове засідання 27.02.08 скаржник явки поноважного представника не забезпечив, хоча про час та місце засідання суду був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення № 2843871), подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з відрядженням представника. Колегія суддів, беручи до уваги документальну необгрунтованість клопотання скаржника, а також зважаючи на п.п. 4, 5 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.08, в задоволенні клопотання ТзОВ «Інтер»відмовляє, апеляційна скарга розглядається за його відсутності.

В судовому засіданні 27.02.08 представник позивача підтримав доводи та заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 слід залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, між сторонами у справі укладено договір № 06/ПР-02 від 01.01.07 на постачання природного газу, згідно п.1 якого Постачальник (позивач у справі) зобов'язався поставити Покупцю в 2007 році природний газ, а Покупець (відповідач у справі) - прийняти та оплатити його у відповідності з умовами даного договору.

Господарський суд першої інстанції дав вірну оцінку при розгляді спору п.п. 2.1 п. 2 даного Договору, яким погоджено обсяг поставки газу у січні місяці у розмірі 12 900 м3 за ціною за 1 000 м3 - 907,76 грн., в. т. ч. ПДВ 151,29 грн. (крім цього цільова надбавка до тарифу на газ (2%) -17,50 грн., в. т. ч. ПДВ 2,92 грн.), тобто до сплати за 1 000 м3 природного газу підлягає 925, 26 грн., в. т. ч. 154, 21 грн. - ПДВ. Вказана ціна, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, не включає транспортування природного газу по території України.

Вірно проаналізовано місцевим господарським судом також п.п. 2. 2. п. 2 Договору, яким сторони погодили можливість зміни місячних об'ємів поставки газу по узгодженню сторін.

Вірну оцінку дано в оскаржуваному рішенні також п.п. 3.4 п. 3 Договору щодо оформлення приймання-передачі газу, поставленого Постачальником Покупцеві у відповідному місяці, щомісячними трьохсторонніми актами приймання-передачі газу, які складаються уповноваженими представники Постачальника, Покупця та Газотранспортної організації до 1 числа місяця наступного за звітним, та є підставою для остаточних розрахунків; п.п. 5.2 п. 5 Договору, згідно якого після його підписання Покупець зобов'язується сплатити у п'ятиденний термін 100 % вартості замовленого ним місячного об'єму природного газу, а в подальшому щомісячно Покупець сплачує Постачальнику вартість газу попередньою оплатою не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу в розмірі 100 % вартості заявленого обсягу газу. Остаточний розрахунок проводиться до 10 числа наступного за звітним періодом місяця шляхом перерахунку грошових коштів на розподільчий рахунок Постачальника в національній валюті України чи за домовленістю сторін, іншим не забороненим чинним законодавством України способом незалежно від часу отримання рахунку.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин п. 1 ст. 193 ГК України щодо застосування до виконання договорів відповідних положень Цивільного кодексу України, ст. 714 ЦК України щодо основних положень договорів постачання, ст. 629 ЦК України щодо обов’язковості договору для виконання сторонами.

Вірно застосовано судом першої інстанції до спірних правовідносин також ст. 11 ЦК України, якою договір визначено однією з підстав виникнення зобов’язання, а також Правила надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 № 2246, якими встановлено, що послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі укладеного між ним та газопостачальною (газотранспортною) організацією договору про надання послуг з газопостачання.

Вірним, на думку колегії суддів, є застосування при винесенні оскаржуваного рішення також ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України щодо поняття зобов’язання, ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, якими встановлено обов’язок належного виконання зобов'язання.

Належним чином встановлено господарським судом Тернопільської області на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідають вимогам щодо їх належності, встановленим ст. 34 ГПК України (акт приймання - передачі природного газу від 31.01.07) факт постачання у січні 2007 року позивачем відповідачу природного газу в кількості 12 568 м3, вартість якого, згідно п.п. 4.1 п. 4 Договору становить 11 628, 67 грн.

Документально підтверджно матеріалами справи (виписка з особового рахунку позивача, карточка рахунку ТОВ «Інтер») твердження, викладене судом першої інстанції про часткове виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, а саме на суму 8 716, 05 грн., на підставі чого господарський суд вірно зазначив про існування у відповідача станом на день звернення позивача до суду, заборгованості у сумі 2 912,42 грн. за реалізований йому позивачем у січні місяці 2007 року природний газ згідно договору на постачання природного газу № 06/ПР-02 від 01.01.07 та Акту приймання-передачі від 31.01.07.

Належну оцінку при розгляді спору між сторонами місцевий господарський суд надав також рішенню господарського суду Тернопільської області від 10.10.07 у справі № 5/177-3129, яким частково задоволено позов Прокурора Збаразького району в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України в особі Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Збаражгаз»: стягнено з відповідача –ТзОВ «Інтер»6 383, 93 грн. боргу, 288, 95 грн. пені, 446, 88 грн. штрафу. Господарський суд дав вірну оцінку посиланням відповідача на те, що вищевказаним рішенням заборгованість за поставлений і транспортований ТОВ «Інтер»природний газ у січні місяці 2007 року господарським судом стягнуто повністю, як таким, що на увагу не заслуговують, оскільки підставою стягнення 6 383, 93 грн. боргу, 288, 95 грн. пені, 446, 88 грн. штрафу було неналежне невиконання ТзОВ «Інтер»своїх зобов'язань перед ВАТ по газопостачанню та газифікації «Збаражгаз»за договорами № 06/С-95 від 01.01.06, № 06/С-95 від 01.01.07, № 06/П-З від 01.02.06 та № 06/П-З від 01.01.07, за останнім з яких з відповідача стягнено заборгованість за надані «Газотранспортною організацією»послуги з транспортування «Замовнику»- ТОВ «Інтер»природного газу в кількості 12 568 м3 на загальну суму 1 271,38 грн. Як вірно зазначено судом першої інстанції, заборгованість за безпосередньо спожитий ТОВ «Інтер»згідно договору № 06/ПР-02 від 01.01.07 природний газ в кількості 12 568 м3 за ціною 925, 26 грн. за одну тисячу кубічних метрів природного газу на загальну суму 11 628,67 грн. не була предметом судового розгляду у справі № 5/177-3129 господарського суду Тернопільської області.

Щодо посилань скаржника на те, що трьохсторонній акт приймання-передачі природного газу від 31.01.07 не відповідає вимогам щодо його належності як доказу поставки ВАТ «Тернопільгаз»у січні місяці 2007 року ТОВ «Інтер»природного газу в кількості 12 568 м3, то колегія суддів зазначає, що їм дано належну оцінку судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як таким, що спростовуються п.п. 3.4 п. 3 Договору 06/ПР-02 від 01.01.07.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок господарського суду Тернопільської області про законність та обгрунтованість позовних вимог ВАТ «Тернопільгаз» в частині стягнення з ТзОВ «Інтер»заборгованості за поставлений природний газ згідно договору № 06/ПР-02 від 01.01.07 в розмірі 2 912, 49 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 223, 23 грн., нарахованої в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за період з 11.02.07 по 11.08.07 за прострочення оплати спожитого газу, то господарський суд першої інстанції, беручи до уваги положення п.п. 6.2 п. 6 Договору та норми вірно застосованих при розгляді спору ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231, 232 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»та п. 20 Правил надання населенню послуг з газопостачання, обгрунтовано визнав їх правомірними, а відтак такими, що підлягають до задоволення.

Погоджується колегія суддів апеляційної інстанції також з застосуванням до спірних правовідносин між сторонами положень ст. 625 ЦК України щодо обов’язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, на підставі чого суд правомірно дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ТзОВ «Інтер»інфляційних нарахувань у сумі 233, 00 грн. за період з лютого 2007 року по вересень 2007 року та 3% річних в сумі 61, 14 грн. за період з 11.02.07 по 24.10.07 підлягають задоволенню.

Посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є безпідставними, документально не обгрунтованими, такими, що не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів належними, в розумінні ст. 34 ГПК України, доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ними в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Тернопільської області від 21.01.08 у справі № 8/200-4464 залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Мельник