ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2008 р. Справа № 05/11-08

вх. № 328/6-05

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Єрьоміна О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Мяснікова А.О. (довіреність від 07.05.07 р.), відповідача - Бордуніс О.В. (довіреність від 03.01.08 р.),

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Мегабанк" (м. Харків)

до ТОВ "Прес-центр-Харків" (м. Харків)

про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

За уточненою позовною заявою позивач просить визнати опубліковані відповідачем відомості у випуску інформаційного щотижневика "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.07 р.-02.01.08 р. у статті під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся", а саме: "Полгода назад, например, "Мегабанк" пытался лишить Иванцова слова - запрещал ему распространять информацию. Все началось с того, что Иванцов потребовал аннулировать допэмисию и остановить обращение акций из-за того, что большую их часть (на 55 миллионов гривен) купил сам "Мегабанк". "После того, как Иванцов поделился своими опасениями с журналистами, банк обратился в суд и потребовал запретить Иванцову давать интервью на эту тему средствам массовой информации." такими, що не відповідають дійсності та порочать честь та гідність позивача; зобов'язати відповідача спростувати вищевказані відомості, опубліковані відповідачем у випуску інформаційного щотижневика "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.07.р.-02.01.08.р. у статті під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся!" шляхом опублікування у вказаному виданні на тій самій полосі і тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили спростування під назвою "Спростування" наступного змісту: "У щотижневику "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.2007 р.-02.01.2008 р. було опубліковано статтю під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся", в якій зокрема були зазначені наступні відомості, що не відповідають дійсності: "Полгода назад, например, "Мегабанк" пытался лишить Иванцова слова - запрещал ему распространять информацию. Все началось с того, что Иванцов потребовал аннулировать допэмиссию и остановить обращение акций из-за того, что большую их часть (на 55 миллионов гривен) купил сам "Мегабанк". „После того как Иванцов поделился своими опасениями с журналистами, банк обратился в суд и потребовал запретить Иванцову давать интервью на эту тему средствам массовой информации.” Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач опублікував інформацію, яка є неправдивою та такою, що не відповідає дійсності, посилаючись при цьому на ст.277 ЦК України.

Представники сторін надали заяву про розгляд справи без звукозапису судового процесу.

Розглянувши надану заяву, суд вважає за можливе задовольнити її.

Представник відповідача заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Іванцова, який згадується у спірній статті.

Розглянувши заявлене клопотання та вислухавши міркування представника позивача, суд вважає за необхідне відхилити його як необґрунтоване, оскільки: по-перше, представником відповідача не названо ані ім’я та по-батькові Іванцова, ані його адресу; по-друге, представник відповідача не вказав на чий стороні він просить залучити до участі у справі Іванцова та яким чином рішення по даній справі може вплинути на його права та обов’язки щодо однієї з сторін.

В попередньому судовому засідання було подано відповідачем клопотання про продовження строку розгляду справи, розгляд якого було відкладено ухвалою від 27.02.08 р. на це судове засідання.

Представник відповідача підтримує вищевказане клопотання.

Розглянувши надане клопотання та вислухавши міркування представника позивача, суд вважає за можливе задовольнити його.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що стаття 227 ЦК України відноситься лише до прав фізичних осіб і не має жодного відношення до юридичних осіб, оскаржувані вислови не містять жодного із вказаних в ст.46 Закону України "Про інформацію" порушень, позивач не надав доказів недостовірності інформації, а також нанесення спірною інформацією будь-якої шкоди його діловій репутації.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

У випуску інформаційного щотижневика "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.07 р.-02.01.08 р. була опублікована стаття під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся", в якій вказувалося, зокрема таке: "Полгода назад, например, "Мегабанк" пытался лишить Иванцова слова - запрещал ему распространять информацию. Все началось с того, что Иванцов потребовал аннулировать допэмисию и остановить обращение акций из-за того, что большую их часть (на 55 миллионов гривен) купил сам "Мегабанк". "После того, как Иванцов поделился своими опасениями с журналистами, банк обратился в суд и потребовал запретить Иванцову давать интервью на эту тему средствам массовой информации."

"Газета по-Харьковски" зареєстрована Державним комітетом телебачення і радіомовлення України як загальнополітичне інформаційне видання з розповсюдженням на м.Харків та Харківську область, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ХК № 1210 від 03.10.05 р. та видається відповідачем, який одночасно є і редакцією її.

Представник позивача усно пояснив, що відповідач не бажає розкривати автора статті та джерела інформації, в зв’язку з чим бере всю відповідальність на себе.

Позивач стверджує, що вищевказана інформація є недостовірною, оскільки він не робив того, що вказано в спірній статті.

Посилання відповідача та те, що стаття 227 ЦК України відноситься лише до прав фізичних осіб і не має жодного відношення до юридичних осіб, суд вважає безпідставними, оскільки за змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця). Право юридичних осіб, державних органів і органів місцевого самоврядування на спростування недостовірної інформації передбачено приписами статті 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та статті 33 Закону України "Про інформаційні агентства".

До того ж є безпідставними посилання відповідача на те, що оскаржувані вислови не містять жодного із вказаних в ст.46 Закону України "Про інформацію" порушень, оскільки в статті 46 Закону України "Про інформацію" йде мова про зловживанням правом на інформацію, що не є предметом позову в даному спорі.

Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позивач не надав доказів недостовірності інформації та нанесення спірною інформацією будь-якої шкоди його діловій репутації, оскільки недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Поряд з цим відповідно до частини п'ятої статті 35 ГПК України факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку. Отже, тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов'язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України.

Згідно ст. 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Відповідач не надав суду доказів достовірності поширеної у спірній статі негативної інформації про позивача.

Загальні порядок та способи спростування особою поширеної нею недостовірної інформації передбачено у статті 277 ЦК України. У статті 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та статті 33 Закону України "Про інформаційні агентства" конкретизовано порядок і способи спростування засобами масової інформації поширеної ними інформації.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 91, 277 ЦК України, ст. 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", ст. 33 Закону України "Про інформаційні агентства", ст.ст. 33, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати опубліковані ТОВ "Прес-центр-Харків" відомості у випуску інформаційного щотижневика "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.07 р.-02.01.08 р. у статті під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся", а саме: "Полгода назад, например, "Мегабанк" пытался лишить Иванцова слова - запрещал ему распространять информацию. Все началось с того, что Иванцов потребовал аннулировать допэмисию и остановить обращение акций из-за того, что большую их часть (на 55 миллионов гривен) купил сам "Мегабанк". "После того, как Иванцов поделился своими опасениями с журналистами, банк обратился в суд и потребовал запретить Иванцову давать интервью на эту тему средствам массовой информации." такими, що не відповідають дійсності та порочать честь та гідність позивача.

Зобов'язати ТОВ "Прес-центр-Харків" спростувати вищевказані відомості, опубліковані ним у випуску інформаційного щотижневика "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.07.р.-02.01.08.р. у статті під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся!", шляхом опублікування у найближчому номері вказаного видання на тій самій шпальті і тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили спростування під назвою "Спростування" наступного змісту: "У щотижневику "Газета по-Харьковски" №52(60) 27.12.2007 р.-02.01.2008 р. було опубліковано статтю під назвою "Не подходи ко мне, я обиделся", в якій зокрема були зазначені наступні відомості, що не відповідають дійсності: "Полгода назад, например, "Мегабанк" пытался лишить Иванцова слова - запрещал ему распространять информацию. Все началось с того, что Иванцов потребовал аннулировать допэмиссию и остановить обращение акций из-за того, что большую их часть (на 55 миллионов гривен) купил сам "Мегабанк". „После того как Иванцов поделился своими опасениями с журналистами, банк обратился в суд и потребовал запретить Иванцову давать интервью на эту тему средствам массовой информации.”

Стягнути з ТОВ "Прес-центр-Харків" (61072 м. Харків, вул. 23 Серпня, 24, к. 46. Код . П/р № 0533 в відділенні № 22 ХГРУ КБ „Приватбанк” м.Харкова, МФО 351533) на користь Відкритого акціонерного товариства "Мегабанк" (61002 м. Харків, вул. Артема, 30. Код . К/р № 0 в Управлінні НБУ Харківської області, МФО 51447) державне мито в сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ольшанченко В.І.

Повний текст рішення підписаний 13.03.08 р.