ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№
9/138/08

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок
В.С.- головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали касаційного подання

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Запорізького
апеляційного господарського суду від 06.08.2008

у
справі

господарського
суду Запорізької області

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "АВТ"

третя
особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Промінвесткапітал"

третя
особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача

1.ОСОБА_2,   2ОСОБА_3

про

стягнення
300816,00 грн.

в
судовому засіданні взяли участь представники:

від
позивача:

ОСОБА_1.-ПП;
ОСОБА_4.-дов.ВКЕ № 652171 від 06.02.2008

від
відповідача:

Лобіков
Д.В. -дов.№ 19/03-ЮР від 18.03.2008

від
3-тої особи позивача:

не
з"явилися

від
3-тої особи відповідача

1.ОСОБА_2.,
2.ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 17.03.2008  позовні вимоги задоволено.

Стягненно
з ТОВ "АВТ" на користь ПП ОСОБА_1. -300816,00грн. витрат на
будівництво складських приміщень.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 06.08.2008 рішення від
17.03.2008 господарського суду Запорізької області скасовано, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постанова
мотивована тим, що відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем
не доведено факту будівництва капітальних складських приміщень за адресою:
АДРЕСА_1, як і не доведено факту набуття відповідачем таких приміщень за
рахунок позивача.

Не
погоджуючись з постановою приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся  до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить її скасувати, а рішення господарського суду
Запорізької області залишити без змін,
посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції  порушені норми матеріального та
процесуального права  зокрема, ст. 55
Конституції України, ст.ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст. 11,206,1212,1213 Цивільного кодексу України.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Господарським
судом встановлено, що  у липні 2006 року
ПП ОСОБА_1. та ТОВ “АВТ” уклали усний договір на будівництво капітальних
складських приміщень на території відповідача, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Сторони домовились, що по закінченню будівельних робіт відповідач
зобов'язався передати у власність позивача побудовані складські приміщення.

01.08.2006
ПП ОСОБА_1 та ТОВ "Промінвесткапітал" уклали договір підряду № 58 на
будівництво складських приміщень.

25
грудня 2006 року сторони за договором
підряду  підписали акт
здачі-приймання виконаних робіт по будівництву складських приміщень за адресою:
АДРЕСА_1.  Вказані сторони також провели
взаєморозрахунки за виконанні будівельні роботи.

Як
встановлено господарським судом з моменту закінчення будівельних робіт і до
січня 2008 року від відповідача зауважень щодо будівництва та якості виконаних
робіт не надходило. Складські приміщення у власність позивачу, як передбачалось
усним договором, відповідачем не передані.

За
твердженням відповідача -це він сам проводив реконструкцію складських
приміщень, а за твердженням третьої особи ОСОБА_2., це вона будувала складські
приміщення. Однак, в матеріалах справи відсутні докази проведення реконструкції
чи будівництва оспорюваних складських приміщень відповідачем чи третьою особою
(набуття матеріалів, договорів на будівництво чи реконструкцію з підрядною
організацією, наявність проектно-кошторисної документації, тощо).

Отже,
господарськими судами достеменно не встановлено, хто будував складські
приміщення.

Господарські
суди також не дослідили, кому належить земельна ділянка, на якій розташовані
оспорюванні складські приміщення, оскільки за твердженням третьої особи
ОСОБА_2. частина земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1, виділена їй.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови
від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі
обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Зважаючи
на те, що відповідно зі ст. 1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому рішення та постанова у
справі підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд господарському
суду.

При
новому розгляді справи принагідно повно та всебічно вияснити всі обставини
справи, дати їм належну правову оцінку та постановити законне та обґрунтоване
рішення.

На
підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,
п.3 ст. 1119  - ст.11111
Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну  скаргу
задовольнити частково.

Постанову
від 06.08.2008 Запорізького апеляційного господарського суду та рішення від
17.03.2008 господарського суду Запорізької області зі  справи
№ 9/138/08 скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко