ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/28

06.02.08

За позовом:          ТОВ „Ллентаб”;

До:                    ПВП „Сіріус”;

Про:                     стягнення 1 545 704,70 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Фещенко М.Л., представник, довіреність б/н від 19.11.2007 р.;

Від відповідача:           Петруньок М.А., представник, довіреність №0123 від 23.01.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 1 450 704,00 грн. заборгованості, 95 000,00 грн. витрат по оплаті послуг адвоката, 15 458,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що позивачем неналежним чином виконувались умови укладеного між сторонами договору, у зв”язку з чим відповідачеві були завдані збитки у розмірі 1 450 704,00 грн. При цьому, відповідач посилається на статтю 225 Господарського кодексу України, зазначаючи про те, що збитки відповідача у вигляді додаткових витрат пояснюються вартістю недопоставленого комплектата металоконструкцій, вартістю порушення параметрів (висоти, об’єму, тощо) виробничих приміщень заводу, та іншими сумами, які безпосередньо пов’язані з неналежним та несвоєчасним виконанням своїх зобов’язань позивачем.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 08.12.2006 р. укладений договір №U/01/12/2006, за умовами якого позивач зобов’язався поставити відповідачеві, а відповідач прийняти та оплатити металоконструкції з комплектами.

Пунктом 2.1. договору визначена сума договору у розмірі 7 001 280,00 грн.

Розділом 4 договору сторони визначили порядок оплати відповідачем металоконструкцій:

—5% вартості договору в термін 5 робочих днів від дати підписання договору (п. 4.1.1. договору);

—40% вартості договору в термін 5 робочих днів після отримання проектної документації, але не пізніше 22.12.2006 р. (п. 4.1.2. договору);

—25% вартості договору в термін з 29.01.2007 р. до 02.02.2007 р. при умові, якщо конструкції перетнули кордон України (п. 4.1.3. договору);

—25% вартості договору після завершення монтажу несучої конструкції (п. 4.1.4. договору);

—остаточна частина вартості договору після завершення монтажу і підписання акту прийомки або протоколу готовності будівельної споруди (п. 4.1.5. договору).

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач отримав металоконструкції на загальну суму 7 001 280,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000002 від 18.08.2007 р. на суму 2 189 649,12 грн. та №РН-0000001 від 30.04.2007 р. на суму 4 811 630,88 грн. Зазначені видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками господарюючих суб’єктів підприємницької діяльності.

18.08.2007 р. між сторонами підписаний акт №ОУ-00000007 здачі – прийняття послуг (надання послуг), згідно з яким сторони підтвердили загальну вартість робіт у розмірі 7 001 280,00 грн.

Згідно з умовами п. 4.1.5. договору остаточна вартість робіт оплачується відповідачем саме після завершення монтажу і підписання акту прийомки.

Відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов’язання, поставлені позивачем металоконструкції оплатив частково на суму 5 550 576,00 грн., тим самим заборгувавши позивачеві 1 450 704,00 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення витрати по сплаті послуг адвоката у розмірі 95 000,00 грн. господарський суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 4 статті 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та адвокатом Фещенко Миколою Леонідовичем 29.11.2007 р. був укладений договір №08/11/07 на ведення справи в суді, за умовами якого позивач доручив, а адвокат Фещенко М.Л. взяв на себе обов’язок від імені та за рахунок позивача здійснити в інтересах останнього необхідні юридичні дії, пов’язані з розглядом в Господарському суді міста Києва спору між позивачем та відповідачем з приводу стягнення заборгованості з останнього.

Згідно з пунктом 2.1. договору №08/11/07 загальний розмір гонорару адвоката Фещенка М.Л. складає 95 000,00 грн.

Враховуючи ту обставину, що позивачем на користь адвоката Фещенко М.Л. сплачений гонорар у сумі 95 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №58 від 04.02.2008 р., №57 від 04.02.2008 р.,№265 від 07.12.2007 р., №264 від 07.12.2007р., та те, що інтереси позивача у судовому засіданні представляв саме адвокат Фещенко М.Л., адвокатські витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Посилання відповідача на те, що позивачем невчасно та неякісно поставлялись металоконструкції, у зв”язку з чим відповідачеві завдані збитки на суму 1 450 704,00 грн. є безпідставними, оскільки згідно з актом №ОУ-0000007 здачі-прийняття робіт (надання послуг) сторони підтвердили належне виконання позивачем своїх зобов’язань за договором та поставку відповідачеві металоконструкцій на суму 7 001 280,00 грн.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Сиріус” (інд. 04050, м. Київ, вул. Тургенівська, 65, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ллентаб” (інд. 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 7, ) 1 450 704 (один мільйон чотириста п’ятдесят тисяч сімсот чотири) грн. заборгованості, 95 000 (дев’яносто п’ять тисяч) грн. витрат по оплаті послуг адвоката, 14 507 (чотирнадцять тисяч п’ятсот сім) грн. 04 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу . Видати наказ.

3.          На підставі цього рішення повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ллентаб” (інд. 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 7, ) надмірно сплачене державне мито у розмірі 950 (дев’ятсот п’ятдесят) грн. 96 коп., перераховане платіжним дорученням №262 від 06.12.2007 р., яке залишене в матеріалах справи.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко