ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.08
Справа № 11/7

Суддя  І.А.Сало

При секретарі судового засідання Легуцькому
І.Б.

За позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1”, м.Мукачево Закарпатської області

До відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_2, м.Стрий Львівської області

Про стягнення 7791,17грн.

В судовому засіданні взяли участь
Представники:

Від позивача: ОСОБА_3-предст.доручення № 270 від
02.02.2008року

Від відповідача: не з'явився

Сторонам,
які беруть участь у справі, роз'яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх
процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Ухвалою господарського суду від
12.01.2008року порушено провадження у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення із Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 7791,17грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового
процесу сторона відмовилась.

Розгляд справи було відкладено за
клопотанням відповідача.

В судове засідання 04.03.2008р. відповідач
повторно не з'явилися.

Відповідно
до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при
відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши документи і матеріали, подані
сторонами, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи, суд встановив наступне:

09.12.2006року
на підставі заявки від 08.12.2006ролку між сторонами було укладено договір про
надання транспортних послуг під час перевезення вантажів у міжнародному
сполученні, на підставі якого позивач зобов'язався надати 09.12.2006року
тентовий автомобіль на завантаження с.Тейсарів, Жидачівського району, Львівської
області доставити вантаж вагою 22 тони до 40026 Sestо Imoiese Bologna, а
відповідач в свою чергу зобов'язався розрахуватися за отриману послугу в сумі
5850грн.

15.12.2006року вантаж був розмитнений в
Spedimek-Italy, а 16.12.2006року відвантажений.

22.01.2006року відповідачу надіслано пакет
документів для оплати на суму 5850грн.

Оскільки, заборгованість сплачено не було,
позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення вищезазначеної
суми із врахуванням 1769,52грн. інфляційних втрат та 171,65грн. річних.

Таким
чином, сума позову становить 7791,17грн.

Суд
вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають
до задоволення з огляду на наступне:

На
підставі укладеного між сторонами договору на надання транспортних послуг
перевезень вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 09 грудня
2006року позивачем було здійснено перевезення вантажу вагою 22 тони до 40026
Sestо Imoiese Bologna за що відповідач повинен був розрахуватися на протязі 10
днів з моменту отримання замовником документів. Підставою для здійснення оплати
є оригінал рахунку-фактури, що надає виконавець в одному примірнику, оригінал
CMR-накладної з відміткою одержувача вантажу про прийняття вантажу в двох
примірниках та оригінали інших додаткових документів. Що вказані в
транспортному замовленні. Вказані документи повинні бути надані не пізніше ніж
в 14-денний термін після завершення вантажоперевезення.

Ненадання
таких документів дає право замовнику відмовити у здійсненні оплати до моменту надання
необхідних документів. (п.5.2 договору).

Відповідно
до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право
на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за
перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до ч.2 ст. 307 Господарського
кодексу України, укладення договору перевезення підтверджується складанням
перевізного документа - транспортної накладної (коносамента або іншого
документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Ці ж вимоги
дублює ст. 307 Господарського кодексу України. Згідно ст. 916 Цивільного
кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується
провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої
відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

15.12.2006року вантаж був розмитнений в
Spedimek-Italy, а 16.12.2006року розвантажений без будь-яких претензій до
вантажу та щодо перевезення, про що свідчить печатка в товарно-транспортній
накладній CMR № 113005 і відсутність будь-яких зауважень по доставці.

22.01.2006року  ПП ОСОБА_1 надіслав відповідачу пакет
документів визначених договором, про що свідчить поштова квитанція №
861/107368.

До спорів пов'язаних з міждержавними
перевезеннями вантажів, відповідно до ст. 315 ГК України, порядок пред'явлення
позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи
статутами або міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано
Верховною Радою України.

Конвенція про договір міжнародної
дорожньої перевозки вантажів застосовується до всяких договорів перевозки
вантажів за винагороду за допомогою транспортних засобів, коли місце
завантаження вантажу і місце доставки вантажу, вказані в контракті, знаходяться
на території двох різних країн, із яких, хоча б одна, є учасником Конвенції.

Відповідно ст. 32 Конвенції право на
звернення з позовом може відбуватися протягом п'ятнадцяти місяців після
укладення договору перевози.

Право вимоги позивача на оплату за
здійснене ним перевезення підтверджується транспортною накладною № 1660 від
08.12.2006року, міжнародною товарно-транспортною накладною CMR серія А №
113005, договором про надання транспортних послуг вантажів у міжнародному
сполученні від 09.12.2006року.

Крім суми
основної заборгованості позивачем правомірно нараховано 1796,52грн. інфляційних
та 171,65грн. річних на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, яка зазначає, що  боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Загальна сума позову становить 7791,17грн.

Відповідач при наданих йому правах та
можливостях позов не заперечив, доказів погашення боргу не представив.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються
вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення
для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Оцінюючи подані суду докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані та такі що підлягають до задоволення.

Судові витрати слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК
України:

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Стягнути із Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідн.код НОМЕР_1) на користь
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (ідн. код НОМЕР_2) 5850,00грн. основного
боргу, 1796,52грн. інфляційних, 102,65грн. річних,  102,00грн. державного мита та 118,00грн.
вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК
України

Суддя                                                                                             Сало
І.А.