ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 13/233-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Л.І. Рогач –головуючого,

Н.О. Волковицької,

Г.П. Коробенко

за участю представників:

позивача

не з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

відповідача

відповідача

Левчишин С.О., дов. № 29 від 09.01.08р.

Румянцев В.С., дов. № 24 від 25.02.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року

у справі

№ 13/233-07 господарського суду Вінницької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ТД" ЛТД

до

Виконавчого комітету Вінницької міської ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна"

про

визнання недійсним договору оренди № 2-179 від 04.01.06р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним укладеного відповідачами договору оренди № 2-179 від 04.01.2006р., як такого, що порушує законні права та інтереси позивача на користування будівлею "Будинок побуту", укладеного всупереч статтям 2, 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та про виселення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" з даного приміщення в зв'язку з відсутністю у нього правових підстав володіти та користуватися частиною спірного приміщення.

Відповідачі не виклали своїх письмових позицій по суті позовних вимог, з огляду на що спір вирішувався в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 18.06.2007р. (суддя Тісецький С.С.) позов задоволено повністю; визнано недійсним договір оренди № 2-179 від 04.01.2006р., укладений виконкомом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна"; прийнято рішення про усунення перешкод позивачу в користуванні частиною приміщення площею 66,2кв.м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 64 та про звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" приміщення площею 66,2квм., що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 64 та передачу його позивачу; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" на користь позивача стягнуто 203грн. судових витрат.

Судове рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо перебування будівлі "Будинок побуту" за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 64 загальною площею 3022кв.м. в користуванні позивача на умовах оренди на підставі договору від 12.10.1993р., відтак передача в оренду цього ж майна іншим особам суперечить статтям 26, 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтям 203 та 215 Цивільного кодексу України, а відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" перебуває в спірному приміщенні за відсутності встановлених законодавством підстав.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року (судді –Іоннікова І.А. - головуюча, Веденяпін О.А., Черпак Ю.К.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з мотивів його відповідності обставинам справи та приписам процесуального законодавства. Судом відхилено доводи апеляційної скарги, в тому числі в частині неналежного повідомлення скаржника про час та місце судового засідання, з огляду на їх спростування матеріалами справи та приписами чинного законодавства.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду та припинити провадження у справі з огляду на відсутність предмету спору.

Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення апеляційним та місцевим господарськими судами норм матеріального та процесуального права, а саме принципів рівності та змагальності учасників судового процесу, прийняття судових рішень щодо недіючого та неіснуючого договору оренди, оскільки договір оренди, що був предметом спору, припинив свою дію 04.04.06р. а відповідачами було укладено інші договори оренди спірного приміщення.

Позивач не надав відзив на касаційну скаргу, не скористався правом на участь представника у судовому засіданні.

Представник Виконавчого комітету Вінницької міської ради у судовому засіданні усно повідомив про продаж спірного приміщення на момент прийняття постанови апеляційним судом іншій юридичній особі (подавши на підтвердження незавірені копії витягів правовстановлюючих документів) та зазначив, що прийняті у справі рішення стосуються прав та інтересів даної юридичної особи.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників відповідачів, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, на підставі фактичних даних, тобто, доказів у справі.

За статтею 38 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій, незалежно від їх участі у справі, документи та матеріали, необхідні для вирішення спору.

Водночас сторони, виходячи з принципів їх рівності та змагальності в судовому процесі, зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими у справі доказами.

Звертаючись з апеляційною скаргою скаржник повинен вказати підстави, з яких порушується питання про перегляд рішення з посиланням на законодавство та послатися на матеріали, що є у справі або подані додатково.

Також статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом про визнання договору оренди недійсним, як такого, що порушує його речове право користування приміщенням, та про виселення ТОВ "Фокус України" з незаконно займаного приміщення звернувся позивач, який не є стороною в правовідносинах, що виникли між виконкомом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна", а відтак об'єктивно не може мати в своєму розпорядженні документи, що стосуються цих правовідносин.

Провадження у даній справі було порушено ухвалою від 23.04.2007р.; цією ж ухвалою відповідачів зобов'язано подати письмові пояснення по суті позовних вимог та докази в їх обґрунтування; ухвалою від 03.05.2007р. розгляд справи відкладено на 18.06.2007р., відповідачів повторно зобов'язано виконати вимоги попередньої ухвали суду.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" 15.06.2007р. надано власні реквізити, повідомлено про неможливість прийняти участь у судовому засіданні від 03.05.2007р. через складні сімейні обставини; 18.06.2007р. представник відповідача звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість забезпечити участь представника в судовому засіданні.

Жодних пояснень по суті позову, заперечень щодо неправомірності перебування ТОВ "Фокус Україна" у спірному приміщенні та доказів у їх обґрунтування відповідачами не надано.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник ТОВ "Фокус" посилався на неповноту з'ясування обставин справи через відсутність в матеріалах справи тексту спірного договору оренди, відхилення клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи, в той час, коли вони не мали можливості прийняти участь в першому судовому засіданні з об'єктивних причин.

Як текст апеляційної скарги так і додаток до апеляційної скарги не містить посилання на наявність інших підстав, крім вказаних у рішенні від 18.06.2007р., для перебування ТОВ "Фокус" у спірному приміщенні, в тому числі на будь-які інші договори.

З протоколу судового засідання від 15.11.2007р. вбачається, що представник відповідача приймав участь в апеляційному перегляді справи, однак жодних інших доказів, крім попередньо наявних у матеріалах справи, ним не подавалось, клопотань про витребування чи залучення доказів не заявлялось.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що судами попередніх інстанцій додержано вимог процесуального законодавства щодо забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності: розгляд справи в суді першої інстанції тривав два місяці, відповідачі були повідомлені про час та місце судових засідань та мали можливість (а також були зобов'язані ухвалою суду) надати докази, необхідні для правильного вирішення спору.

Звертаючись зі заявою про повторне відкладення розгляду справи відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" не зазначав про неналежне його повідомлення про дату судового засідання чи неможливість надати необхідні докази; поза тим відзив на позов та докази в його обґрунтування могли бути подані в будь-який час на протязі двох місяців після порушення провадження у справі (з 23.04.2007р. по 18.06.2007р.).

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник так само не подав доказів, якими обґрунтовує неповноту з'ясування судами обставин справи –інші договори оренди спірного приміщення, та не послався на їх існування у тексті апеляційної скарги.

Відсутні вказані договори також у додатку до касаційної скарги, хоча їх існуванням вмотивовано неповноту судових рішень.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" зловживає своїми процесуальними правами та не виконує свої процесуальні обов'язки згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є наявність чи відсутність передбачених законодавством підстав для визнання недійсним договору оренди нерухомого майна з обставин, викладених у позовній заяві, та наявність правових підстав для перебування відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" у спірному приміщенні.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання договору недійсним та настання відповідних наслідків: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, правоздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Вказані обставини належить з'ясувати на момент укладення угоди, проаналізувавши норми відповідних нормативних актів та статутних документів позивача.

Недійсний договір не породжує жодних правових наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю. Крім того, відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України та частин 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України, правочин, зміст якого суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства є нікчемним незалежно від наявності судового рішення про визнання його недійсним.

Також розгляд справи повинен відбуватись з додержанням принципів диспозитивності та змагальності учасників судового процесу, передбачених статтею 129 Конституції України та статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до підстав та предмету позову.

Відтак для правильного вирішення спору судам обох інстанцій належало з'ясувати дійсні обставини справи, що полягали у наступному: які саме підстави недійсності угоди визначено позивачем при зверненні з відповідним позовом, чи підтверджується наявність цих підстав встановленими обставинами справи, чи є правові підстави для перебування відповідача у спірному приміщені.

Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у справі документів встановлено, що позивач є орендарем будівлі "Будинок побуту", розташованої за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 64, за договором оренди від 12.10.1993р., укладеного між позивачем та виконкомом Вінницької міської ради, строком до 01.09.2018 року; Постановою господарського суду Вінницької області від 29.05.2006р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 05.04.2007р., скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.12.2005р. № 3107 про розірвання (припинення) договору оренди будівлі "Будинок побуту" з позивачем.

Також судами встановлено, що 04.06.2006р. відповідачами укладено договір № 2-179 оренди будівель (споруд, приміщень), відповідно до умов якого виконком Вінницької міської ради передав у оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі Вінницької філії ТОВ "Фокус Україна" об'єкт площею 66,2кв.м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 64.

Про будь-які інші підстави перебування ТОВ "Фокус" у спірному приміщенні відповідачами не зазначено, таких заперечень чи доказів на вимогу ухвал суду не подано.

Судами вірно застосовано до правовідносини сторін, пов'язаних з наявністю договору оренди комунального майна, норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Правомірно застосувавши приписи вказаних законодавчих актів, суди зазначили, що, відповідно до статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", одностороння відмова від договору оренди не допускається, а підстави припинення договору оренди викладені в законодавстві.

Також в силу статті 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 396 Цивільного кодексу України, орендареві забезпечується захист його права на орендоване майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом права власності, в тому числі від власника майна.

Відтак суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про неправомірність надання в оренду іншим особам майна, що знаходиться в законному користуванні та володінні позивача, а відповідний правочин суперечить вищевказаним нормам законодавства та є недійсним в силу положень статей 203 та 215 Цивільного кодексу України.

Наведені в касаційній скарзі доводи скаржника щодо неможливості визнання недійсним договору, що припинив свою дію, суперечать чинному законодавству, за яким чинність правочину визначається на момент його укладення; також доводи скаржника про неповноту з'ясування судами обставин справи відхиляються касаційною інстанцією, як такі, що ґрунтуються на зловживанні своїми правами та недобросовісному виконанні стороною своїх процесуальних обов'язків.

Усні доводи представника Виконкому Вінницької міської ради не може бути прийнято до уваги з огляду на їх необґрунтованість, статтю 770 Цивільного кодексу України про правонаступництво при зміні власника речі, переданої в найм, та предмет позову, вимоги в якому стосуються сторін договору та особи, що безпідставно займає приміщення.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний та місцевий господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, всебічно, повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшли законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позову та апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду, якими відхилено доводи апеляційної скарги, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, наведених у постанові суду.

Як наслідок, прийняті апеляційним та місцевим господарськими судами постанова та рішення відповідають вимогам статей 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права при прийнятті постанови та рішення не знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року у справі № 13/233-07 господарського суду Вінницької області та рішення господарського суду Вінницької області від 18.06.2007р. залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді: Н. Волковицька

Г. Коробенко