ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.08 р.                     Справа № 29/40

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” м. Красноармійськ

до відповідача-1: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача-2: Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод”

м. Донецьк

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо” м. Димитрів

про стягнення 917,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Малиновський Д.В. – довір.

від відповідачів – 1. Цвітун М.М. - довір.

2. Поповський А.А. – довір.

3. Стеценко О.С. – довір.

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1”, звернувся до господарського суду з позовною вимогою до Державного підприємства “Донецька залізниця”, Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод та Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо” про стягнення вартості недостачі кам’яного вугілля в розмірі 917,70 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену недостачу вантажу, що підтверджується комерційними актами № АQ 642247/113, № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р.

Відповідач-1 надав відзив, у якому проти позову заперечує, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Відповідач-2 також надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на ті обставини, що зобов’язання за договором купівлі-продажу № 2107дс від 29.10.2003 р. ним були належним чином виконані в момент передачі вантажовідправнику вугільної продукції перевізником. Відповідач-2 вважає, що в даному випадку відповідальність повинен нести вантажовідправник, оскільки в комерційному акті не зазначені ознаки технічної несправності вагона та несхоронного перевезення вантажу.

Відповідач-3 надав відзив, у якому проти позову заперечує і вважає, що відповідальність повинен нести постачальник за договором поставки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив:

Між позивачем (Покупець) та Закритим акціонерним товариством “Донецьксталь” - металургійний завод” (Продавець) був укладений договір № 2107дс від 29.10.2003 р. купівлі-продажу вугільної продукції. Згідно до умов додаткової угоди № 44 від 28.09.2007 р. до цього договору вугільна продукція поставляється на умовах поставки (в редакції Инкотермс 2000р.) FCA – станція відправника.

За залізничними накладними №№ 50388702, 50388703 до позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо” 27.10.2007 р. у вагонах № 66178500, № 65029712 надійшов вантаж – кам’яне вугілля марки Г-концентрат (13-100).

Навантаження у зазначені вагони здійснено засобами відправника, маса вантажу визначена при зважуванні на 150 тонних вагонних вагах.

Статтею ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затв. наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. № 644, встановлено, що маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній.

Правильність внесення до накладних №№ 50388702, 50388703 відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника, що відповідає вимогам п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затв. наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2004 р. за № 1657/10256.

По прибуттю вантажу на станцію “Красноармійськ” Донецької залізниці були проведені комісійні перевірки вантажу та зважування вагонів № 66178500, № 65029712, під час яких було виявлен?о, що маса вантажу у вагонах № 66178500, № 65029712 не відповідає масі, вказаній відправником у накладних №№ 50388702, 50388703. За даним фактом станцією “Красноармійськ” Донецької залізниці були складені комерційні акти № АQ 642247/113, № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р.

За даними комерційного акту № АQ 642247/113 від 27.10.2007 р. маса у вагоні № 66178500 по документу: брутто 85000 кг, тара з бруса – 20700 кг, нетто – 64300 кг, у дійсності надійшло – брутто 82300 кг, тара з бруса - 20700 кг, нетто - 62600 кг, тобто недостача склала 1700 кг. При повторному зважуванні недостача 1700 кг вантажу підтвердилась.

В комерційному акті № АQ 642247/113 від 27.10.2007 р. зазначено, що вагон технічно справний, двері, люка закриті, течі вантажу нема, поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см, розрівнена, не маркірована.

За даними комерційного акту № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р. маса у вагоні № 65029712 по документу: брутто 86200 кг, тара з бруса – 22000 кг, нетто – 64200 кг, у дійсності надійшло – брутто 85000 кг, тара з бруса - 22000 кг, нетто - 63000 кг, тобто недостача склала 1200 кг. При повторному зважуванні недостача 1200 кг вантажу підтвердилась.

В комерційному акті № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р. зазначено, що вагон технічно справний, двері, люка закриті, течі вантажу нема, вантаж укочений, маркірований вапном, маркування не порушено.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення вартості недостачі урахуванням норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, в розмірі 1%, в сумі 917,70 грн.

Згідно рахунку–фактури № 35462 від 25.10.2007 р. вартість 1 тони вантажу складає 603,75 грн. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено ст. 6 Статуту залізниць України, накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов’язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч. 5 ст. 306 ГК України спірні відносини сторін, що виникли при перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому, комерційний акт складається для засвідчення обставин, у тому числі - невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; для засвідчення, зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу.

Комерційними актами № АQ 642247/113, № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р. був зафіксований той факт, що вантаж прибув у технічно справному вагоні, завантаженому засобами відправника, без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Зазначені комерційні акти складені у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855, тому суд приймає їх в якості належного доказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність вини Державного підприємства „Донецька залізниця” у недостачі вантажу.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць України у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Суд вважає, що недостача вантажу виникла з вини вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо”, який невірно вказав масу вантажу у накладній. Вина Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо” підтверджена комерційними актами № АQ 642247/113, № АQ 642248/114 від 27.10.2007 р., яким було виявлено, що маса вантажу у вагонах № 66178500, № 65029712 не відповідає? масі, вказаній відправником у? накладних №№ 50388702, 50388703.

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача про стягнення вартості недостачі в сумі 917,70 грн. підлягають задоволенню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо”.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача-3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 37, 105, 111, 129 Статуту залізниць України, “Правил видачі вантажів”, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” до Державного підприємства “Донецька залізниця”, Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод та Товариства з обмеженою відповідальністю “ПК “Донецьке вугільне паливо” про стягнення вартості недостачі кам”яного вугілля в розмірі 917,70 грн. задовольнити за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “Донецьке вугільне паливо”.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “Донецьке вугільне паливо” (85320, м. Димитрів, вул. Леніна, 12/2, р/р 1130 у відділенні ЦГО Промінвестбанк в м. Димитрів, МФО 334806, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” (85300, м. Красноармійськ, Донецької області, пл. Шибанкова, 1а, р/р 0160 в філії ПІБ м. Красноармійськ, МФО 334497, ) суму вартості нестачі вантажу в розмірі 917,70 грн., витрати по сплаченому держмиту у сумі 102,00 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00 грн.

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська – Західна № 1” до Державного підприємства “Донецька залізниця” та Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод” про стягнення суми вартості недостачі 917,70 грн. – відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя Гаврищук Т.Г.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 20.03.2008 р.