ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.02.08 р.
Справа № 31/130пд

Суддя
господарського суду Донецької області
Ушенко Л.В.

при
секретарі судового засідання Лазебній Н.Ю.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Державної податкової інспекції в м. Сніжне

до
відповідача-1: Приватного підприємства "Салют 2003", м. Луганськ

до
відповідача-2: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Сніжне

Про
визнання недійсним господарського зобов'язання на поставку паливно-мастильних
матеріалів від 19.09.04р. та 03.01.05р. на суму 902783,37 грн., стягнення з
другого відповідача в доход держави усього отриманого за угодою.

В
присутності представників сторін:

Від
позивача: Шевченко І.П., Мартинова І.М. - довіреність

Від
відповідача 1- не з'явився

Від
відповідача 2 ОСОБА_2 - довіреність

В
судовому засіданні 21.02.2008р оголошувалась перерва на 22.02.2008р

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач,
Державна податкова інспекція в м. Сніжне, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємства "Салют 2003",
м. Луганськ (далі - відповідач 1)  та
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Сніжне (далі - відповідач-2), про визнання
недійсним господарського зобов'язання на поставку паливно-мастильних матеріалів
від 19.09.04р. та 03.01.05р. на загальну суму 902783,37 грн., стягнення з ПП
ОСОБА_3 в доход держави усього отриманого за угодами та стягнення з ПП „Салют
2003” на користь  ПП ОСОБА_3
902783,37грн.

Відповідно
до п.6,7 Прикінцевих та Перехідних Положень КАС України ухвалою суду від
27.03.2007 р. було відкрито провадження у адміністративній справі № 41/130пд.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачами було
укладено договори поставки від 19.09.04р. №19 та від 03.01.05р. №19, згідно із
якими відповідач-1 зобов"язувався поставити відповідачу-2
паливно-мастильні матеріали. Позивач зазначає, що виконання договорів
відповідачем-1 підтверджується наданими суду
податковими накладними на загальну суму 902783,37грн., а відповідачем-2
- наданими квитанціями до прибуткових касових ордерів.

Позивач
вважає, що спірні господарські зобов"язання суперечать інтересам держави
та суспільства, і що при їх укладенні умисел на досягнення протиправної мети
мав відповідач-1. При цьому доказом наявності такого умислу позивач вказує
Постанову господарського суду Луганської області від 03.07.06р., якою були
визнані недійсними установчі документи відповідача-1 та припинено його юридичну
особу. Також позивач посилається на акт перевірки перебування підприємства за
юридичною адресою від 10.07.03р., відповідно до якого ПП "Салют 2003"
за юридичною адресою не знаходиться.

Позивач
вважає, що підприємницька діяльність здійснювалась відповідачем-1 поза межами
правової відповідальності, без відображення такої операції у податковому
обліку, з приховуванням отриманих за угодою грошових коштів від оподаткування.
На його думку, такі дії дають підстави вважати, що укладаючи угоди відповідач-1
діяв з конкретною метою, яка була спрямована на приховування отриманих за
угодою грошових коштів та несплати відповідних податків, та яка суперечить
інтересам держави та суспільства.

Відповідач-1
про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте вимоги
суду не виконав, представника в судове засідання не направив. Враховуючи
викладене, а також те, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень
достатньо для прийняття постанови, суд вважає за можливе вирішити спір по суті
у відсутності ПП „Салют - 2003”.

Відповідач-2
- проти позову заперечив, посилаючись на належне укладання між ним та
відповідачем-1 правочинів. Відповідач-2 стверджує, що на період укладання та
дії спірних правочинів ПП "Салют 2003" було зареєстроване та діяло,
тобто було правоздатною юридичною особою, а також він належним чином
користувався своїми правами та обов'язками за спірними право чинами і сторонами
були виконані господарські зобов'язання, що виникли за цими право чинами, в
повному обсязі на загальну суму 902783,37грн.

Під
час підготовчого провадження сторонами були визнані факти укладання та
виконання між відповідачами договорів від 19.09.04р. та 03.01.05р. у обсязі на
якому наполягає позивач та оформлення такого виконання документами на які
посилався позивач у позовній заяві.

У судовому
засіданні судом досліджені надані сторонами документи: довідка з Єдиного
державного реєстру, акт анулювання реєстрації платника ПДВ, Постанова
господарського суду Луганської області, договори поставки від 19.09.04р. №19 та
від 03.01.05р. №13, податкові накладні, квитанції до прибуткових касових
ордерів, реєстр податкових накладних, картка рахунку ПП "Салют 2003"
за 2005р., лист.

Заявою
від 21.02.2008р позивач остаточно визначився
із своїми позовними вимогами і просить визнати недійсними угоди поставки
№3 від 03.01.2005р на суму 695571,33грн та від 19.09.2004р №19 на суму
207212,54грн без застосування правових наслідків визнання таких угод
недійсними. В даній заяві не зазначені правові підстави змінених позовних вимог
і суд виходить з того, що при зверненні до суду позивач обгрунтував свої вимоги
посиланням на ст.207 ГК України.

Розглянувши
матеріали справи, додатково надані сторонами документи та заслухавши пояснення
представників сторін суд встановив:

Як
вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами в ході підготовчого
провадження, між відповідачами були укладені договори від 19.09.04р. №19 та від
03.01.05р. №3, згідно із якими відповідач-1 зобов'язувався поставити та
передати у власність відповідача-2 бензин А-76 (80), Аи-92, А-98, дизельне
паливо, мастила, а відповідач-2 зобов'язувався прийняти цей товар та сплатити
його на умовах, визначених договорами. За умовами  договорів, кількість товару, що поставляється
по договорам зазначається у накладних. Товар поставляється партіями.

З
моменту укладення договору №19 від 19.09.04р. відповідач -1 видав Відповідачу
-2 податкові накладні №548 від 20.09.04р. на суму 1207,62грн., №829 від
02.11.04р. на суму 12584грн., №565 від 01.10.04р. на суму 28888,95грн., №618
від 15.10.04р. на суму 6630 грн., №615 від 14.10.04р. на суму 50858,40 грн.,
№589 від 07.10.04р. на суму 19283,95грн., №984 від 10.11.04р. на суму 43414,80
грн., №1002 від 22.11.04р. на суму 33433,50 грн., №1485 від 27.12.04р. на суму
10910,82грн., згідно із якими відповідачу-2 були поставлені паливно-мастильні
матеріали на загальну суму 207212,04грн без зазначення номеру та дати договору
як підстави поставки.

Сплата
поставлених паливно-мастильних матеріалів за період з 20.09.2004р по
27.12.2004р відповідачем-2 відповідачу-1 підтверджується квитанціями до
прибуткових касових ордерів № №1878 від 30.09.04р. на суму 1023,50 грн., №2357
від 19.10.04р. на суму 10000грн., №2015 від 12.10.04р. на суму 10000грн., №2343
від 18.10.04р. на суму 10000грн., №2379 від 22.10.04р. на суму 10000грн., №3012
від 26.10.04р. на суму 10000грн., №2363 від 20.10.04р. на суму 10000грн., №2371
від 21.10.04р. на суму 10000грн., №3080 від 23.11.04р. на суму 10000грн., №3069
від 29.11.04р. на суму 9832грн., №3023 від 28.10.04р. на суму 10000грн., №3018
від 27.10.04р. на суму 10000грн., №3031 від 29.10.04р. на суму 4400грн., №3085
від 17.12.04р. на суму 5000грн., №3089 від 20.12.04р. на суму 2600грн., №3077
від 08.12.04р. на суму 5000грн., №3082 від 14.12.04р. на суму 5000грн., №3042
від 11.11.04р. на суму 10000грн., №3044 від 12.11.04р. на суму 10000грн., №3103
від 23.12.04р. на суму 4457,04грн., №3101 від 22.12.04р. на суму 10000грн.,
№3048 від 15.11.04р. на суму 10000грн., №3053 від 18.11.04р. на суму 10000грн.,
№3045 від 13.11.04р. на суму 10000грн., №3047 від 14.11.04р. на суму 10000грн.,
якими було сплачено загальну суму 207212,54грн.

За
період з 26.01.2005р по 31.12.2005р відповідачем-1 поставлено паливно -
мастильних матеріалів на загальну суму 695571,33грн, що підтверджується
податковими накладними №508 від 28.07.05р. на суму 5500грн., №479 від
10.07.05р. на суму 25500грн., №514/1 від 01.08.05р. на суму 3480 грн., №514 від
01.08.05р. на суму 10659грн., №514/2 від 01.08.05р. на суму 8060грн., №519 від
05.08.05р. на суму 14762грн., №544 від 15.08.05р. на суму 6600грн., №567 від
22.08.05р. на суму 17886грн., №576 від 29.08.05р. на суму 13200грн., №581 від
01.09.05р. на суму 22567грн., №569 від 23.08.05р. на суму 9088грн., №618 від
20.09.05р. на суму 12210грн., №625 від 24.09.05р. на суму 17424грн., №623 від
23.09.05р. на суму 17182грн., №629 від 27.09.05р. на суму 10582грн., №629/1 від
27.09.05р. на суму 16898грн., №636 від 30.09.05р. на суму 5428,50грн., №636/1
від 30.09.05р. на суму 27387,50грн., №689 від 28.10.05р. на суму 27550грн.,
№778 від 04.11.05р. на суму 5760грн., №810 від 24.11.05р. на суму 6600грн.,
№822 від 28.11.05р. на суму 16940грн., №826/1 від 30.11.05р. на суму 6600грн.,
№826 від 30.11.05р. на суму 18150грн., №905 від 31.12.05р. на суму 18525 грн.,
№381 від 29.05.05р. на суму 18271,20грн., №454 від 02.07.05р. на суму
20068,20грн., №356 від 25.05.05р. на суму 21239,40грн., №223 від 30.04.05р. на
суму 29500грн., №188 від 09.04.05р. на суму 13406,08грн., №215 від 25.04.05р.
на суму 34480,25грн., №143 від 01.04.05р. на суму 44428,76грн., №165 від
05.04.05р. на суму 24499,44грн., №97 від 12.03.05р. на суму 11400грн., №38/3
від 01.02.05р. на суму 11325,60грн., №51 від 10.02.05р. на суму 2040грн., №38/2
від 01.02.05р. на суму 7380грн., №38/1 від 01.02.05р. на суму 5200грн., №38 від
01.02.05р. на суму 8434,80грн., №28 від 27.01.05р. на суму 35162,40грн., №25
від 26.01.05р. на суму 21777,10грн., №462 від 04.07.05р. на суму 28051грн.,
№451 від 01.07.05р. на суму 14367грн.

Сплата
поставленого товару, підтверджується квитанціями до прибуткових касових
ордерів: №254 від 15.11.05р. на суму 10000грн., №247 від 08.11.05р. на суму
10000грн., №185 від 06.09.05р. на суму 10000грн., №208 від 26.09.05р. на суму
10000грн., №274 від 12.12.05р. на суму 10000грн., №291 від 26.12.05р. на суму
4469,98грн., №268 від 05.12.05р. на суму 10000грн., №260 від 24.11.05р. на суму
10000грн., №180 від 02.09.05р. на суму 10000грн., №169 від 27.08.05р. на суму
10000грн., №151 від 10.08.05р. на суму 10000грн., №139 від 05.08.05р. на суму
10000грн., №263 від 30.11.05р. на суму 3035 грн., №288 від 20.12.05р. на суму
1680грн., №237 від 28.10.05р. на суму 1000грн., №239 від 31.10.05р. на суму
10000грн., №228 від 19.10.05р. на суму 10000грн., №230 від 23.10.05р. на суму
10000грн., №210 від 29.09.05р. на суму 10000грн., №215 від 05.10.05р. на суму
10000грн., №218 від 09.10.05р. на суму 10000грн., №222 від 13.10.05р. на суму
10000грн., №205 від 24.09.05р. на суму 348,46грн., №203 від 22.09.05р. на суму
10000грн., №195 від 16.09.05р. на суму 9000грн., №202 від 20.09.05р. на суму
10000грн., №182 від 04.09.05р. на суму 10 000грн., №186 від 08.09.05р. на суму
10000грн., №194 від 156.09.05р. на суму 10000грн., №190 від 10.09.05р. на суму
10000грн., №159 від 12.08.05р. на суму 10000грн., №168 від 21.08.05р. на суму
10000грн., №177 від 30.08.05р. на суму 1927,89грн., №174 від 26.08.05р. на суму
10000грн., №124 від 29.06.05р. на суму 10000грн., №1225 від 30.06.05р. на суму
6590грн., №145 від 21.07.05р. на суму 10000грн., №135 від 02.08.05р. на суму
10000грн., №122 від 28.06.05р. на суму 10000грн., №121 від 27.06.05р. на суму
10000грн., №103 від 30.05.05р. на суму 2600грн., №120 від 26.06.05р. на суму
10000грн., №99 від 27.05.05р. на суму 10000грн., №102 від 29.05.05р.на суму
10000грн., №95 від 25.05.05р. на суму 10000грн., №93 від 26.05.05р. на суму
10000грн., №84 від 13.05.05р. на суму 10000грн., №89 від 17.05.05р. на суму
10000грн., №74 від 29.04.05р. на суму 2700грн., №80 від 10.05.05р. на суму
10000грн., №72 від 27.04.05р. на суму 10000грн., №73 від 28.04.05р. на суму
10000грн., №65 від 24.04.05р. на суму 10000грн., №70 від 23.04.05р. на суму
10000грн., №63 від 22.04.05р. на суму 10000грн., №64 від 23.04.05р. на суму
10000грн., №61 від 20.04.05р. на суму 10000грн., №62 від 21.04.05р. на суму
10000грн., №59 від 18.04.05р. на суму 10000грн., №60 від 19.04.05р. на суму 10000грн.,
№57 від 16.04.05р. на суму 10000грн., №58 від 17.04.05р. на суму 10000грн., №49
від 12.04.05р. на суму 10000грн., №51 від 13.04.05р. на суму 10000грн., №54 від
14.04.05р. на суму 10000грн., №56 від 15.04.05р. на суму 10000грн., №37 від
23.03.05р.на суму 10000грн., №40 від 30.03.05р. на суму 1400грн., №14 від
30.01.05р. на суму 600грн., №11 від 29.01.05р. на суму 10000грн., №8 від
24.01.05р. на суму 10000грн., №;6 від 11.01.05р. на суму 10000грн., № 10 від
27.01.05р. на суму 10000грн., №16 від 02.02.05р. на суму 10000грн., №26 від
25.02.05р. на суму 10000грн., №23 від 18.02.05р. на суму 10000грн., №18 від
04.02.05р. на суму 10000грн., №21 від 15.02.06р. на суму 10000грн. - на
загальну суму 695571,33грн.

Позивач
наполягає на наявності у спірних правовідносинах господарського зобов'язання та
застосування до них положень ст. 207 Господарського кодексу України. Суд з
такими твердженнями позивача погоджується, оскільки, п. 4 розділу IX
Господарського кодексу України встановлено, що Господарський кодекс України
застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності
його положеннями відповідно до цього розділу.

Господарський
Кодекс України набрав чинності з 01.01.2004р спірні правочини (договори)
укладені у 2006 році, тобто після набрання чинності Господарським кодексом
України, а тому, щодо господарських зобов'язань, що виникли за даними
правочинами  повинні застосовуватись
положення Господарського кодексу України.

Відповідно
до ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б
одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в частині.

За
змістом ст. 207 ГК України, у разі недійсності господарського зобов'язання, що
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,
правові наслідки такого господарського зобов'язання залежать від наявності
умислу у обох сторін або у однієї сторони та від виконання господарського
зобов'язання - обома сторонами або однією.

Отже,
для застосування вимог вищенаведеної статті суд повинен встановити наявність
певних обставин, які свідчать про те, що сторона (або сторони), які уклали та
виконали угоду, завідомо діяли з умислом, спрямованим на досягнення такої мети,
що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність
умислу у сторін чи однієї сторони угоди означає, що вони (вона), виходячи із
обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність
вчиненого (вчинених) господарських зобов'язань і суперечність їх мети інтересам
держави і суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних
наслідків, при цьому, достатньо умислу у однієї сторони.

Визначення
мети угоди такою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства
здійснюється судом.

Позивач
вважає, що умисел на досягнення мети, яка завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, був при укладенні спірних господарських зобов'язань у
відповідача-1. Позивач вказує, що такою метою при укладенні та виконанні
спірних угод було ухилення відповідача-1 від оподаткування.

Як на
доказ наявності такого умислу позивач посилається на Постанову господарського
суду Луганської області від 03.07.06р. по справі №12/333пн-ад за позовом
Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську до ПП
"Салют-2003", якою були визнані недійсними установчі документи
відповідача-1 та припинено його юридичну особу.
Із даної постанови вбачається, що відповідачем-1 податкова звітність
подавалась востаннє у 2004 році. Господарським судом Луганської області зроблено
висновки, що засновник ПП "Салют-2003" ОСОБА_4 під час реєстрації
приватного підприємства не мав наміру здійснювати підприємницьку діяльність і
не здійснював її, ніяких угод від імені ПП "Салют-2003" сам як
директор не укладав, за юридичною адресою підприємство не знаходиться.

Позивач
вважає, що вищевказане рішення підтверджує умисел відповідача-1 на укладення
спірної угоди з протиправним наміром на ухилення від оподаткування, у зв”язку з
чим позивач просить визнати недійсним господарське зобов'язання, укладене між
відповідачами, на підставі ст. 207 Господарського кодексу України, та
застосувати наслідки цього, які передбачені ст. 208 ГК України.

Згідно
статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає підстави
звільнення від доказування, обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь  ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

По
змісту ст. 207 Господарського кодексу України недійсним господарським
зобов'язання є яке не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції.

Наявність
умислу, суперечного інтересам держави та суспільства не може бути підтверджений
тільки рішенням господарського суду про припинення юридичної особи та визнання
недійсними установчих документів, оскільки предметом дослідження по такій
справі є, зокрема, факт надання або ненадання фінансової звітності до органів
податкової служби, здійснення порушень законодавства під час реєстрації
підприємства, а не наявність протиправного умислу при укладенні господарського
зобов'язання, що мало місце при здійсненні підприємницької діяльності суб'єкта.
Юридичними наслідками припинення юридичної особи та визнання недійсними
установчих документів  повинно бути
здійснення ліквідаційної процедури, а сам факт визнання припинення юридичної
особи та визнання недійсними установчих документів не тягне за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної
особи. Більш того, на момент укладення право чинів та виникнення господарських
зобов'язань за ними  сторони договору
були правоздатними, перебували в Державному реєстрі підприємств.

Як
вбачається з рішення господарського суду Луганської області в ході розгляду
господарської справи не розглядалися обставини укладення угод між
відповідачами, зокрема спірної угоди. Навіть сам факт такого укладення не був
предметом дослідження, а тому висновки суду, встановлені у рішенні, не мають
для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Самі
по собі угоди постачання паливних матеріалів не суперечить інтересам держави та
суспільства, такий товар не виключений законом із цивільного обороту, на
торгівлю ним не вимагалась державна ліцензія, не було й інших законодавчих
обмежень щодо його купівлі-продажу.

З
доданої до матеріалів справи копії рішення господарського суду не вбачається,
що у відповідача-1 був наявний умисел на досягнення мети, що суперечить
інтересам держави та суспільства, саме по спірній угоді, укладеній між
відповідачами по справі. Спірна угода взагалі не була предметом розгляду
справи.

Посилання
позивача на рішення по господарській справі як доказ спрямованості умислу та
доведення мети, суперечної інтересам держави та суспільства, при здійсненні
спірної угоди суд вважає безпідставними, оскільки судом окремо не розглядались
спірні угоди, не робилися висновки відносно її мети та спрямованості.

Таким
чином, встановлені рішенням господарського суду Луганської області  обставини та зроблені висновки не мають
відношення до предмету спору і наявність умислу у ПП „Салют-2003” на вчинення
господарських зобов'язань з метою суперечною інтересам держави повинно
доводитись в загальному порядку і певними засобами доказування (допустимими та
належними), зокрема вироком у кримінальній справі. З матеріалів справи
убачається, що кримінальна справа відносно директора ПП „Салют -2003” від імені
якого укладені угоди і вчинені господарські зобов'язання, не порушувались ні по
факту фіктивного підприємництва, ні по факту ухилення від оподаткування, отже
вирок суду, який би підтверджував умисел посадової особи на вчинення
господарського зобов'язання (укладення угоди) з метою ухилення від
оподаткування відсутній.

Сама
по собі обставина неподання податкової звітності до ДПІ також не свідчить про
наявність протиправного умислу на ухилення від сплаті податків при укладенні
саме спірної угоди.

Інших
фактів, які б свідчили про недійсність укладеної угоди, позивачем не надано.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що укладаючи спірне
господарське зобов'язання, хтось з відповідачів завідомо діяв з метою, яка
суперечить інтересам держави та суспільства.

На
підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при укладанні та виконанні
спірного господарського зобов'язання, позивачем умисел жодної із сторін
спрямований на досягнення зазначеної мети не доведений.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги Державної податкової інспекції в м. Сніжне до
Приватного підприємства "Салют 2003", м. Луганськ та Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Сніжне про визнання недійсним угод на поставку
паливно-мастильних матеріалів від 19.09.04р №19 та 03.01.05р №3 на загальну
суму 902783,37 грн.  не підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 17, 45, 151-154, 158, 160,
162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6,7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції в м. Сніжне до
Приватного підприємства "Салют 2003" та Приватного підприємця ОСОБА_1
про визнання недійсними угод поставки паливно-мастильних матеріалів  №3 від 03.01.2005р на суму 695571,33грн та
від 19.09.2004р №19 на суму 207212,54грн - відмовити.

Вступну та резолютивну частини
постанови залучити до справи.

Постанова
може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду шляхом
подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та
наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом строку, встановленою для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний
текст постанови виготовлений 27.02.08р.

Суддя
Ушенко Л.В.