ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08                                                                                           Справа№ 32/53-A

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Бурці С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

до відповідача Підприємства Личаківської виправної колонії № 30, м.Львів.

про стягнення 54 720,03 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Боднар Т.М. –завідувач юридичного сектору (довіреність від 14.01.2008р. № 263/06-12).

Від відповідача: не з’явився

Представнику позивача роз”яснено права і обов”язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:          Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, м. Львів звернулось з позовом про стягнення з Підприємства Личаківської виправної колонії № 30, м.Львів 54 720,03 грн., в т.ч. 14 419,76 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 14 840,57 грн. штрафу та 25 459,70 грн. пені.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема нормами ст.ст. 14, 15, п. 2 ч. 9, ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі по тексту - Закон України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги по суті не спростував, вимоги ухвали суду не виконав, в судове засідання повторно не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2764956.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відзиву на позовну заяву та представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Львівської області в с т а н о в и в:

Відносини, що виникають між суб»єктами системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини тільки у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ страхувальниками є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи —суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб —суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, —для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи та фермерські господарства, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), —для осіб, зазначених у пункті 2 статті 11 цього Закону.

Згідно ст.15 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ платниками страхових внесків є страхувальники, які набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Пункт 6 ст.19 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV зазначає, що страхові внески нараховуються на суми, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

За умовами ч.6 ст.20 Закону України від 09.07.2003р № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (п.12. ст.20 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ).

Суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки встановлені в законі вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка), як передбачено п.2 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV.

В п.п.2,4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 19.01.2002 № 2-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002р. за № 212/6500 документами, на підставі яких здійснюється нарахування платежів шляхом занесення інформації про зобов'язання платника до бази даних за зобов'язаннями, які самостійно визначаються платником є розрахунки, які подаються платниками до органів Пенсійного фонду України в порядку та терміни, що встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування платежів.

Згідно ч.5 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується (ч.15 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ).

Підприємство Личаківської виправної колонії № 30 зареєстроване в УПФУ в Шевченківському районі як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування 08.04.1998р. за № 08.01-3182.

Згідно із поданими суду розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та згідно розрахунків сум внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування із сум грошового забезпечення за період грудень 2007р., заборгованість відповідача становить 14 419,76 грн.

Позивач, за несвоєчасну сплату відповідачем страхових внесків, згідно п.2 ч.9 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ, 29.11.2007р. прийняв рішення № 672 про застосування фінансових санкцій з яких 5875,55 грн. штрафу та 10 909,08 грн. пені; 08.01.2008р. прийняв рішення № 1 про застосування 8 374,79 грн. штрафу та 14 257,24 грн. пені; та рішення № 2 про застосування 590,23 грн. штрафу та 1112,38 грн. пені. Загальна сума нарахованих фінансових санкцій становить 40 300,27 грн. з яких 14 840,57 грн. штрафу та 25 459,70 грн. пені.

Рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем не оскаржені.

Отже станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем становить 54 720,03 грн. з яких 14 419,76 грн. недоїмка, 14 840,57 грн. штраф та 25 459,70 грн. пеня.

Відповідач заходів спрямованих на погашення заборгованості не вживає.

За умовами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, та такі, що підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.15,19,20,106 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 51, 71, 86, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задоволити.

2. Стягнути з Підприємства Личаківської виправної колонії № 30, вул.Шевченка, 156 м.Львів (р/р 0030, МФО 325019, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, м. Львів, вул. Мазепи, 5а (р/р 0 в ОПЕР Львівського облуправління ВАТ ”Державний ощадний банк України”, МФО 325796, ) 54 720,03 грн. з яких 14 419,76 грн. недоїмка, 14 840,57 грн. штраф та 25 459,70 грн. пеня.

3. Стягнути з Підприємства Личаківської виправної колонії № 30, вул.Шевченка, 156 м.Львів (р/р 0030, МФО 325019, ) в доход державного бюджету 547,20 грн. судового збору.

4.          Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України та

може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5.          Виконавчий лист видати за заявою позивача після набрання постановою законної

сили.

Суддя                                                                                                     Сухович Ю.О.