ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 2/109

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма "Провесінь"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 р.

у справі № 2/109

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційний консорціум "Вихор"

до

1)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт"

2)          Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма "Провесінь"

про

визнання недійсними правочинів по відчуженню та обтяженню майна

за участю представників:

позивача: Златіна С. В.;

відповідача-1: Бедрила І. М., Гупала Т. В., Чорнія М. В.;

відповідача-2: не з'явились

в с т а н о в и в :

Справа розглядалась неодноразово.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний консорціум "Вихор" (далі за текстом –ТОВ "ІК Вихор") звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" та Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма "Провесінь" про визнання недійсними правочинів по відчуженню та обтяженню нерухомого майна, що належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь".

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ "ІК Вихор" просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь", та заборонити ВАТ "Агрофірма "Провесінь", посадовим та службовим особам ВАТ "Агрофірма "Провесінь", третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обтяження чи відчуження майна, яке належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 1 березня 2007 року (суддя Домнічева І. О.) клопотання позивача задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, що належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь", заборонено ВАТ "Агрофірма "Провесінь", посадовим та службовим особам ВАТ "Агрофірма "Провесінь", третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обтяження чи відчуження майна, яке належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. (судді Зеленін В. О., Рєпіна Л. О., Синиця О. Ф.) ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. скасовано, а справу передано за підсудністю до господарського суду Львівської області.

Постановою Вищого господарського суду від 29 травня 2007 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. скасовано, справу передано до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного перегляду ухвали господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. про вжиття заходів до забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 р. (судді Моторний О. А., Кошіль В. В., Вербицька О. В.) ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ВАТ "Агрофірма "Провесінь" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 р. у справі № 2/109, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте відповідач-2 не скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання ТОВ "ІК Вихор" про вжиття заходів забезпечення позову, господарські суди керувались положеннями статей 66 та 67 ГПК України, якими передбачено підстави та види заходів забезпечення позову.

Стаття 66 ГПК України передбачає, що забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішень господарського суду.

Відтак, забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, та полягає у вжитті заходів, за допомогою яких в подальшому гарантується виконання судових актів.

Підставами для забезпечення позову, відповідно до ст. 66 ГПК України, є заява сторони, прокурора чи його заступника, або ініціатива господарського суду.

Стаття 67 ГПК України визначає види заходів до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про вжиття заходів до забезпечення позову господарські суди мають дотримуватись визначених ГПК підстав та умов забезпечення позову.

Так, приймаючи рішення про забезпечення позову за заявою сторони, прокурора чи його заступника, господарські суди мають здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

ТОВ "ІК Вихор" у заяві про забезпечення позову не навів відповідних фактів та обставин, що могли б обґрунтовано довести необхідність вжиття господарським судом засобів забезпечення позову.

Крім того, у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно заявник має зазначати відомості, необхідні для виконання ухвали про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Частина 1 ст. 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлює, що ухвала суду про забезпечення позову є підставою для державної реєстрації обмежень речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 цього Закону одним з принципів державної реєстрації прав визнається обов'язкова державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, їх обмеження та правочинів щодо нерухомого майна.

Отже, в заяві про накладання арешту на майно необхідно зазначати місцезнаходження цього майна та інші його ознаки. В свою чергу дана інформація має міститись і в ухвалі про накладення арешту на майно, в якій господарський суд має чітко охарактеризувати ознаки, за якими об'єкт арешту відрізняється від подібних.

ТОВ "ІК Вихор" у заяві про забезпечення позову не зазначив місцезнаходження нерухомого майна ВАТ "Агрофірма "Провесінь", на яке має накладатись арешт.

Господарський суд м. Києва в ухвалі від 01.03.2007 р. не зазначив, на яке саме нерухоме майно ВАТ "Агрофірма "Провесінь" накладається арешт. Відтак наявним є порушення вимог ст. 67 ГПК України, адже не вказавши конкретне нерухоме майно, господарський суд тим самим не зазначив, яким чином має забезпечуватись позов.

Крім того необхідно зазначити, що вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги. Предметом позову ТОВ "ІК Вихор" до ТОВ "Астеліт" та ВАТ "Агрофірма "Провесінь" є визнання недійсними правочинів по відчуженню та обтяженню майна.

Виходячи з цього, господарським судом застосовано неадекватний захід забезпечення позову, адже накладення арешту на майно чи кошти застосовується виключно як засіб забезпечення у майнових позовах.

Господарським судом ухвалою було заборонено ВАТ "Агрофірма "Провесінь" та будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна, яке належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь". Такий спосіб забезпечення позову про визнання недійсними правочинів по відчуженню та обтяженню майна колегією суддів вважається таким, що протирічить ст. 66 ГПК України. Виходячи з мети забезпечення позову, зазначеній у ст. 66 ГПК, не припустимим є винесення ухвали про забезпечення позову, яка фактично містить рішення у справі, яку ще не вирішено.

Крім цього, забороняючи ВАТ "Агрофірма "Провесінь" вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна, господарськими судами не визначено, якого нерухомого майна ВАТ "Агрофірма "Провесінь" стосується дана заборона. Тим самим господарські суди вирішили питання, які стосуються внутрішньої діяльності товариства і не пов'язані з розглядом справи за заявленим позовом та виконанням можливого рішення суду.

Виходячи з вище наведеного та враховуючи норми статей 66 та 67 ГПК України, господарським судом м. Києва неправомірно вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь", заборонено відповідачу-2, посадовим та службовим особам ВАТ "Агрофірма "Провесінь", третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обтяження чи відчуження майна, яке належить ВАТ "Агрофірма "Провесінь". В свою чергу, Київським апеляційним господарським судом безпідставно залишено ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма "Провесінь" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 р. у справі № 2/109 скасувати, а справу направити до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя                                          О. Кот

судді                     С. Владимиренко

С. Шевчук