ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08
Справа№ 31/257 А

Господарський суд
Львівської області, розглянувши матеріали справи

за
позовом:

Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Борислав Львівської області

до
відповідача:

Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості, м. Дрогобич Львівської області

про
стягнення:

спонукання
до вчинення дій

Суддя
Артимович В.М.

При секретарі Митник М.Б.

Представники:

від
позивача: ОСОБА_1
-підприємець;

від
відповідача:
Андрусів І.І. -представник.

Сторонам
роз”яснено права та обов”язки відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України, зокрема,
право заявляти відводи.

Суть
спору: На розгляд
господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Борислав Львівської області, надалі -позивач, до Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості, м. Дрогобич Львівської області, надалі
-відповідач, про зобов'язання відповідача до вчинення дій, а саме: зобов'язати
відповідача надати позивачеві результати розгляду його чотирьох заяв від
04.10.2005 р. та документи, що підтверджують належне повідомлення позивача про
результати розгляду вказаних заяв.

Ухвалою
суду про відкриття провадження у справі від 17.12.07 року призначено судовий
розгляд справи на 28.01.08 р.

В
судове засідання 28.01.08 р. сторони з”явилися, надали суду пояснення по суті
позовних вимог. Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві. Представником відповідача в судовому засіданні подано
заперечення № 150/01 від 25.01.08 р. на позовну заяву позивача, в якому
відповідач вимоги позивача вважає необгрунтованими з тих підстав, що позивач на
момент звернення до відповідача із заявами про отримання дотаційного скерування
для безробітної ОСОБА_2 не був зареєстрований у Бориславському міському центрі
зайнятості як платник внесків на Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок безробіття, а відповідно, на думку
відповідача, на момент звернення до відповідача не міг скористатися такою
послугою служби зайнятості, як отримання «дотації на створення додаткових
робочих місць». В судовому засіданні 28.01.2008 р. судом оголошено перерву до
14.02.2008 р.

29.01.2008
р. до суду поступило клопотання позивача від 29.01.2008 р. про офіційне
з'ясування обставин, на підставі чого у запереченні на позовну заяву
відповідача фігурує ОСОБА_2; з чого відповідачем зроблено висновок про те, що
позивач незареєстрований у Бориславському міському центрі зайнятості; з чого
відповідачем зроблено висновок про укладений позивачем договір, а також позивач
просить суд з'ясувати про документ № 1117/01.

14.02.2008
р. позивачем подано заяву-клопотання від 14.02.2008 р. про розширення позовних
вимог, яка була прийнята до розгляду судом. У вказаній заяві позивач просить
суд визнати незаконним ненадання відповідачем відповіді на заяву позивача від
04.10.2005 р., заяву від 04.10.2005 р., скаргу позивача, скаргу позивача від
05.10.2005 р. та скаргу позивача від 05.10.2005 р. Позовні вимоги позивач
обгрунтовує нормами ст.ст. 19, 40 Конституції України, вказуючи на те, що
відповідачем вчасно не надано йому відповіді на перелічені у позові та
заяві-клопотанні листи та скарги.

Відповідачем
14.02.2008 р. подано до суду клопотання № 354/06 від 12.02.2008 р., в якому
відповідач вказує на пропуску позивачем строку, встановленого ст. 99 КАС
України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів, а тому просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позову,
застосувавши норму ст. 100 КАС України.

В
судове засідання 14.02.08 року сторони з”явилися, надали суду пояснення та
заперечення по суті позовних вимог. При цьому позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві та заяві-клопотанні, просив суд поновити пропущений строк на
звернення до адміністративного суду. Представник відповідача позов заперечив з
підстав, викладених у запереченні, зазначивши, що позивачем пропущений строк,
встановлений ст. 99 КАС України, що, на його думку, є підставою для відмови в
позові.

В
судовому засіданні 14.02.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний
текст постанови виготовлений, оформлений і підписаний 18.02.2008 р.

Розглянувши
документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення позивача
та представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких грунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які
мають значення для справи, суд встановив.

Позивач
звернувся до відповідача із наступними заявами: заявою від 04.10.2005 р. про
скерування для працевлаштування безробітного у зв'язку з наявністю у позивача
новоствореної професії працівника -«медрегістратор машинопису»; заявою від
04.10.2005 р. про надання офіційної письмової відповіді про можливість
отримання позивачем дотації; оперативною карткою вакансій та заявою ОСОБА_2 від
04.10.2005 р. про скерування на роботу до позивача по спеціальності
«медреєстратор по машинопису».

У
відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами
справи підтверджується, а позивачем не заперечується, пропущення річного строку
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів у
даній справі.

Згідно
зі ст.ст. 70, 71 КАС України кожна сторона за допомогою належних і допустимих
доказів повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення. Нормою ч. 2 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративна
справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України, якщо
суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною.

У
доданій до позову заяві про поновлення строку позивач в обгрунтування
поважності пропуску ним строку для звернення до суду в даній справі вказує на
неповідомленні відповідачем позивача про результати розгляду зазначених вище
заяв та отриманні позивачем інформації про бездіяльність відповідача лише в
судовому засіданні 06 грудня, при цьому позивачем рік не вказується. Розглянувши
заяву про поновлення строку та вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов
висновку, що наведені позивачем причини пропуску звернення до суду з позовною
заявою у даній справі не є поважними, оскільки Законом України «Про звернення
громадян»встановлений термін для розгляду звернень громадян, а ст. 68
Конституції України містить норму, згідно якої незнання законів не звільняє від
юридичної відповідальності.

Згідно
ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду
є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо
на цьому наполягає одна із сторін.

У
клопотанні № 354/06 від 12.02.2008 р. відповідач наполягає на застосуванні
судом норми ст. 100 КАС України. У зв'язку з вищевикладеним суд прийшов до
висновку, що позивачеві в задоволенні адміністративного позову слід відмовити
повністю.

У
відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати у даній справі слід покласти
на позивача.

Керуючись
ст. ст. 2, 3, 4, 7, 11, 69-71, 86, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В
адміністративному позові Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Борислав Львівської
області, відмовити повністю.

2.
Постанова набирає законної сили у строк та в порядку, передбаченому ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства України.

3.
Постанова може бути оскаржена у строк та в порядку, передбаченому ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя