ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2008

Справа №2-9/697-2008

За позовом Державного підприємства “Придніпровська залізниця” 49600, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108,

До відповідача Державного підприємства “Керченський морський торговий порт”98312 м.Керч, вул.Кірова, 28

Про стягнення 11939,20грн.

Суддя ГС АР Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Від позивача - Мотова С.П. - ю/к відділу Кримської дирекції залізничних перевезень, дов. пост. №43 від 01.01.08р.

Від відповідача - Торова І.О. - фах. ю/к, дор. Пост. від 15.09.2005р., Ляшенко А.В., ст. диспетчер, дов. від 11.02.08р.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 11939,20 грн. штрафу за невиконання плану вивантаження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує належним чином свої зобов’язання за договором про організацію перевезення вантажу і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №ПР/4 ТХ-02-451/НЮ -1417п від 14.11.2002р. (з доповненнями від 18.07.2003р., 22.03.2004р., 09.04.2004р., 25.06.20004р.) та договором на обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004р. з протоколом узгодження розбіжностей від 30.07.2004р. За червень 2007р. позивачем нарахований відповідачу штраф за невиконання норми вивантаження вагонів в сумі 11939,20 грн. В порушення умов договору відповідач відмовляється від сплати штрафу, що і стало підставою для звернення позивача з позовом у суд.

У засіданні суду, що відбулося 12.02.2008 р., відповідач надав відзив на позов вих. №юр/791 від 11.02.2008 р., у якому пояснює суду, що виходячи з умов договору про встановлення рівномірності добової норми та забезпечення ритмічності навантаження та завозу вантажів, вважає, що подача залізницею вагонів під вивантаження понад узгоджену норму і не рівномірно виключають вину порту. Подача вагонів понад встановлену добову норму портом не узгоджувалась, тому, на думку відповідача, у залізниці немає правових підстав встановлювати міру відповідальності порту і вимагати сплати штрафу. Відповідач вважає, що нарахування штрафу може здійснюватися тільки за вагони, що не вивантажені до узгодженої добової норми, тобто за 115 вагонів – 4784грн. Враховуючи, що на думку відповідача, несвоєчасне вивантаження портом 115 вагонів не спричинило залізниці збитків, оскільки плата за користування цими вагонами сплачена повною мірою та відповідач просить суд зменшити розмір штрафу.

У судовому засіданні 12.02.2008 р. була оголошена перерва до 28.02.2008 р. до 12:00 годин.

28.02.2008 р. судове засідання відбулось у присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

Главою 64 Цивільного кодексу України “Перевезення” визначено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами (статутами) іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Статтею 17 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 передбачено, що перевезення вантажу залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Правилами обслуговування залізничних під’їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №875/5096, передбачено примірний договір між залізницею і морським (річковим) портом про обробку вагонів з вантажами (Додаток 3 до Правил). Цим договором передбачено порядок визначення відповідальності залізниці і порту за невиконання погодженої між ними добової норми вивантаження вагонів.

Укладеним між Портом і Залізницею договором про обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004 р. з протоколом розгляду розбіжностей від 30.07.2004 р., протоколом узгодження розбіжностей від 21.02.2005 р. та рішенням суду щодо врегулювання розбіжностей від 08-22.02.2005 р. сторони домовилися, що за невиконання норми вивантаження, встановленої добовим планом, Порт і Залізниця несуть матеріальну відповідальність (п.7.3. договору). Розмір матеріальної відповідальності за невиконання плану вивантаження вагонів визначається згідно ст. 106 Статуту залізниць України –дві добові ставки плати за користування вагонами за кожен неподаний (з вини Залізниці), не вивантажений (з вини Порту) вагон (п.7.3. договору).

Пунктом 3.10 Правил Перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 р. №334, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за №566/6854 та пунктом 7.3. вищевказаного договору передбачено, що начальники станцій і портів ведуть облік виконання місячного плану перевалки вантажів. Облік обсягів перевалки ведеться за обліковими картками (додаток 4 до вказаних Правил), які складаються у двох примірниках і підписуються обома сторонами.

Порядок ведення облікових карток виконання норм вивантаження встановлено телеграфним розпорядженням Міністерства транспорту та зв’язку України №1/Т/ЦМ-1722 від 30.03.2005 року. Розмір місячного плану вивантаження визначається в обліковій картці як сума (у цілих вагонах) норм вивантаження кожної доби, встановлених змінно-добовим планом, який складається на підставі узгоджених місячних обсягів завозу вантажів у Порти і додатково узгоджених обсягів, виходячи з наявності вагонів у Порту, на станції та на підходах до неї, рівномірно протягом доби в розмірі не менше переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням роду вантажу відповідно до єдиного технологічного процесу роботи Станції і Порту. Штраф за невиконання нараховується виходячи із суми неподаних до норми і не вивантажених вагонів з вини залізниці і окремо з вини порту за кожну добу незалежно від виконання плану вивантаження в цілому місяці. Належна до сплати сума визначається як різниця штрафів, нарахованих на Порт і на Залізницю і підлягає сплаті у 10-денний строк.

Згідно п. 1 договору про обробку вагонів добова норма вивантаження –це узгоджена Залізницею і Портом кількість вагонів, які Залізниця повинна подати в Порт під вивантаження, а Порт вивантажити з урахуванням добової переробної спроможності згідно з Єдиним Технологічним Процесом роботи Станції і Порту. Ця норма встановлюється щоденно змінно-добовим планом роботи Станції і Порту в залежності від наявної кількості вагонів у Порту, на припортовій Станції та на підходах до неї.

Узгодженим планом перевезення вантажів на експорт через порти (припортові станції України на червень 2007 р. передбачена середньодобова норма подачі вагонів на ст. Керчь-Порт у кількості 107,5 вагонів.

Однак, згідно пункту 4.4. договору „норма вивантаження на кожну добу встановлюється змінно-добовим планом, який складається на підставі узгоджених обсягів завозу вантажів на місяць, виходячи з наявності вагонів у Порту, на Станції та на підходах до неї рівномірно протягом доби в розмірі не більше переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням роду вантажу відповідно до ЄТП роботи Станції і Порту”.

Крім того, розділом 6 пункту 6.4. абзацу 5 ЄТП зі змінами, внесеними протоколом розгляду в Головному комерційному управлінні Укрзалізниці від 30.11.2006 р. розбіжностей передбачено: „Коригування затвердженого змінно-добового плану поточної доби здійснюється головним диспетчером порту (або його заступником) за участю начальника станції (або його заступника) о 10-00 годині при змінно-добовому плануванні роботи порту і залізниці на наступну добу враховуючи фактори: погодні умови; підхід вагонів під вивантаження або навантаження”.

Судом встановлено, що фактично змінно-добовий план між Станцією та Портом у червні 2007 року не був узгоджений: станція вказувала норму вивантаження на кожну добу з урахуванням наявності вагонів у Порту, на Станції та на підходах до неї у розмірі не більше переробної спроможності вантажних фронтів, а Порт встановлював собі норму вивантаження тільки на підставі узгодженого місячного плану завозу.

Станцією Керч-Порт спільно з Портом складені акти загальної форми за окремі доби червня 2007 року про неприбуття певної кількості вагонів до запланованої узгодженим місячним планом норми –108 вагонів у добу. Проте фактична наявність вагонів, що підлягали вивантаженню засобами Порту, у кожну добу червня 2007 становила більше 108 вагонів, виходячи з наявності вагонів у Порту (не вивантажених у попередню добу), на станції Керч-Порт та на підходах до неї, у відповідності до пункту 4.4 договору та ЄТП.

Пунктом 3.10 Правил перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні та пункту 7.3. вищевказаного договору передбачено, що облікова картка ведеться в двох примірниках і підписується обома сторонами. У разі відмови від підпису облікової картки складається акт загальної форми, копія якого вручається стороні, що відмовилася від підпису картки. Сторона, яка має заперечення щодо записів у картці, може вносити в неї перед своїм підписом відповідні відмітки. Порт підписав облікову картку з зауваженням, посилаючись на те, що ст. 106 Статуту залізниць України передбачена відповідальність за навантаження вантажів, тим самим відмовився від сплати нарахованого штрафу за невиконання плану вивантаження в березні місяці поточного року.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання повинне виконуватися належним чином, у встановлений строк, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання за договором про обробку вагонів №ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15.06.2004 р. з протоколом розгляду розбіжностей від 30.07.2004 р., протоколом узгодження розбіжностей від 21.02.2005 р. та рішенням суду щодо врегулювання розбіжностей від 08-22.02.2005 р., тобто, відповідач не виконав норми вивантаження вагонів, встановленої добовим планом відповідно до пунктів 4.3,4.4 договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог тоді як відповідач такі до суду не надав.

Посилання відповідача на те, що відповідальність за ритмічність завозу покладена тільки на Залізницю не відповідає дійсності, так як пунктом 3.1 договору про обробку вагонів передбачено зобов’язання Порту здійснювати місячне планування завозу експортних, імпортних і транзитних вантажів, обсяги якого не повинні перевищувати узгодженного Портом як у цілому, так і з окремих фронтів вивантаження, контролювати ритмічність завозу згідно з узгодженими обсягами; приймати всі узгоджені Портом експортні та транзитні вантажі та відповідати за користування вагонами від моменту подачі Залізницею Порту на фронти розвантаження до моменту здачі їх Залізниці; нести відповідальність перед Залізницею відповідно до розділу 7 договору.

Заперечення відповідача про те, що стаття 106 Статуту залізниць України та Правила перевезення вантажів в прямому змішаному залізнично-водному сполученні не можуть застосовуватися в даному випадку –безпідставні, так як згідно з пунктом 7.3 договору про обробку вагонів сторони домовилися про їх застосування в разі невиконання плану вивантаження за місяць.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає наступне:

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Як вже було наведене вище, сторони домовилися, що за невиконання норми вивантаження, встановленої добовим планом, відповідач несе матеріальну відповідальністю вигляді штрафу (п.7.3. договору).

Відповідно до розрахунку позивача, штраф за невиконання плану вивантаження у червні 2007 року нарахований тільки за ту кількість вагонів, яка в окрему добу фактично не вивантажена відповідачем, але була подана Станцією під вивантаження. Сума штрафу склала 11939,20 грн.

При таких обставинах, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки підтверджені матеріалами справи.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом не прийнято до увазі, оскільки п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про винятковість випадку та стали підставою для зменшення суми штрафу.

Витрати по оплаті держмита і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано 28.02.2008 р.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства “Керченський морський торговий порт”(98312 м. Керч, вул. Кірова, 28, , п/р 223, спец. рахунок з ПДВ 3 в КФ АБ “Експрес-Банк”, МФО 384674) на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця”(49600, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, , п/р 2 в Дніпропетровській філії АБ “Експрес-Банк”, МФО 306964) 11939,20 грн. штрафу за невиконання плану вивантаження, 119,39 грн. держмита, 118грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.