донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

31.03.2008 р.                                                              справа №7/227

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Величко Н.Л.

суддів

Алєєвої І.В. , М'ясищева А.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

Тишакіна Т.В. – за дов. № 19-07 від 03.01.08р.,

від відповідача:

від третьої особи:

Безверхий С.В. - за дов. № В-3/08 від 18.02.08р.,

Мандич І.А. - за довіреність № б/н від 10.10.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" м.Горлівка

на рішення господарського суду

Донецької області

від

10.01.2008 року

по справі

№7/227 (Малашкевич С.А.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" м.Горлівка

до відповідача

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача:

Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецьк

Головного управління юстиції України у Донецькій області м. Донецьк

про

стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 164 409, 55 грн.

В С Т А Н О В И В:

1.          Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду

27.08.2007р. Відкрите акціонерне товариство “Донбасенерго” м. Горлівка звернулося з позовом про стягнення з Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька суми збитків у розмірі 164 409, 55 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2007 р. порушено провадження у справі.

Ухвалою від 23.10.2007р. голова суду продовжив процесуальний строк вирішення справи на один місяць.

Ухвалою від 23.10.2007р. в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на боці відповідача судом, для участі у справі, було залучено Головне управління юстиції України у Донецькій області м. Донецьк.

Заявою від 12.11.07 №19-382в позивач уточнив предмет позову і просив, за тими ж мотивами, стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 164 409, 55 грн.

Ухвалою від 14.11.2007р. на підставі клопотання сторін відповідно до ст.69 ГПК України продовжений строк розгляду справи до 27.01.2008р

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.01.2008р. (підписане 14.01.2008р.) по справі № 7/227 (суддя Малашкевич С.А.) у задоволенні позовних вимог Відкритому акціонерному товариству “Донбасенерго” м. Горлівка відмовлено.

Строк розгляду справи склав 4 місяці 14 днів.

2. Підстави, з яких порушене питання про перегляд рішення

Позивач з рішенням господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення від 10.01.2008р. та постановити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 164 409, 55 грн.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що у діючому цивільному законодавстві (ч.2 ст.166 ЦК України) закріплена презумпція вини особи, яка причинила шкоду. Ця презумпція може бути спростована у загальному порядку. Однак, на думку позивача, господарський суд неправомірно поклав на ВАТ "Донбасенерго" обов'язок доказування обставин, які свідчать про відсутність вини відповідача у заподіюванні шкоди ВАТ "Донбасенерго".

Зазначає, що суд у порушення ст.34 ГПК України прийняв у якості доказу відсутності у боржника майна та будівель лист підприємства "Автоматика та енергозбереження" № 11/04-07 від 11.04.2007р. Вважає, що належним доказом є довідка БТІ, яке здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Однак довідки БТІ у матеріалах справи немає.

Посилається на те, що судом у якості доказу здійснення відповідачем арешту банківських рахунків боржника прийнятий лист ДРУ ЗАТ "Приватбанк" м. Донецьк № Р.09.1/1-20119 від 14.11.2007р., який, на думку позивача, не є допустимим та належним доказом факту арешту відповідачем банківських рахунків боржника, оскільки відповідно до ст.ст.5, 50 Закону України "Про виконавче провадження" повинна бути Постанова про арешт рахунків, якої немає у справі.

Вважає, що не відповідають обставинам справи висновки суду про те, що позов пред’явлений до неналежного відповідача, оскільки позов поданий у зв’язку з незаконною бездіяльністю саме ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька при виконанні рішення суду.

3. Доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу

Відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтями 5, 50 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено обов'язки та права державного виконавця та регламентує порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника.

Відсутність майна у боржника підтверджена документами виконавчого провадження.

Вважає, що ствердження позивача стосовно прийняття судом доказів, які не є належними та допустимими доказами у справі, надумані. Позивачем недоведена шкода, яка заподіяна стороною, та не встановлена дійсна особа, яка заподіяла шкоду.

Третя особа надала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що матеріали виконавчого провадження свідчать по те, що державним виконавцем вживалися необхідні заходи, що спрямовані своєчасне, повне та неупереджене виконання виконавчого документу.

Майно, на яке можливо звернути стягнення у Закритого акціонерного товариства "Автоматика та захист" відсутнє. Будівлі з 2004 року та серпня 2005 року є власністю іншого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоматика та Енергозбереження», а земельна ділянка під ними з серпня 2006 року орендується цим власником.

В процесі виконання, 03.04.2006 державним виконавцем було накладено арешт рахунки боржника, кошти на яких відсутні. Згідно довідки МРЄВ ДА1, в період з вересня 2005 року, реєстрація транспортних засобів підприємством - боржником не здійснювалась. Зареєстрованих транспортних засобів у цього підприємства не має. До вересня 2005 року, підприємством було знято з обліку 6 одиниць транспортних засобів.

Вважає, що це свідчить про відсутність з боку державного виконавця бездіяльності при виконанні наказу Господарського суду, а відтак відповідають вимогам чинного законодавства.

Посилається на те, що відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано жодного обґрунтованого та вмотивованого доказу причинення саме органом Державної виконавчої служби шкоди.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між протиправними діями особи, самою шкодою та наявністю вини (умислу або необережності). Відсутність причинного зв'язку, як складової цивільного правопорушення робить неможливою відповідальність відповідача.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що посилання позивача на наявність понесених ним збитків є лише припущенням. Проте, доказів про упущену вигоду позивачем до суду не надано і документально не підтверджено, а відтак відсутній причино - наслідковий зв'язок між бездіяльністю відповідача і шкодою, яка заподіяна внаслідок інфляційних процесів.

Посилається на те, що відповідно до статті 1173 шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідач є органом державної влади і шкода, завдана при здійсненні ним своїх повноважень відшкодовується державою.

Статтею 86 Закону України «Про виконавче провадження»та статтею 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»встановлюється, що збитки та шкода,, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення та здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом з Держави.

Статтею 33 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік»встановлено, що відшкодування шкоди здійснюється тільки у випадку, якщо шкода завдана громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду. Цей перелік є вичерпним і органи державної виконавчої служби до нього не відносяться, що вказує на відсутність бюджетних призначень на вказані цілі.

На думку третьої особи, суд вірно застосував норми матеріального права, за таких обставин, рішення суду відповідає вимогам закону і обставинам справи, тому підстав для його скасування не має.

4.Апеляційною інстанцією встановлено:

Господарським судом Донецької області 20.07.2005 року було прийняте рішення у справі №20/179, яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" м. Горлівка про стягнення 1 644 143грн.29коп. з Закритого акціонерного товариства “"Автоматика і захист" м. Донецьк задоволенні (а.с7-8).

05.08.2005 року був виданий наказ на виконання рішення про стягнення з ЗАТ “Автоматика і захист” м. Донецьк коштів у сумі 1 660 702, 72 грн., у тому числі сума боргу 1 644 143грн.29коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн., з яким позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька листом від 06.09.2005р. № 19-2809 (а.с.10,109-110).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.03.2007р. по справі № 20/179 (а.с.112-113) за поданням Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька від 13.03.2007р. № 4130 був виданий дублікат наказу по справі № 20/179 про стягнення з ЗАТ “Автоматика і захист” м. Донецьк коштів у сумі 1 660 702, 72 грн., у тому числі сума боргу 1 644 143грн.29коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн. на користь Відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" м. Горлівка, у зв’язку з втратою наказу від 05.08.2005р. під час реорганізації органу ВДВС.

Після отримання дублікату наказу по справі №20/179 виконавче провадження по виконанню даного наказу відкрито 22.03.2007 року (а.с.53,109);

22.03.2007 року з метою виявлення у боржника майна спрямовані запити до БТІ, МРЄВ (а.с.107);

23.03.2007 року державним виконавцем здійснено вихід по місту реєстрації боржника, а саме за адресою: м. Донецьк, вул. Воїнська, 37а. За результатами перевірки встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає, про що складено відповідний акт (а.с.105);

28.03.2007 року з БТІ надійшла відповідь, що нерухомого майна на праві власності за боржником не зареєстровано (а.с.103);

29.03.2007 року винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору;

листом від 11.04.07 №11/04-07 підприємство “Автоматика та енергозбереження” повідомило виконавчу службу, що за адресою його місцезнаходження, яка є одночасно юридичною адресою боржника –ЗАТ “Автоматика та захист”, майна і будівель останнього, немає. Будівлі з 2004 та серпня 2005 року є власністю ТОВ “Автоматика та Енергозбереження”, а земельна ділянка під ними з серпня 2006 року орендується цим власником;

13.11.2007 року з МРЄВ надійшла відповідь, що автотранспорт на 13.11.2007р. за боржником не зареєстрований, в період з вересня 2005 року по теперішній час реєстрація транспортних засобів ЗАТ “Автоматика і захист” на здійснювалася, до вересня 2005 року було знято з обліку 6 одиниць транспортних засобів (а.с.97-98);

Листом від 14.11.07 №Р.09.01/1-20119 Донецьке регіональне управління АТ “Приватбанк” м. Донецьк надало відомості про те, що рахунки ЗАТ Автоматика і захист” були арештовані ще з 03.04.2006р.(а.с.95).

Згідно витягу від 08.01.2008р. № 06/08р. у книзі реєстрації вхідної кореспонденції Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька за 2005 рік за вхідним № 13323/6-910 від 06.09.2005р., за 2006 рік за вхідним № 6146/4-390 від 20.03.2006р., за 2007 рік за вхідним № 2236/6-910 від 22.03.2007р. зареєстровано наказ № 20/179 від 05.08.2005р. господарського суду Донецької області про стягнення з ЗАТ “Автоматика і захист” м. Донецьк коштів у сумі 1 660 702, 72 грн. на користь Відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" м. Горлівка (а.с.120-122).

Судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду були затребувані пояснення та документи від Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька щодо наявності нерухомого майна на праві власності у ЗАТ "Автоматика та захист" в період з 06.09.2005р. по 01.01.2007р. та від Філії "Донецьке регіональне управління" Закритого акціонерного банку "Приватбанк” м. Донецьк виписок щодо руху грошових коштів на рахунках ЗАТ “Автоматика і захист” за період з 06.09.2005р. по 01.01.2007р., та пояснень чи накладався арешт на рахунки ЗАТ “Автоматика і захист”, надати копію постанови про накладення арешту.

Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька листом від 20.02.2008р. № 01/597 повідомило, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно за ЗАТ "Автоматика та захист" не відбувалась.

Філія "Донецьке регіональне управління" Закритого акціонерного банку "Приватбанк” м. Донецьк листом від 31.03.2008р. № 8.09.01/1-6786 повідомила, що по рахунку № 40001 ЗАТ “Автоматика і захист” в період з 06.09.2005р. по 30.12.2006р. (з 31.12.2006р. по 01.01.2007р.) руху грошових коштів не було.; по рахункам № 4002 та № 4003 з 06.09.2005р. по 01.01.2007р. руху грошових коштів не було. У підтвердження банком надана виписка щодо руху грошових коштів на рахунках та ксерокопія постанови Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька про накладення арешту на кошти боржника від 24.02.2006р., яка банком прийнята до виконання 03.04.2006р.

Шкодою у сумі 164 409, 55 грн. позивач вважає знецінення боргу за наказом суду від 05.08.05 №20/179 у зв’язку з інфляційними процесами. Така шкода, на його думку, виникла в період з березня 2006 року по лютий 2007 року, саме за цей період позивачем розрахована сума позову, виходячи з індексу інфляції, що був встановлений у цей час.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті постанови

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією , права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції. Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов’язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див. справу "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). Проте затримка з виконанням судового рішення на період, який є конче необхідним для розв'язання проблем публічного характеру, може, за певних обставин, бути визнана обґрунтованою (див. справу "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 69). Суд дотримується думки, що неможливість заявника домогтися виконання рішення протягом п'ятнадцяти місяців становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції. (Справа "Шмалько проти України" заява N 60750/00). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (див. серед інших рішення у справі "X і Y проти Нідерландів" від 26 березня 1985 року, пп. 22 - 23, Серія A N 90, с. 11)., ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (див., mutatis mutandis рішення у справі "Лопез Остра проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, п. 55, Серія A N 303-C, с. 55), навіть у справах, де судове провадження стосується приватних осіб або підприємств (див. справу "Совтрансавто-Холдинг проти України" N 48553/99, п. 96, ЄСПЛ 2002-VII). Це значить, що держава, зокрема, має обов'язок забезпечувати, щоб процедура, закріплена у законодавстві про виконання рішень, що набрали законну силу, і про провадження у справі про банкрутство, були підконтрольними.

Таким чином, згідно з практикою Європейського суду позитивним обов’язком держави є забезпечення ефективної реалізації прав осіб на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку та встановлення певних засобів, потрібних для захисту права власності.

Стаття 124 Конституції України передбачає "... Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року виконання рішень судів було покладено на Державну виконавчу службу. Відповідно до статті 85 Закону стягувач може оскаржити дії чи бездіяльність державної виконавчої служби шляхом подання скарги до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду. Стаття 86 Закону надає стягувачу право звертатися до суду з позовом про неналежне виконання чи невиконання судового рішення юридичною особою, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника та отримати компенсацію.

Стаття 11 Закону України "Про Державну виконавчу службу" від 24 березня 1998 року передбачає відповідальність державних виконавців за не належне виконання їх обов'язків, таку як компенсація за шкоду, завдану виконавцем під час виконання рішення суду. Відповідно до статті 13 цього Закону дії та бездіяльність виконавців можуть бути оскаржені до вищої посадової особи або до суду.

Таким чином, законодавство України передбачає відповідальність держави за невиконання його позитивного обов’язку щодо забезпечення ефективного виконання рішень суду на території України з вини державних органів на які покладено виконання цих функцій. Однак ні міжнародними договорами, до яких приєдналася Україна, ні національне законодавство не покладає на державу відповідальність за неможливість виконання рішень судів відповідними державними органами, у випадках відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення у встановленому порядку у рахунок погашення присудженої таким рішенням компенсації.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди виконавчою службою є встановлення судом наступних обставин :

наявність вини у діях (бездіяльності) відповідної посадової особи; причинного зв’язку між неправомірними діями чи бездіяльністю та шкодою; наявність реальної шкоди, що може бути обчислена у грошовому еквіваленті.

Позивач вважає, що з вини виконавчої служби втратив можливість виконання стягнутої на його користь суми 164409грн.55 коп. і що саме ця сума є реальною шкодою, яка виникла з вини державних органів і яка повинна бути відшкодована йому за рахунок держави.

Бездіяльність виконавчої служби при виконанні наказу суду від 05.08.2005р. за рішенням суду у справі № 20/179 встановлена ухвалою господарського суду від 06.06.2006р. по справі № 20/179 (а.с.16), однак для покладення відповідальності на ВДВС, як заподіювача шкоди позивач повинен був довести причинно наслідковий зв'язок між понесеною шкодою та виновною бездіяльністю виконавчої служби.

Позивачем не доведено, що на час його звернення до ВДВС з заявою про порушення виконавчого провадження у боржника існувало майно вартості якого вистачило б на погашення його боргів перед стягувачем і що це майно втрачено у зв’язку з бездіяльністю виконавчої служби.

Згідно інформації Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька (лист від 20.02.2008р. № 01/597), державна реєстрація прав власності на нерухоме майно за ЗАТ "Автоматика та захист" не відбувалась. Згідно виписок з руху грошових коштів Філії "Донецьке регіональне управління" Закритого акціонерного банку "Приватбанк” по рахункам з 06.09.2005р. по 01.01.2007р. руху грошових коштів не було, а з 03.04.2008р. згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька був накладений арешт на кошти боржника, ЗАТ "Автоматика та захист". Відповідно до довідки від 13.11.07 №17147 Управління державної автоінспекції 2-е відділення РЕР ДАІ м. Донецька в період з вересня 2005 року по 13.11.2007р. реєстрація транспортних засобів ЗАТ “Автоматика і захист” не здійснювалася.

За перелічених обставин, не доводяться матеріалами справи доводи позивача про можливість стягнення в період з вересня 2005 року по лютий 2007 року з боржника суми за наказом суду від 05.08.05р. по справі №20/179.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази не підтверджують сукупність необхідних складових для застосування до відповідача цивільної відповідальності ( не підтверджується причинно-наслідковий зв’язок між не правомірними діями виконавчої служби та розміром шкоди) у суду не має правових підстав для задоволення позову.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта про те, що не відповідають обставинам справи висновки суду про те, що позов пред’явлений до неналежного відповідача, однак такий висновок суду не привів до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи те, що рішення суду відповідає чинному законодавству та обставинам справи, керуючись ст.99, ст.101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Донецької області від 10.01.2008р. (підписане 14.01.2008р.) по справі № 7/227 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Донбасенерго” м. Горлівка залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Головуючий          Н.Л. Величко

Судді:          І.В. Алєєва

А.М. М'ясищев

Постанова підписана 04.04.2008р.

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС