ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 7/434

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є. Борденюк,

В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги

Дочірньої компанії (ДК) "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії (НАК) "Нафтогаз України" та

Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову

від 26.09.2007 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 7/434

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Інвестор-Нафтогаз"

до

1) ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та 2) НАК "Нафтогаз України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Дочірнє підприємство "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України"

про

визнання незаконною відмову у розподілі природного газу на промислових споживачів та зобов'язання вчинити дії

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Медведєва Г.П. –директор (посвідч. № 05 від 16.08.2002)

відповідача -1

відповідача -2

Данилевський О.М. (дов. від 25.12.2007 року)

Мельник В.В. (дов. від 10.01.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" є повноважним представником учасників Договорів про спільну діяльність № 1 від 10 січня 2001 року та № 133 від 17 листопада 2005 року, що були укладені між ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія", ТОВ "Інвестор-Нафтогаз".

Предметом діяльності договору № 1 є спільна виробнича діяльність учасників з метою організації і здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки свердловини № 4 Караванівської ділянки Огульцівського родовища, з метою одержання прибутку.

Предметом діяльності договору № 133 є спільна виробнича діяльність учасників з метою організації і здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки свердловини № 111 Сахалінського родовища, з метою одержання прибутку.

Дочірньому підприємству "Полтавнафтогазгеологія" належать спеціальні дозволи на користування надрами вищевказаних родовищ.

Відповідно до п. 7.1 Договору про спільну діяльність № 1, майно, створене або придбане Сторонами в результаті спільної діяльності, складає їх спільну часткову власність.

Відповідно до п. 6.1 Договору про спільну діяльність № 133, майно, створене (видобуте) або придбане Сторонами в результаті спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю.

За договором про спільну діяльність № 1, частки учасників розподіляються наступним чином: ДП "Полтавнафтогазгеологія" = 50%, ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" = 50 %.

За договором про спільну діяльність № 133, частки (паї) учасників розподіляються наступним чином: ДП "Полтавнафтогазгеологія" = 30%, ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" = 70 %.

ТОВ "Інвестор-Нафтогаз", як повноважний представник учасників за договорами №1 та № 133 про спільну діяльність, листом №432 від 19.12.2006 року надало до об'єднаного диспетчерського управління (ОДУ) ДК "Укртрансгаз" ресурсний баланс природного газу (форма 1), плановий розподіл (форма 2) й акти передачі газу за планом, та просило врахувати плановий розподіл природного станом на 01.01.2007 року на промислових споживачів, одержаний від володаря спеціального дозволу ДП "Полтавнафтогазгеологія".

Проте, ДК "Укртрансгаз" не врахувала плановий розподіл природного газу на промислових споживачів станом на 01.01.2007 року та в подальшому всі наступні місяці також не врахувала плановий розподіл газу на промислових споживачів, а лист №432 залишила без відповіді.

В подальшому, ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" відповідними листами надавало до ОДУ ДК "Укртрансгаз" вищенаведені документи на наступні місяці, та просило врахувати плановий розподіл природного газу на промислових споживачів станом на 01.02.2007р., 01.03.2007 р., 01.04.2007 р., 01.05.2007 р. та на 01.06.2007 р. Ці листи також були залишені без відповіді.

ДК "Укртрансгаз" листом № 2542/64-14 від 05.03.2007 року повідомила ТОВ "Інвестор-Нафтогаз", що на підставі ст. 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729 "Про порядок забезпечення споживачів природним газом", природний газ, який був видобутий в результаті спільної діяльності повинен бути реалізований виключно НАК "Нафтогаз України" для потреб населення і тому обсяги газу, видобуті ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" в січні 2007 року необхідно передати виключно для задоволення потреб населення.

За таких обставин, ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та НАК "Нафтогаз України" про визнання незаконними дії відповідачів щодо відмови у розподілі на промислових споживачів частки природного газу, що видобувається за договорами про спільну діяльність № 1 від 10.01.2001 року та № 133 від 17.11.2005 року, належного ТОВ "Інвестор-Нафтогаз"; зобов'язання відповідачів провести у балансі надходження та розподілу природного газу по Україні щомісячно планові та фактичні розподіли на промислових споживачів часток природного газу, що належить позивачу та видобутого за договорами про спільну діяльність № 1 від 10.01.2001 року та № 133 від 17.11.2005 року і дозволяти його реалізацію промисловим споживачам.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.07.2007 року (суддя М. Якименко), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду України від 26.09.2007 року (колегія суддів: В. Зеленін, Л. Рєпіна, О. Синиця), позов задоволений повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що вироблена в результаті спільної діяльності позивача та третіх осіб продукція та доходи є їх спільною частковою власністю відповідно до ст.1134 ЦК України.

Суди попередніх інстанції дійшли висновку, що відповідачі своїми діями порушують положення законодавства в сфері реалізації права власності; дія статті 3 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” розповсюджується лише на перерахованих суб’єктів державного сектору економіки. Під дану категорію суб’єктів не підпадають учасники договорів про спільну діяльність інших форм власності.

Вимога щодо продажу газу НАК “Нафтогаз України” для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, на учасників договорів про спільну діяльність, які не належать до державного сектору економіки не поширюється.

Положення постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 "Про забезпечення споживачів природним газом", якими учасників договорів про спільну діяльність, укладених за участю підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірніх підприємств та філій таких підприємств і товариств, зобов'язано укладати договори купівлі-продажу природного газу виключно з відповідачем 2 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.

Таким чином, суди попередніх інстанцій вважали за необхідне зобов’язати ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” та НАК “Нафтогаз України” включити в баланс надходження та розподілу природного газу по Україні для постачання промисловим споживачам об’єми видобутого газу за січень –травень 2007 р. у кількості 2 313,266 тисяч кубічних метрів, а також включати до щомісячних балансів надходження та розподілу для постачання промисловим споживачам планові та фактичні об’єми видобутого природного газу за червень –грудень 2007 р., що належить ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" за договорами про спільну діяльність № 1 від 10.01.2001 року та № 133 від 17.11.2005 року.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та НАК "Нафтогаз України" звернулися з касаційними скаргами, просять їх скасувати, оскільки вважають, що вони були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Предметом договорів спільної господарської діяльності є організація й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Сахалінського родовища, шляхом використання свердловини та подальшої промислової розробки родовища з метою одержання прибутку. Умовами договорів передбачений розподіл між учасниками прибутку у відповідній пропорції.

Учасники спільної господарської діяльності домовилися (п.7.5 договору), що на підставі договорів купівлі-продажу, в пропорції, яка визначена учасниками, на рівних цінових, платіжних та інших умовах можуть придбати частину корисних копалин, отриманих у спільну власність. Кожен з учасників самостійно та на свій розсуд приймає рішення та визначає доцільність отримання у свою власність своєї частини видобутих у процесі спільної діяльності корисних копалин.

Дозволи й інші документи, необхідні для здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, нафтогазоносних надр з метою пошуку й розвідки родовищ, нафти та газу отримані ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”, що відповідає вимогам ст. 49 Закону України “Про нафту і газ”.

Статтею 3 Закону України “Про нафту і газ” встановлено, що відносини, пов’язані з користуванням нафтогазоносними надрами, видобутком, транспортуванням, зберіганням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, регулюються Кодексом України “Про надра”.

Відповідно до положень ст. 4 Кодексу України “Про надра”, надра є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

Згідно з положеннями ст. 24 Кодексу України “Про надра” користувачі надр мають право розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу.

Стаття 3 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” установлює, що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або уповноважені особи договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку (видобутого на підставі спеціальних дозволів на користування надрами) дія формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення.

Тобто, позивач є учасником договорів про спільну діяльність, укладених за участю дочірнього підприємства компанії, акції якої 100 відсотків належать державі. А тому право розпоряджатися видобутими корисними копалинами цим суб’єктом обмежене законом.

Задоволення судами попередніх інстанцій позовних вимог є хибним, у зв’язку з чим судові рішення підлягають до скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” та НАК "Нафтогаз України" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2007 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2007 року у справі №7/434 скасувати.

У позові відмовити.

Головуючий, суддя           М. Остапенко

Судді:            Є. Борденюк

В. Харченко