ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"09" квітня 2008 р.                                                            Справа №9/1659-А

за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі

м. Полоне

до Полонської приватної ремонтно-будівельно-монтажної спеціалізовано-

комерційної фірми "Алекс" м. Полонне

про стягнення 1708,00 грн. заборгованості по сплаті фінансових санкцій та пені

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Морзюк О.А.

Представники сторін:

від позивача –Плакса С.П. –за дов. від 27.03.08,

від відповідача –не з'явився,

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину постанови згідно ст.160 КАС України.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті фінансових санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1708,00грн. Представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, обґрунтовуючи наданими в матеріали справи доказами.

Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, представника для участі у судовому засіданні не направив, відзив на позов не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Станом на 28.02.08 у відповідача склалась заборгованість перед ПФУ по сплаті фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків в розмірі 1398,18грн. та пені в розмірі 309,82 грн. згідно прийнятих позивачем рішень №48 та №49 від 16.01.08, що підтверджується даними картки особового рахунку платника та складеним позивачем розрахунком заборгованості.

У зв’язку з наявністю заборгованості позивачем подано позов.

При цьому попередня прострочена заборгованість стягнена постановами господарського суду області від 14.01.08 по справі № 6/8973-А, від 12.02.08 по справі № 3/418-А, від 3.03.08 по справі № 13/706-А.

На дату розгляду справи заборгованість відповідача не змінилась.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ст. 58 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування“ від 09.07.03р. Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частиною 1 п.7 ст. 64 Закону визначено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст.1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Абзацом 1 статті 14 Закону встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Судом враховується, що згідно п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до п. 6 ст. 20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 9 та 14 ст. 106 зазначеного Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції. Зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу є виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оскаржив у встановленому порядку рішення позивача до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Тому суд вважає, що позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача суму заборгованості .

За таких обставин позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 104, 105, 106, 158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Позов Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі м. Полоне до Полонської приватної ремонтно-будівельно-монтажної спеціалізовано-комерційної фірми "Алекс" м. Полонне про стягнення 1708,00 грн. заборгованості по сплаті фінансових санкцій та пені задовольнити.

Стягнути з Полонської приватної ремонтно-будівельно-монтажної спеціалізовано-комерційної фірми "Алекс" м. Полонне /вул.. З.Космодем’янської, 42, код 14162522/ на користь Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі м. Полоне /вул. Л.Українки, 97, код 02725115/ 1398,18грн. /одна тисяча триста дев'яносто вісім гривень 18 коп./ заборгованості по сплаті фінаснових санкцій та 309,82 грн. /триста дев'ять гривень 82 коп./ пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник