ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 32/80

12.03.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левант»

До Севастопольської міської ради

Про зобов’язання укласти договір оренди

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача Яловега Е.А.- предст.

Від відповідача Сирський С.В.- гол.фах.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов’язання відповідача укласти з ТОВ «Левант»типовий договір оренди земельної ділянки площею 0,4 га на мисі Кришталевий для будівництва та обслуговування готельного комплексу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Севастопольської міської ради від 05.10.2005 № 4036 позивачем замовлений, розроблений та погоджений проект землеустрою з відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування готельного комплексу на мисі Кришталевий, а відповідач, в свою чергу, у встановлений строк, рішення про надання земельної ділянки в оренду позивачу не прийняв, договір оренди з позивачем не уклав.

Відповідач проти позову заперечує, та стверджує, що рішенням Севастопольської міської ради від 05.10.2005 № 4036 позивачу був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою з відводу земельної ділянки, але дане рішення носить землевпорядний характер, та не має правових наслідків відносно передачі в користування особі, якій видано таке рішення, земельних ділянок (відзив у справі).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

05.10.2005 Севастопольською міською радою на ХІХ сесії прийнято рішення № 4036 «Про надання згоди на розробку проекту відводу земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Левант»на мисі Кришталевий для будівництва готельного комплексу».

Вказаним рішенням позивачу надана згода на розробку проекту відводу земельної ділянки площею приблизно 0,4 га на мисі Кришталевий для будівництва готельного комплексу (п. 1 зазначеного рішення) та встановлений шестимісячний строк на розробку та узгодження в установленому законом порядку проекту відводу земельної ділянки (п. 2 зазначеного рішення).

Рішенням Севастопольської міської ради № 593 від 01.08.2006 рішення Севастопольської міської ради від 05.10.2005 № 4036 відмінено.

Відповідно до рішення Севастопольської міської ради від 14.08.2007 № 2663 рішення Севастопольської міської ради від 01.08.2006 № 593 відмінено, строк дії рішення міської ради від 05.10.2005 № 4036 відновлений. Строк надання узгодженого у встановленому законом порядку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки подовжений на два місяці з моменту прийняття даного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем замовлений проект землеустрою з відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування готельного комплексу на мисі Кришталевий ТОВ «Левант», вказаний проект був погоджений, у тому числі, з Управлінням містобудування та архітектури, Відділом державної служби охорони культурної спадщини (Науковий висновок № 10/1035), Міською санітарно епідеміологічною станцією (висновок № 326 від 27.12.2005), Державним управлінням екології та природних ресурсів в м. Севастополі (висновок від 23.11.2006 № 373/24-VІІ/06-046-01), Ленінською районною державною адміністрацією міста Севастополь. Головним управлінням земельних ресурсів у м. Севастополі наданий позитивний висновок про узгодження проекту землеустрою від 28.08.2007 № 496/07(7393-ТО) та висновок державної експертизи землевпорядної документації від 11.09.2007 № 4677/07.

06.11.2007 позивач звернувся листом до Севастопольської міської ради щодо повторного розгляду питання передачі в оренду ТОВ «Левант»земельної ділянки площею орієнтовно 0,4 га на мисі Кришталевий для будівництва готельного комплексу, але Севастопольською міською радою рішення про надання земельної ділянки в оренду позивачу не прийнято, договір оренди з позивачем не укладений.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі»визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Порядок набуття і реалізації права на землю передбачено розділом ІV Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради (п. 3 ст. 123 Земельного кодексу України).

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце (п. 4 ст. 123 Земельного кодексу України).

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки (п. 6 ст.123 Кодексу).

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент звернення позивача до відповідача із заявою про надання в оренду земельної ділянки Стаття 124 «Порядок передачі земельних ділянок в оренду») передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

З огляду на викладене, судом не приймаються твердження відповідача про те, що згідно зі змінами в Земельний кодекс України від 28.12.2007, вільні земельні ділянки з земель державної та комунальної власності можуть бути передані фізичним та юридичним особам в оренду виключно на аукціонах, оскільки позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про розгляд питання передачі в оренду ТОВ «Левант»земельної ділянки площею орієнтовно 0,4 га на мисі Кришталевий для будівництва готельного комплексу до прийняття зазначених змін до Земельного кодексу України. Тому рішення щодо передачі зазначеної земельної ділянки, у відповідності з положеннями ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України, відповідач повинен був прийняти в місячний термін.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Пунктом 2 статті 126 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Севастопольську міську раду (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3) укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Левант»(98600, м. Ялта, вул. Леніна-Морська, 21/1; код 31416490) типовий договір оренди земельної ділянки площею 0,4 га на мисі Кришталевий для будівництва та обслуговування готельного комплексу.

Стягнуту з Севастопольської міської ради (99011, м. Севастополь, вул. Ленина, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левант»(98600, м. Ялта, вул. Ленина-Морська, 21/1; код 31416490) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                             О.О. Хрипун

Дата підписання рішення: 31.03.2008