ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2008

Справа №2-7/17352-2007

За позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» (96000, м. Красноперекопськ, вул. Спортивна, 12, ідентифікаційний код 09324419)

До відповідачів: 1) Приватного малого багатопрофільного підприємства «ТАЙМ» (96100, м. Джанкой, вул. Московська, 138, ідентифікаційний код 30605501); 2) Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Мельникова, 81а) в особі Кримської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (95000, м. Сімферополь, вул. К. Маркса/Желябова, 28/10, ідентифікаційний код 25287988)

Про визнання дійсним договору ат спонукання до виконання певних дій.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідачів: 1) не з’явився; 2) не з’явився.

Суть справи: Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) звернувся до Господарського суду АР Крим в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» з позовом до Приватного малого багатопрофільного підприємства «ТАЙМ» та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання дійсним іпотечного договору №06-189д/1 від 29.06.2006 р. Крім того, позивач просить зобов’язати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії внести іпотечний договір в реєстр іпотек та накласти заборону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після укладання між Банком та ПМБП «ТАЙМ» іпотечного договору №06-189д/1 від 29.06.2006 р. та повного виконання його умов, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору, який, відповідно до норм цивільного законодавства, підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню, чим порушує права та охоронювані законом інтереси позивача. Крім того, позивач також посилається на те, що спірний договір підлягає у відповідному державному реєстрі.

Кримська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проти позову заперечувала з тих підстав, що ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не наділено повноваженнями вчиняти дії щодо реєстрації договорів іпотеки та здійснювати реєстрацію заборони відчуження майна, обтяженого іпотекою. Так, відповідач зазначив, що реєстратори реєстру іпотек перелічені в п. 2 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, у той час як ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є адміністратором державного реєстру та лише відповідає за збереження єдиної комп’ютерної бази даних Реєстру.

Сторони явку представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

29.06.2006 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) (Банк) в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» та Приватним малим багатопрофільним підприємством «ТАЙМ» (Позичальник) був укладений кредитний договір №06-189д, згідно з п. 2.1 якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 300 000,00 грн., на умовах, передбачених цим Договором.

В п. 3.7 Договору передбачений перелік майна, яке є забезпеченням кредиту.

Так, з метою забезпечення виконання зобов’язань за договором, 29.06.2006 р між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) (Іпотекодержатель) в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» та Приватним малим багатопрофільним підприємством «ТАЙМ» (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір №06-189д/1, п. 1.1 якого передбачено, що цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №06-189д від 29.06.2006 р. (а також усіх додаткових угод до нього, - далі - "Кредитний договір"), укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний повернути Заставодержателю до 28.06.2009 року кредит у розмірі 300 000,00 грн., відсотки за користування ним у розмірі 19% річних, а також неустойку та інші штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом застави є:

- нерухоме майно – млинно-пекарний комплекс, який розташований за адресою: АР Крим, Джанкойський район, с. Мирнівка, вул. Інтернаціональна, 10.

В п. 1.4 Договору сторони передбачили, що предмет іпотеки оцінюють у сумі 250 000,00 грн.

Згідно з п. 4.1.13 Договору Іпотекодавець зобов’язаний у місячний термін від дати підписання цього Договору укласти новий нотаріально оформлений договір іпотеки для забезпечення заборгованості за Кредитним договором №06-189л від 29.06.2006 р., де предметом іпотеки є млинно-пекарний комплекс, який розташований за адресою: АР Крим, Джанкойський район, с. Мирнівка, вул. Інтернаціональна, 10.

Листами №108 від 03.04.2007 р., №194 від 14.06.2007 р., №282 від 19.08.2007 р. позивач звернувся до Приватного малого багатопрофільного підприємства «ТАЙМ» та повідомив про необхідність нотаріального посвідчення іпотечного договору. Вказані листи були отримані відповідачем, про що свідчить його підпис у зазначених листах та копії поштових повідомлень. Проте, до теперішнього часу нотаріальне посвідчення спірного договору не відбулося.

З цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Такий випадок встановлений, зокрема, статтею 3 Закону України «Про іпотеку», в якій акцентується, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Крім того, статтею 18 цього Закону передбачено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Також, ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, обовязковість нотаріального посвідчення спірного іпотечного договору передбачена чинним законодавством України

Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з Роз’ясненнями Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням договорів недійсними» №02-5/111 від 12.03.1999 р., з наступними змінами та доповненнями, якщо однією з сторін угода виконана повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, господарський суд на підставі частини другої статті 47 Цивільного кодексу вправі за позовом сторони, яка виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Судове рішення у цьому випадку замінює нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. з ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріалами справи підтверджується домовленність сторін щодо істотних умов договору під час його укладання та виконання сторонами своїх обов’язків, вказаних в договорі. Так, за відповідним актом приймання-передачі від 26.07.2007 р. філією «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» від Приватного малого багатопрофільного підприємства «ТАЙМ» були отримані оригінали документів: договір купівлі-продажу об’єкта нерухомого майна від 29.12.2003 р.; інвентарна справа на домоволодіння №10 по вул. Інтернаціональній в с. Мирнівка Джанкойського району. Сам іпотечний договір №06-189д/1 від 29.06.2006 р. містить усі істотні умови, передбачені статтею 18 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання дійсним укладеного між сторонами іпотечного договору №06-189д/1 від 29.06.2006 р.

Стовно вимог позивача про спонукання ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії внести іпотечний договір в реєстр іпотек та накласти заборону суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N 410 був затверджений Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек.

Відповідно до п. 2 цього порядку Державний реєстр іпотек (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Адміністратором Реєстру є державне підприємство "Інформаційний центр" Мін'юсту, що відповідає за збереження єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру.

Реєстраторами за цим Порядком визнаються державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

Державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором (п. 4, 5 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Отже, внесення іпотечних договорів до Державного реєстру та накладення заборони здійснюється відповідними реєстраторами, якими є державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси.

Вищевказаним Порядком передбачено, що державне підприємство "Інформаційний центр" Мін'юсту є лише адміністратором реєстру, який відповідає за збереження єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру та не здійснює будь-яких реєстраційних дій.

Отже, пред’явлення позивачем вимог до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не відповідає положенням чинного законодавства України, через що у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Крім того, статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, факт порушення або оспорювання права позивача повинен існувати до часу звернення до суду. У той же час, позивач не надав суду доказів його звернення до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з проханням внести спірний іпотечний договір до Державного реєстру та накласти заборону, у той час як згідно з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. Таким чином, наведені обставини є також підставою для відмови в задоволенні позову в частині спонукання ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Кримської філії внести іпотечний договір в реєстр іпотек та накласти заборону.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача та ПМБП «ТАЙМ» пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати дійсним іпотечний договір №06-189д/1, укладений 29.06.2006 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим» (96000, м. Красноперекопськ, вул. Спортивна, 12, ідентифікаційний код 09324419) та Приватним малим багатопрофільним підприємством «ТАЙМ» (96100, м. Джанкой, вул. Московська, 138, ідентифікаційний код 30605501).

3.          Стягнути з Приватного малого багатопрофільного підприємства «ТАЙМ» (96100, м. Джанкой, вул. Московська, 138, ідентифікаційний код 30605501) на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ідентифікаційний код 00039002) державне мито у сумі 42,50 грн. та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.