ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"23" січня 2008 р.

Справа № 15/345

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ВАТ „Кіровоградобленерго” м. Кіровоград

до відповідача: ВАТ „Кіровоградське рудоуправління” с. Катеринівка Кіровоградського району

про спонукання укласти договір

Представники сторін:

від позивача – Доценко О.О. довіреність № 165/07 від 23.01.07р.

Григоренко В.В. довіреність № 163/07 від 23.01.07р.

від відповідача – Зайченко А.Г. довіреність № 81 від 01.10.07р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про спонукання укласти договір № 7С/07 про спільне використання технологічних мереж в редакції спірних пунктів, що надані позивачем. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Представником позивача Шекетою О.М. підписаний і направлений відповідачу договір № 7С/07 про спільне використання технологічних мереж. Представником відповідача Кухтою В.В. зазначений договір також підписаний, але з протоколом розбіжностей.

Представниками сторін складений протокол узгодження розбіжностей до договору № 7С/07 про спільне використання технологічних мереж. Протокол підписаний 06.09.07р.

Відповідно до ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язковим для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів самоврядування чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: ... типового договору, затвердженому Кабінетом Міністром України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Суб’єкти господарювання, які забезпечують споживачів, електроенергією, зв’язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб’єкти зобов’язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов’язкові умови таких договорів.

Як передбачено ч. 7 ст. 181 ГК України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованому на державному замовленні або такого, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону, або сторона – виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Позивач дотримався визначеного двадцятиденного строку для передачі до суду неврегульованих розбіжностей договору, і отримавши 17.09.07р. від відповідача лист № 775 від 14.09.07р. стосовно узгодження протоколу розбіжностей, звернувся до господарського суду з позовною заявою від 21.09.07р., яка зареєстрована в суді 24.09.07р.

Частина 3 ст. 184 ГК України визначає, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В письмових запереченнях від 05.11.07р. на позов відповідач частково визнав позовні вимоги, зокрема викласти в редакції позивача: пункт 1.1 договору; абзац 2 пункту 1.2 договору; пункт 2.3 договору; розділ 3 „Права Власника мереж” договору на умовах запропонованих позивачем, тобто без внесення до договору пункту 3.5; назву розділу 6 „Порядок обмеження та припинення спільного використання технологічних електричних мереж” запропоновану позивачем; абзац 1 розділу 6 договору в редакції позивача; пункт 6.1 договору в редакції позивача; розділ 8 „Відповідальність сторін” Договору прийняти на умовах запропонованих позивачем, тобто без внесення до Договору пункту 8.3.3.

Так як часткове визнання відповідачем позовних вимог в наведеному вище переліку не суперечить законодавству і не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, то господарський суд приймає таке визнання відповідачем позовних вимог.

У письмових поясненнях від 26.11.07р. позивач прийняв пункт 8.1.2 і пункт 8.1.4 в редакції відповідача, тобто виключити їх з тексту Договору.

Пункти 2.8, 6.2, 7.5 договору, додаток № 2 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" до договору слід викласти в редакції запропонованій позивачем, так як відповідно до пункту 1.1 „Правил користування електричною енергією” ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення).

Таким чином, включення позивачем вищезазначених пунктів та додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії є конкретизацією його умов та не суперечить загальному правилу укладання типових договорів, передбачених ст. 179 ГК України.

Позовна вимога стосовно прийняття в редакції позивача пункту 2.10 задоволенню не підлягає, тому що відповідно до ч. 2 ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. А за змістом запропонованої позивачем редакції пункту 2.10 договору, відповідач повинен вчинити певні дії до укладення договору, тобто до набрання чинності рішенням суду, що неможливо зробити з огляду на плинність часу у просторі.

Позовні вимоги стосовно прийняття в редакції позивача додатку № 1 „Однолінійна схема” задоволенню не підлягають, так як в протоколі узгодження розбіжностей до договору № 7С/07 про спільне використання технологічних мереж, який наданий позивачем, додаток № 1 „Однолінійна схема” прийнята позивачем без будь-яких зауважень чи заперечень. А відповідно до ч. 7 ст. 181 ГК України до суду у двадцятиденний строк передаються розбіжності, що залишилися неврегульованими. При первісній подачі позову у вересні 2007 року позовної вимоги по додатку № 1 „Однолінійна схема” у позивача не було. Така вимога була заявлена позивачем в письмових поясненнях від 26.11.07р. Тому, ним також пропущений передбачений Законом двадцятиденний строк.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 179, 181, 184, 187 ГК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 78, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Спірні умови договору № 7с/07 про спільне використання технологічних мереж між ВАТ „Кіровоградобленерго” м. Кіровоград та ВАТ „Кіровоградське рудоуправління” с. Катеринівка Кіровоградського району викласти в такій редакції:

Пункт 1.1 Власник мереж зобов’язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки при єднання електроустановок Користувача, а Користувач – своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору;

Абзац 2 пункту 1.2 Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених додатком № 2 „Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін;

Пункт 2.3 Забезпечувати збереження встановлених на території Власника мереж електроустановок, засобів обліку та пломб на них;

Пункт 2.8 У разі передачі електричної енергії в електричні мережі інших суб’єктів господарювання забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків;

Пункт 2.10 виключити.

Розділ 3 „Права Власника мереж” договору прийняти на умовах запропонованих позивачем, тобто без внесення до договору пункту 3.5;

Назва розділу 6 „Порядок обмеження та припинення спільного використання технологічних електричних мереж”;

Абзац 1 розділу 6 Спільне використання технологічних електричних мереж може бути припинено або обмежено Власником мереж;

Пункт 6.1 Без попередження у разі: - виникнення аварійних ситуацій в електроустановках власника мереж на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії Користувача; - використання технологічних електричних мереж Власника Користувачем після закінчення строку дії цього договору;

Пункт 6.2 З повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: несплати Користувачем за використання електричних мереж Власника мереж у встановлений термін з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ; - на вимогу Користувача у зазначений в цій вимозі термін;

Розділ 7 „Порядок розрахунків за використання технологічних мереж” договору прийняти на умовах запропонованих позивачем, тобто без внесення до договору пункту 7.5;

Пункт 8.1.2 виключити;

Пункт 8.1.4 виключити;

Розділ 8 „Відповідальність сторін” договору прийняти на умовах запропонованих позивачем, тобто без внесення до договору пункту 8.3.3;

Додаток № 2 „Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін” до договору по ПС „Катеринівка” 35/10-6 кВ залишити в редакції ВАТ „Кіровоградобленерго”.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ВАТ „Кіровоградське рудоуправління” с. Катеринівка Кіровоградського району п/р 260061475 у Райффайзен Банк „АВАЛЬ” МФО 323538 на користь ВАТ „КІровоградобленерго” м. Кіровоград пр. Комуністичний 15 п/р 1850 ЦВ ПІБ м. Кіровограда МФО 323301 – 42 грн. 50 коп. сплаченого державного мита, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М.Мохонько