ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"09" вересня 2008 р.
Справа №  14/186/08

За позовом: 1)Товариство з обмеженою
відповідальністю “База відпочинку “Лугове”, Миколаївська область, Березанський
район, с.Рибаківка, 2) Мале приватне підприємство “Курорт торг-2”, Миколаївська
область, Березанський район, с. Рибаківка

до відповідачів: 1) ОСОБА_1,
АДРЕСА_1ОСОБА_2, АДРЕСА_1

3-
особа : ОСОБА_3, АДРЕСА_2

Суддя  Цвєткова П.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Невертій Л.М. директор

Від відповідача:  ОСОБА_4 дов.

В засіданні приймає участь

Суть спору:  про визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

В судовому засіданні 02.09.2008 р.
оголошено перерву до 09.09.2008 р.

Позивачі ТОВ»База відпочинку
«Лугове»і МПП»Курорт торг-2»звернулись до суду з позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 19 квітня 2006 р., укладеного між ВАТ
«Криничанський»с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області і
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 За умовами цього договору ВАТ
«Криничанський»продав , а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 купили на біржових торгах долю         ( корпоративні права ВАТ
«Криничанський», що складає 8.913 часток у Статутному фонді ВАТ «База
відпочинку «Лугове»с.Лугове, Березанського району.

Свої позовні вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що :

1)          Інші учасники ТОВ «База відпочинку
«Лугове»та саме товариство не були повідомлені про намір ВАТ
«Криничанський»продати свою частку. Оскільки відповідно до ст.. 147 ЦК України
учасники товариства або саме товариство користуються переважним правом купівлі
частки іншого учасника товариства. Це ж саме правило передбачено Статутом
ТОВ»База відпочинку «Лугове». Ліквідатор ВАТ «Криничанський»повинен був
порушити питання про виділення частки з Статутного фонду ТОВ»База
відпочинку»Лугове», а не продати її таємно третім особам.

2)          На час укладання договору ВАТ
«Криничанський»уже відступив свою частку у статутному фонді МПП»Курорт торг-2».
Внаслідок чого на момент укладання договору купівлі-продажу ВАТ
«Криничанський»не був власником проданої частки.

Відповідачі
позов не визнають, посилаючись на те, що :

1). Твердження позивачів про те, що
на день укладання договору купівлі-продажу ВАТ “Криничанський”не був власником
корпоративних прав ТОВ ”База відпочинку “Лугове” є безпідставним. В листі ВАТ
“Криничанський” від 04.06.2003 р. йдеться мова тільки про намір відступити свою
частку в статутному фонді ТОВ”База відпочинку ”Лугове” Малому приватному
підприємству “Курорт-торг-2”Ніякого іншого договору про відчуження
корпоративних прав між ВАТ “Криничанський” та МПП ”Курорт торг-2” позивачі  не надали.

2). Продаж майна ВАТ
“Криничанський”після визнання його банкрутом” здійснювався ліквідатором
відповідно до ст. 30 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”. В зв'язку з цим посилання позивачів про переважне
право придбати учасниками ТОВ ”Лугове” частки ВАТ “Криничанський” є помилковою.

3) Рішення про виключення ВАТ
“Криничанський” з числа учасників ТОВ ”База відпочинку “Лугове” приймалося на
загальних зборах учасників 14 жовтня 2005 р. після визнання боржника банкрутом
і відкриття ліквідаційної процедури.

4) Якщо позивачі не були згодні з
діями ліквідатора щодо продажу на відкритих біржових торгах активів боржника,
то відповідно до п. 4 ст. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржник або визнання його банкрутом” вони мали оскаржити дії ліквідатора до
господарського суду.

5) Визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 19 квітня 2006 р. не буде мати юридичних наслідків, оскільки
таке рішення повинно передбачати взаємну реституцію. За відсутності юридичної
особи ВАТ “Криничанський” продавця виконати судове рішення буде неможливо.

Розглянувши матеріалів справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд встановив таке:

Відповідно до ст.. 21 ГПК України
сторонами у судовому процесі -позивачами і відповідачем -можуть бути
підприємства та організації, зазначені у ст..1 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 104 ЦК України
юридична особа є такою, що припинилася з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення. Як свідчить запис державного реєстратора на
свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи  ТОВ»База відпочинку «Лугове»державна
реєстрація припинення вказаної юридичної особи проведена 1 листопада 2007 р.,
номер запису 7009480.

Таким чином, на день розгляду справи
ТОВ»База відпочинку «Лугове»не може бути позивачем у справі.

Вищий господарський суд України при
розгляді касаційної скарги відповідачів в постанові від 19 березня 2008 р.
зазначив, що для правильного вирішення спору істотне значення має встановлення
кому належала продана частка у статутному фонді - ВАТ                           «Криничанський»чи
МПП»Курортторг - 2».

Позивач МПП
»Курортторг-2»зареєстровано Березанською районною державною адміністрацією
від  26 квітня 2001 р. Згідно Статуту
дане підприємство засновано фізичною особою на основі приватної форми власності
та орендованого майна з метою здійснення господарської діяльності та одержання
прибутку.

ВАТ «Криничанський» був одним із
засновників ТОВ»База відпочинку»Лугове»з часткою 8,913. В матеріалах справи (
арк. с. 6) мається заява Данути В.І. -голови правління ВАТ «Криничанський»від
04.06.2003 р., якою він заявляє про вихід ВАТ «Криничанський»зі складу
засновників товариства  ТОВ «База
відпочинку « Лугове»і про намір безоплатного відступлення належної ТОВ
«Криничанський»частки учаснику товариства -МПП»Курорт торг-2».

Більше ніж через 2 роки 14 жовтня
2005 р. загальні збори учасників ТОВ»База відпочинку «Лугове», прийняли рішення
про виключення зі складу засновників ВАТ «Криничанський»і передачу його частки
на користь МПП»Курорт торг-2».

Господарський суд вважає, що дане
рішення загальних зборів не відповідає чинному законодавству і не може
породжувати для учасників ТОВ»База відпочинку «Лугове»правові наслідки.
Оскільки ухвалою господарського суду Миколаївського області від 29 серпня 2003
р. за заявою корпорації «Укрінмаш»м. Київ порушено справу про визнання ВАТ «
Криничанський»банкрутом. Зазначеною ухвалою господарський суд ввів мораторій на
задоволення вимог кредиторів і заборонив посадовим особам боржника або власнику
його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти певні дії щодо
майнових активів боржника.

Таким чином, з 29 серпня 2003 р. всі
дії керівництва ВАТ «Криничанський»по відчуженню майна є незаконними і такими,
що протирічать Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В газеті «Голос України»№ 207 від 1
листопада 2007 р. було надруковано оголошення про порушення господарським судом
справа про банкрутство ВАТ «Криничанський». Постановою від 19 січня 2004 р.
господарський суд визнав ВАТ «Криничанський»банкрутом і ввів ліквідаційну
процедуру. Порядок проведення ліквідаційної процедури передбачені Розділом ІІІ
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом». Згідно зі ст.. 30 цього Закону ліквідатор через засоби масової
інформації забезпечує оповіщення про порядок продажу майна банкрута.

В газеті «Причерноморье»від 5 квітня
2006 р. було надруковано оголошення про продаж 19.04.2006 р. на торгах Южної
товарної біржі частки Статутного фонду ТОВ»Бази відпочинку «Лугове».

Учасники ТОВ»База відпочинку
«Лугове»в торгах участі не приймали. За договором № 12948 від 19.04.2006 р.
спірну частку на торгах  купили
відповідачі.

Ухвалою від 29 січня 2007 р.
господарським судом затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс ВАТ
«Криничанський», товариство ліквідовано і провадження у справі припинено.

З урахуванням зазначеного,
господарський суд дійшов висновку, що на дату порушення справи про банкрутство
ПП «Курортторг - 2» не був власником частки ВАТ                          «Криничанський»у
статутному фонді ТОВ «База відпочинку «Лугове»В заяві керівника ВАТ
«Криничанський»від 04.03.2003 р. йде мова лише про намір безоплатного
відчуження, а фактичне відчуження відбулось після порушення справи про
банкрутство і визнання ВАТ
«Криничанський»банкрутом.

Крім того, господарський суд
зазначає, що відповідно до п.4 ст. 25 Закону України                    «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»позивач мав право,
посилаючись на свої права власника на спірне майно, оспорити дії ліквідатора в
межах справи про банкрутство. Позивач своїм правом не скористався.

За таких обставин, господарський суд
не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.46, 49, 82, 85  ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя