ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.08                                                                                           Справа№ 5/6А

за позовом: УПФ України в Дрогобицькому районі Львівської області

до відповідача: ВВД ФСС НВВПЗ України в Дрогобицькому районі Львівської області

про спонукання до вчинення дій

суддя І.Й.Петрик

при секретарі С.Печеному

Представники:

від позивача: Г.Лучишин - представник

від відповідача: А.Кошевий –представник

Права та обов”язки сторонам роз”яснено у відповідності до ст.ст. 49, 51 КАС України.

У відповідності до ч.1 п.7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суть спору: Позов заявлено УПФ України в Дрогобицькому районі Львівської області до ВВД ФСС НВВПЗ України в Дрогобицькому районі Львівської області про спонукання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 25.01.08р. відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 11.02.08р.

В судовому засіданні 11.02.08 р. оголошувалась перерва до 03.03.08 р.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 03.03.08 р. з”явився, просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 03.03.08 р. з”явився, позов заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву № 37-06 від 09.02.08 р., просить в позові відмовити.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши представників сторін в судових засіданнях суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних міркувань:

Відповідно до акту про нещасний випадок № 5/77 від 29.11.1977р. та довідки МСЄК серії ВТЕ-1 №078460 від 05.01.1993р. причиною трудового каліцтва гр. Юречка М.М була незадовільна організація робіт майстром дільниці, відсутність контролю за роботою членів бригади зі сторони керівництва, застосування неправильних прийомів та методів роботи потерпілим, що спричинило настання нещасного випадку – “пошкодження роговиці лівого ока”. Констатований діагноз медичної установи потерпілому став підставою для призначення останньому пенсії по інвалідності.

Згідно ст. 21 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі – Закон) , у разі настання страхового випадку ФССНВ зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам які пере -

бували на його утриманні, страхові виплати в тому числі організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов’язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Вказаною вище статтею передбачено, що всі страхові виплати мають бути пов’язані з ушкодженням здоров’я застрахованої особи, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто основною вимогою для проведення відшкодування шкоди є настання страхового випадку.

Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону причинний зв’язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я має підтверджуватись висновками відповідних медичних закладів.

Порядком встановлення МСЕК ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров’я, пов’язане з виконанням трудових обов’язків, затвердженим наказом МОЗ України № 212 від 22.11.1995р. передбачено, що встановлення причинного зв’язку смерті інваліда з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням покладено на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК).

Постановою КМ України від 11.07.01р. № 826 “Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” зі змінами, внесеними Постановою КМ України № 1112 від 25.08.04р. та Постановою Правління Фонду № 13 від 06.03.06р. передбачено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування.

Таким чином, зазначені нормативно-правові акти визначають обов’язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відшкодовувати витрати на поховання в тому числі і виплату допомоги на поховання лише в тому випадку. якщо смерть настала за наслідками нещасного випадку, який мав місце на виробництві або отриманого професійного захворювання, що в свою чергу повинно підтверджуватись висновком МСЕК.

В даному випадку висновок про причинно-наслідковий зв’язок між смертю потерпілого та отриманою травмою у матеріалах справи відсутній, причина смерті гр. Юречка М.М жодним чином не пов’язана з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, а саме з травмою ока, що підтверджується актом про нещасний випадок №№ 5/77 від 29.11.1977р. та довідкою МСЕК серії ВТЕ-1 №078460 від 05.01.1993р.

Враховуючи наведене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідачем виплачених Пенсійним фондом сум допомоги на поховання.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Петрик І.Й.