Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" січня 2008 р. Справа № 11/2401

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Садовська О.В. - дов. №21 від 14.01.2008р.Коваленко Т.М. - дов. №5 від 08.01.2007р.

від відповідача Антонов В.Ю. - дор. №55/02 від 09.01.2008р.

Розглянувши справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Житомирі (м.Житомир)

до Головного управління соціального захисту населення в Житомирській області (м. Житомир)

про стягнення 284,61 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача виплачені кошти на підставі недостовірного розпорядження в сумі 284,61 грн. (а.с.2-5)

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав заявлених в позовній заяві.

Представник відповідача надав відзив в якому позовні вимоги заперечив, як заявлені безпідставно. (а.с.35-37)

Враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла Постанова КМУ від 8 вересня 1997 р. N 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" та від 17 березня 1998 р. N 296 "Про затвердження Положення про виплату інвалідам компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування", слід застосовувати норми саме цих постанов КМУ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату до позивача було передано справу потерпілого Євременка П.І. інваліда ІІ групи професійного захворювання, особова справа за №276.

З 26.11.2002р. по 01.07.2005р. відділення фонду проводило виплати компенсації витрат на бензин, технічне обслуговування автомобіля потерпілому Єременко П.І. на загальну суму 284,61 грн.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача дану суму виплат компенсації з наступних підстав.

Відповідно до листа Житомирської МСЕК №2 за №223 від 04.05.2007р. підставою для забезпечення автотранспортом інваліда ІІ групи від професійного захворювання Єременка П.І. стало загальне захворювання нижніх кінцівок. Тобто, потерпілий не є інвалідом загального захворювання, але автотранспорт йому показаний не по професійному захворюванню, а по загальному, що приєдналося в зв'язку з похилим віком.

Таким чином, на думку позивача розпорядження видане відповідачем було безпідставним.

Крім того, позивач свої вимоги підтверджує актом перевірки Контрольно-ревізійним відділом, відповідно до якого визначено необхідність повернення коштів виданих за недостовірним розпорядженням.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд відмовляє в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до п.1 Постанови КМУ від 8 вересня 1997 р. N 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" позачергове безплатне забезпечення автомобілями інвалідів війни, інвалідів внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також продаж автомобілів на пільгових умовах інвалідам від загального захворювання, з дитинства, батькам чи родичам дітей-інвалідів здійснюється за місцем їх постійного проживання та прописки Міністерством праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації і управлінням праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації у межах фондів, виділених Міністерством праці та соціальної політики.

Згідно п.2 даної Постанови підставою для забезпечення інвалідів автомобілями є висновок обласної, центральної міської - у містах Києві та Севастополі, Кримської - в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КМСЕК) про наявність у інвалідів медичних показань для їх одержання, а також посвідчення на право керування автомобілем.

Відповідно п.16 після медичного обстеження інвалідів облМСЕК (ЦМСЕК, КМСЕК) складається акт про наявність (відсутність) у них відповідних медичних показань для забезпечення автомобілями з ручним або із звичайним керуванням. Акти про обстеження інвалідів з усіма висновками зберігаються в медичній справі інваліда в облМСЕК (ЦМСЕК, КМСЕК), де провадилося обстеження.

Згідно п.17 постанови виписка з акта медичного обстеження інваліда надсилається Міністерству праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації і управлінню праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, а копія виписки з акта медичного обстеження інваліда - управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, якщо інвалідність настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

З матеріалів справи вбачається, що інвалід ІІ групи від професійного захворювання Єременко Павло Ілліч, 1930 року народження, 26.11.2002р. був оглянутий Житомирською обласною МСЕК№2.

Рішенням Житомирської обласної МСЕК №2 Єременку П.І. показано автомобіль "Таврія" в модифікації на дві руки і ногу.

Відповідно п.1 Постанови КМУ від 17 березня 1998 р. N 296 "Про затвердження Положення про виплату інвалідам компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування"           компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування виплачується інвалідам, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення автомобілями в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 р. N 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" (далі - Порядок).

Згідно п.2          даної Постанови підставою для виплати компенсації інвалідам відповідних категорій (крім тих, що перелічені у пункті 22 Порядку) є висновок Кримської - в Автономній Республіці Крим, обласної, центральної міської (у містах Києві та Севастополі) медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про наявність у інвалідів медичних показань для забезпечення їх автомобілями безплатно чи на пільгових умовах.

п.3 визначено, що виплата належної компенсації провадиться за розпорядженням відповідно Міністерства праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, управлінь соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які оформляються у трьох примірниках, один з яких зберігається в особовій справі інваліда і по одному надсилається управлінню соціального захисту населення (центру нарахування і виплати пенсій та допомоги) за місцем проживання інваліда або органу, зазначеному в пункті 4 цього Положення, де інвалід одержує пенсію і перебуває на обліку.

З пояснення Обласного центру медико-соціальної експертизи вбачається, що при освідченні Єременка П.І. 26.11.2002р. у довідці МСЕК вказано інвалід ІІ групи від професійного захворювання, автотранспорт показано по п.7, інструкції МОЗ України, затвердженої МОХ України №13 від 23.01.1995р.

Таким чином, відповідач направляючи розпорядження відповідачу діяв відповідно до чинного на той момент законодавства. А саме, керуючись тим, що потерпілому була видана довідка про інвалідність ІІ групи від професійного захворювання та показано автотранспорт, направив розпорядження про компенсацію витрат на бензин, технічне обслуговування автомобілів або мотоколяски. Відповідачем дане розпорядження в судовому порядку оскаржене не було.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та те, що позовні у справі матеріали свідчать про необґрунтованість вимог позивача, господарський суд відмовляє в задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення.

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу