ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2008 Справа № 8/51-07(31/43)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників, які були присутні у судовому засіданні 12.02.2008 року:

позивача: Єрмаков В.М.- предст., дов. від 05.05.2007 року

Зайденс А.Я.- предст., дов.№9 від 25.05.2007 року

відповідачів: 1. Пономаренко О.О.- предст., дов.№1250/25 від 29.01.2008 року

2. Кошова А.О.- предст., дов.№79/04-ю-08 від 08.01.2008 року

3. Не явився

4. Волнянська О.В.- юр., дов.№1-19/9-68 від 22.03.2007 року

Кочетов О.А.- голова правління, протокол №1 від 13.05.2006 року

5. Маринич О.С.- предст., дов.№01-19-202 від 30.01.2008 року

6. Джураєв К.М.- предст., дов.№8076/10/10 від 24.04.2007 року

7. Стефлюк Ю.В.- предст., дов.№12-14/19 від 09.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська, Дніпропетровської філії Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” (м. Дніпропетровськ), Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2007р. у справі №8/51-07(31/43)

за позовом: релігійної громади “Християнська церква “Нова Віфанія” (м. Дніпропетровськ)

до: 1. Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ)

2. Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” (м. Київ)

3. Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (м. Дніпропетровськ)

4. Відкритого акціонерного товариства “Дніпровськпромбуд” (м. Дніпропетровськ)

5. Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ)

6. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська (м. Дніпропетровськ)

7. Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

про: стягнення 122798,16 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2007 року (підписано 23.10.2007р.) у справі №8/51-07(31/43) (суддя Дубінін І.Ю.) були частково задоволені позовні вимоги релігійної громади “Християнська церква “Нова Віфанія” (м. Дніпропетровськ) до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” (м. Київ), Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, відкритого акціонерного товариства “Дніпровськпромбуд” (м. Дніпропетровськ), Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ), державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська, головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про стягнення 122798,16 грн. збитків, спричинених внаслідок визнання судами недійсними прилюдних торгів (аукціону) від 14.12.2000р., зокрема 117571,03 грн. збитків з урахуванням втрат від інфляції, 3527,13 грн. –3% річних, 1700,00 грн. моральної шкоди з відповідача-4 та 1227,97 грн. держмита з винного відповідача, 118,00 грн. судових витрат, 557,50 грн. держмита за подання касаційної скарги.

Зазначеним рішенням позовні вимоги до відповідача-1 задоволені частково. З Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за рахунок коштів державного бюджету через Головне управління Держказначейства України у Дніпропетровській області на користь релігійної громади “Християнська церква “Нова Віфанія” (м. Дніпропетровськ) стягнуто 4275,00 грн. безпідставно отриманих коштів, 2263,24 грн. втрат від інфляції, 128,33 грн. річних, 66,69 грн. витрат на держмито і 6,41 грн. судових витрат. Позовні вимоги до відповідача-2 задоволені частково: з спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” (м. Київ) на користь релігійної громади “Християнська церква “Нова Віфанія” (м. Дніпропетровськ) стягнуто 7350,00 грн. безпідставно отриманих коштів, 3888,73 грн. втрат від інфляції, 220,50 грн. річних, 114,59 грн. витрат на держмито, 11,01 грн. судових витрат. В частині позовних вимог до відповідача-3 провадження у справі припинено. В позові до відповідачів 4 і 5 –відмовлено. Позовні вимоги до відповідача-6 задоволені частково: з державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська за рахунок коштів державного бюджету через Головне управління Держказначейства України у Дніпропетровській області на користь релігійної громади “Християнська церква “Нова Віфанія” (м. Дніпропетровськ) стягнуто 61875,00 грн. безпідставно отриманих коштів, 32735,33 грн. втрат від інфляції, 1856,17 грн. річних, 964,64 грн. витрат на держмито і 92,70 грн. судових витрат. Позовні вимоги до відповідача-7 задоволені. В решті позову відмовлено.

Із прийнятим рішенням не погодилися і подали апеляційні скарги:

1. Відповідач-6 –державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська, який просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2007 року у справі №8/51-07(31/43) в частині часткового задоволення позовних вимог до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська та відмовити у задоволені позову до державної податкової інспекції. Відповідач вважає що рішення господарського суду вирішено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи. Судом невірно визначено коло осіб, які отримали грошові кошти, сплачені позивачем за результатами прилюдних торгів. Підставою набуття коштів є рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 29.05.2001р., за яким одержувачем але не набувачем є ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська в сумі 61875 грн. в рахунок погашення податкового боргу ВАТ “Дніпровськпромбуд”, отриманих 29.12.2000р. На думку відповідача-6 зазначена сума повинна бути повернута тому хто фактично став набувачем цих коштів, а саме ВАТ “Дніпровськпромбуд”.

2. Дніпропетровська філія Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” –відповідач-2 –просить частково скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2007 року у справі №8/51-07(31/43) і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача-2 3873 грн. втрат від інфляції та 220,50 грн. річних. Судові витрати покласти порівну на всіх учасників справи. Скаржник зазначив, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи і неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права. Відповідач вважає безпідставним застосування господарським судом ст.ст. 16, 104, 625, 1212 Цивільного кодексу України в редакції 2003р., який набрав чинності з 01.01.2004р., оскільки цивільні відносини у даній справі виникли 14.12.2000р., коли були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна. Відповідач-2 не вважає себе боржником позивача, так як рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 24-29.05.2001р. у справі №Н1/46 прилюдні торги з продажу будинку культури “Будівельник” визнано недійсними, а постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2002р. у справі №02-5/5-14/45(Н4/4) у релігійної громади витребувано на користь ВАТ “Дніпровськпромбуд” вищезазначений будинок. Господарський суд в рішенні від 18.10.2007р. не звернув уваги на те, що визнання прилюдних торгів недійсними не відновлює правовий стан сторін, який існував до проведення торгів, тобто сторони не приведені у попередній стан, що є порушенням ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР.

3. Відповідач-1 –Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2007 року у справі №8/51-07(31/43) в частині часткового задоволення позовних вимог до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та відмовити у задоволені позову до відповідача-1. Підставами для скасування рішення відповідач-1 називає неповне з’ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Скаржник підтримує позицію відповідача-6 щодо невірного визначення господарським судом кола осіб, які отримали грошові кошти, сплачені позивачем за результатами прилюдних торгів. Боржником по виконавчому провадженню був ВАТ “Дніпровськпромбуд” і реалізація майна боржника відбувалась з метою погашення його боргів. В результаті проведення прилюдних торгів з продажу будинку культури “Будівельник” відділу Ленінського районного управління юстиції надійшло 66150 грн., з яких 600 грн. –експертна оцінка і 3675 грн. –виконавчий збір були перераховані на р/р Ленінського райуправління юстиції м. Дніпропетровська (правонаступник Дніпропетровське міське управління юстиції). Ленінське районне управління юстиції м. Дніпропетровська було отримувачем вищевказаних коштів, а не набувачем.

Позивачем був наданий відзив на апеляційні скарги відповідачів-1,2 і 6.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача-1 позивач зазначив, що доводи відповідача про те, що він не є набувачем суперечать законодавству і обставинам справи. Стаття 1212 ЦК України не передбачає залежність стягнення надбаних сум від правочину, який не відбувся за вини набувача. Саме з вини організаторів торгів –відповідачів-1 і 2 позивач як добросовісний покупець зайве сплатив за приміщення будинку культури 73500 грн., що підтверджується рішенням Дніпропетровського арбітражного суду від 24-29.05.2001р. у справі №Н/46. Отримані кошти були набуті і використані скаржником як винагорода за скасовану, тобто нездійснену по суті роботу.

Стосовно скарги відповідача-2, позивач вказав, що при посиланні на Цивільний кодекс 1963 року скаржник не врахував ст. 4 Прикінцевих і Перехідних Положень діючого ЦК України, якою визначено керуватися саме ним у випадку коли цивільні відносини продовжуються після введення його в силу. Статті 536 і 625 ЦК України про сплату річних та інфляції застосовуються до боржників, які користуються чужими сумами незалежно від статусу. Твердження відповідача-2 про повернення будинку культури власнику за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2002р. у справі №Н4/4 за ст. 48 ЦК Української РСР не відповідає висновкам викладеним у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2006р. у справі №12/124-06(18/325) і постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006р. В постанові зазначено, що релігійна громада “Християнська церква “Нова Віфанія” будинок культури не одержувала, володіння і користування цим приміщенням власником не припинялось, а сплачена релігійною громадою сума на торгах не повернута.

Відповідач-6 не доказав чи погашені борги саме ті, які присуджені йому у справі №21/239 за наказом Дніпропетровського арбітражного суду від 19.10.1999р., яким визначено тільки звернення стягнення боргу на майно відповідача-4, а за які саме борги не зазначено. В рішенні сказано, що відповідач-6 має право витребувати з відповідача-4 в судовому порядку борг, який виникне в сумі 61875 грн.

25.01.2008 року головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) –відповідач-7 –надало відзив на апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська. Відповідач-7 пояснив, що на підставі розпорядження Ленінського районного управління юстиції від 29.12.2000р. №64 кошти в сумі 61875,00 грн. були перераховані на р/р в Ленінському ПІБ м. Дніпропетровська. Одержувач –Ленінське Держказначейство у м. Дніпропетровську для ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська. На підставі довідок ДПІ зазначені кошти були розподілені в рахунок погашення податків і зборів ВАТ “Дніпровськпромбуд”. Відповідач посилається на ст. 50 Бюджетного кодексу України, яка кореспондується з Порядком повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002р. №226, відповідно до якого повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів) здійснюється з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 28.11.2000р. №119 (із змінами і доповненнями), шляхом оформлення платіжних доручень на підставі відповідних документів, в тому числі податкових та інших державних органів, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов’язкових платежів) та інших надходжень. Тобто, повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів) здійснюється платниками таких платежів. В даному випадку платниками платежів були ЖКК ВАТ “Дніпровськпромбуд” і “Коксобуд” (Будівельне управління ВАТ “Дніпровськпромбуд”).

Відповідач-4 –відкрите акціонерне товариство „Дніпровськпромбуд” у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому засіданні пояснив, що сплачені позивачем грошові кошти йому не перераховувалися, тому він не був отримувачем зазначених коштів. ВДВС у Ленінському районі м. Дніпропетровська направив виручені від продажу майна грошові кошти не за призначенням. Крім того, після визнання торгів недійсними виконавча служба збільшила заборгованість відповідача-4 за об’єднаним виконавчим провадженням на суму 61875 грн.

За клопотанням відповідача-4 розгляд справи був відкладений до 12.02.2008 року.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 12.30 14.02.2008 року.

Вислухав представників сторін, переглянувши матеріали справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів від 14.12.2000 року та акта про проведення прилюдних торгів від 22.12.2000 року позивач став переможцем торгів з продажу будинку культури “Будівельник” загальною площею 1547,7 кв. м, розташованого у м. Дніпропетровську, вул. Повітрянофлотська, 2-а. За придбане на публічних торгах майно позивач сплатив 73500 грн., що підтверджується матеріалами справи і не спростовується сторонами. Згадані публічні торги було організовано у межах об’єднаного виконавчого провадження з виконання рішень судів, якими з ВАТ “Дніпропетровськміськбуд” було стягнуто грошові суми на користь різних юридичних та фізичних осіб. Отриману під час цих торгів виручку було розподілено таким чином: 3675 грн. перераховано на розрахунковий рахунок Ленінського РУЮ як виконавчий збір; 600 грн. –йому ж за проведення експертизи; 61875 грн. перераховано на користь податкової інспекції у Ленінському районі на підставі наказу арбітражного суду від 19.10.1999 року №21-239; 7350 грн. отримало СДП “Укрспецюст” як комісійну винагороду.

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 24-29.05.2001 року зі справи №Н1/46, яке набрало законної сили, зазначені прилюдні торги з продажу належного відповідачу-4 нерухомого майна визнано недійсними, а згідно з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2002 року по справі №02-5/5-14/45(Н4/4), яка (постанова) набрала законної сили, у релігійної громади витребувано на користь ВАТ “Дніпропетровськміськбуд” будинок культури “Будівельник”.

Сплачені за придбаний об’єкт на прилюдних торгах грошові кошти позивач не отримав.

Постановою Вищого господарського суду України по цій справі, якою було скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2005 року, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2005 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2006 року, встановлено, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу України в редакції 2003 року згідно п.п.1, 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України. Крім того при повторному розгляді справи місцевий господарський суд повинен був встановити особу (осіб), яка одержала майно (кошти) від релігійної громади і вирішити спір з урахуванням положень ст.1212 ЦК України. Зазначені вказівки є обов’язковими для суду першої інстанції в силу приписів ст.11112 ГПК України.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки грошові кошти були сплачені позивачем за результатами прилюдних торгів, які в подальшому були визнані недійсними, то підстава, на якій кошти було перераховано, відпала. Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи ці кошти мали бути повернуті релігійній громаді особою, яка їх набула.

При розгляді справи місцевим господарським судом було обґрунтовано встановлено, що сплачені позивачем грошові кошти в сумі 73500,00 грн. були розподілені наступним чином:

- 3675,00 грн. отримав відповідач-1 у якості виконавчого збору;

- 600,00 грн. були витрачені відповідачем-1 у вигляді витрат на оцінку майна;

- 7350,00 грн. отримав відповідач-2 у якості комісійної винагороди;

- 61875,00 грн. отримав відповідач-6.

У свою чергу, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі отримані від реалізації майна грошові кошти були направлені на погашення податкової заборгованості відповідача-4, а саме: 15000,00 грн. –в рахунок держмита; 1,00 грн. –в рахунок комунального податку; 103,34 грн. –в рахунок комунального податку; 101,57 грн. –в рахунок кредиторської заборгованості, щодо якої минув строк позовної давності; 11 070,06 грн. –в рахунок податку на прибуток; 2,00 грн. –в рахунок податку на прибуток; 96,27 грн. –в рахунок податку на прибуток; 1719,81 грн. –в рахунок податку на додану вартість; 33780,95 грн. –в рахунок податку на додану вартість.

За таких обставин місцевий господарський правомірно зробив висновок, що грошові кошти повинні бути повернуті позивачу відповідачем-1 за рахунок державного бюджету, відповідачем-2 –за власний рахунок і відповідачем-6 –за рахунок бюджету через органи Державного казначейства України, тобто особами, які є набувачами зазначених коштів.

Відповідачі 4 і 5 не є набувачами сплачених позивачем коштів, тому суд також правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог відносно зазначених осіб.

Крім стягнення основної заборгованості суд також стягнув з зазначених осіб втрати від інфляції і 3% річних на підставі ст.625 ЦК України.

Згідно зазначеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто для застосування положень ст.625 ЦК України у відповідачів повинно бути прострочене грошове зобов’язання перед стягувачем.

Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. У відповідачів не виникло перед позивачем грошового зобов’язання у порядку ст.11 ЦК, тому суд неправильно застосував до спірних правовідносин ст.625 ЦК України. Судом також не було враховано, що ст.1214 ЦК, яка є спеціальною і регулює правовідносини зобов’язань у зв’язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави встановлює, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу).

За таких обставин, позивач має право на отримання від відповідачів суми сплачених грошових коштів за нерухоме майно і 3% річних за користування цими коштами.

При прийнятті рішення по справі, суд обґрунтовано припинив провадження у справі в частині позовних вимог до Ленінського районного управління юстиції у зв’язку з його ліквідацією.

За зазначених обставин рішення суду підлягає зміні.

Доводи апеляційних скарг не можуть бути підставою для скасування у повному обсязі рішення господарського суду в силу вищезазначеного. Крім того, ВАТ „Дніпровськпромбуд” не є набувачем майна (грошових коштів), які були сплачені позивачем за придбаний об’єкт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська, Дніпропетровської філії Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” (м. Дніпропетровськ), Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ) задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2007 року у справі №8/51-07(31/43) змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

„Позовні вимоги до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ) задовольнити частково.

Стягнути з Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 108, код 34984467) за рахунок коштів державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) на користь Релігійної громади "Християнська церква "Нова Віфанія" (м. Дніпропетровськ, вул. Глєбова, 53, код 25927040) 4275 грн. безпідставно отриманих коштів, 128 грн. 33 коп. річних, 44 грн. 03 коп. витрат на держмито, 6 грн. 41 коп. судових витрат.

Позовні вимоги до Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст" (м. Київ) задовольнити частково.

Стягнути зі Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст" (м. Київ, вул. Коцюбинського, 12) на користь Релігійної громади "Християнська церква "Нова Віфанія" (м. Дніпропетровськ, вул. Глєбова, 53, код 25927040) 7350 грн. безпідставно отриманих коштів, 220 грн. 50 коп. річних, 75 грн. 70 коп. витрат на держмито, 11 грн. 01 коп. судових витрат.

В частині позовних вимог до Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська провадження у справі припинити.

В позові до відкритого акціонерного товариства “Дніпровськпромбуд” (м. Дніпропетровськ) відмовити.

В позові до Дніпропетровського міського управління юстиції (м. Дніпропетровськ) відмовити.

Позовні вимоги до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Стягнути з державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська (м. Дніпропетровськ, вул. Шаумяна, 5, код 20288841) за рахунок коштів державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) на користь релігійної громади "Християнська церква "Нова Віфанія" (м. Дніпропетровськ, вул. Глєбова, 53, код 25927040) 61875 грн. безпідставно отриманих коштів, 1856 грн. 17 коп. річних, 637 грн. 31 коп. витрат на держмито, 92 грн. 70 коп. судових витрат.

Позовні вимоги до Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) задовольнити.

В іншій частині позовних вимог відмовити”.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати накази відповідно до вимог ст.ст.116, 117 ГПК України.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат