ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2008 р. Справа № 05/02-08

вх. № 172/5-05

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Колесниченко О. В.

за участю представників сторін:

позивача - не з’явився, відповідача - Отроха А.В. (довіреність від 08.02.08 р.),

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Бериславський машинобудівний завод" (Херсонська обл., м. Берислав)

до Закритого акціонерного товариства "Завод турбокомпресорів" (Харківська обл., м. Дергачі)

про стягнення 70957,62 грн.,

ВСТАНОВИВ:

За уточненою позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг за поставлену продукцію в сумі 48506,90 грн., інфляційні за період з 01.01.05 р. по 28.12.07 р. в сумі 18093,08 грн. та 3% річних за період з 01.01.05 р. по 28.12.07 р. в сумі 4357,64 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором купівлі-продажу №54 від 27.01.04 р.

Відповідач, в відзиві на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог та просить в їх задоволенні відмовити, посилаючись на закінчення 07.02.07 р. строку позовної давності і на те, що нічим не підкріплено твердження позивача про усну домовленість між сторонами та відвантаження позивачем продукції відповідачу, а також позивачем не підтверджений факт прийняття продукції представником відповідача, оскільки підпису співробітника відповідача Олійник В.І. на видатковій накладній №21 від 05.02.04 р. немає.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, посилаючись на те, що правовідносини сторін за договором №54 від 27.01.04 р. припинені з 01.01.05 р., оскільки відповідно до п.6.1 даного договору строк його дії становив до 31.12.04 р. та основною його умовою було те, що відповідач отримує належний товар лише після здійснення 100% передплати за нього, але відповідач не здійснив жодних дій щодо здійснення 100% передплати коштів, тому у позивача не було обов’язку проводити поставку продукції за договором купівлі-продажу №54 від 27.01.04 р. Крім того, відповідач вказує, що вимоги позивача про стягнення коштів не мають нічого спільного з договором купівлі-продажу №54 від 27.01.04 р. і позивач здійснив поставку продукції для відповідача в поза договірних відносинах, строків виконання зобов’язань встановлено не було та відповідно до п.2 ст.530 ЦК України позивач не направляв вимоги на адресу відповідача.

Відповідач надав додаткові обґрунтування до заперечень на позовну заяву, в яких вказує на те, що позивачем не доведено факт поставки продукції по договору № 54 купівлі-продажу від 27.01.04 р., а відповідачем перераховано позивачу попередню оплату в сумі 15000,00 грн.

Відповідач надав клопотання, в якому просить витребувати у позивача додаток № 1 від 05.02.04 р. до договору купівлі-продажу № 54 від 27.01.04 р., надати для розгляду справи більш тривалий строк, ніж встановлено ч.1 ст. 69 ГПК України та відкласти розгляд справи, надавши час для витребування додатку № 1 від 05.02.04 р. до договору купівлі-продажу від 27.01.04 р. № 54.

Розглянувши надане клопотання та вислухавши міркування представника позивача, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки: по-перше, додатком № 1 до договору № 54 купівлі-продажу від 27.01.04 р. є специфікація № 1, яка мається у відповідача і є в матеріалах справи. Як пояснив представник позивача інших додатків № 1 до спірного договору не існує. По-друге, відповідно до ст. 69 ГПК України продовження строку вирішення спору можливе за клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, а представник позивача не погоджується на продовження строку вирішення спору. По-третє, відсутні підстави, передбачені ст.77 ГПК України, для відкладення розгляду справи.

В зв’язку з тим, що представник відповідача не погодився на оголошення вступної та резолютивної частини рішення, в судовому засіданні була оголошена перерва до 06.03.08 р. о 15-00 год.

Після перерви представник позивача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи особисто під розпис.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.01.04 р. сторони уклали договір № 54 купівлі-продажу (надалі - спірний договір), за яким продавець (позивач) зобов’язався продати, а покупець (відповідач) оплатити та прийняти продукцію згідно специфікації, яка є невід’ємною частиною договору, на загальну суму 556888,58 грн.

Додатком № 1 до спірного договору є специфікація № 1 на суму 69688,58 грн. та додатком № 2 є специфікація № 2 на суму 487200,00 грн.

01.09.04 р. сторони уклали додаткову угоду до спірного договору про внесення змін до спірного договору відносно реквізитів ВАТ „Бериславський машинобудівний завод”.

Відповідно до п.5.1 спірного договору оплата продукції здійснюється покупцем шляхом прямого банківського платежу на рахунок продавця у вигляді 100% попередньої оплати.

Строк здійснення попередньої оплати спірним договором не встановлений.

Згідно п.3.1 спірного договору строк поставки - не більше 30 днів з моменту отримання 100% попередньої оплати, згідно заявки в рівних обсягах по місяцям протягом року.

Пунктом 3.3 спірного договору передбачено, що приймання (здача) продукції по кількості та комплектності здійснюється на підставі товаросупровідних документів: накладна, рахунок-фактура.

04.02.04 р. без попередньої оплати позивач відпустив відповідачу продукцію по накладній № 17 на суму 6181,68 грн.

Також 05.02.04 р. позивач без попередньої оплати відпустив відповідачу продукцію по видатковій накладній № 21 на суму 63506,90 грн.

В накладній № 17 від 04.02.04 р. та в видатковій накладній № 21 від 05.02.04 р. вписана довіреність уповноваженої особи відповідача на отримання ТМЦ серії ЯЖЦ № 562435 від 02.02.04 р., але відсутній підпис цієї особи в отриманні продукції.

Позивач не висуває позовних вимог до відповідача по накладній № 17 від 04.02.04 р. в зв’язку з тим, як пояснив в судовому засідання представник позивача, що у позивача відсутні докази отримання цієї продукції відповідачем.

Як свідчать копії банківських виписок з особового рахунку позивача (а.с.38, 39) відповідач здійснив часткову оплату отриманої від позивача продукції за спірним договором платіжним дорученням № 299 від 03.08.04 р. на суму 5000,00 грн. та платіжним дорученням № 937 від 13.09.04 р. в сумі 10000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що ним була зроблена попередня оплата в сумі 15000,00 грн. суд вважає безпідставними, оскільки це спростовується матеріалами справи, а саме копіями банківських виписок з особового рахунку позивача, де в призначенні платежу зазначається „Плата за запчастини згідно договору № 54 від 27.01.04 р.”, а не попередня оплата.

Відповідач факт отримання продукції не визнає, але й не заперечує, акт звірки взаєморозрахунків не підписав.

Як стверджує позивач, він направив відповідачу вимогу № 24 від 24.07.04 р. про оплату продукції поставленої по спірному договору на суму 69688,58 грн., претензію № 022/1222 від 31.08.06 р. на суму 93735,08 грн. з описом вкладення та претензію № 022/6 від 14.03.07 р. на суму 48506,90 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 692 ЦК покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов’язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Оскільки в спірному договорі встановлена 100% попередня оплата і вона не була здійснена відповідачем, а продукція була поставлена позивачем до здійснення попередньої оплати, то до спірних відносин слід застосовувати саме статтю 538 ЦК України, а не ст. 530 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 538 ЦК України виконання свого обв’язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов’язку, є зустрічним виконанням зобов’язання.

При зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Отже, відповідач повинен був оплатити отриману продукцію в той же день, тобто 05.02.04 р.

Посилання позивача на те, що згідно ч. 4 ст. 538 ЦК України строк виконання відповідачем зобов’язання по оплаті отриманої продукції визначається строком дії спірного договору, а строк позовної давності відповідно починає свій перебіг з моменту закінчення строку дії спірного договору (31.12.04 р.), суд вважає безпідставними, оскільки ч. 1 ст. 693 ЦК України відсилає до статті 538 ЦК України, а не до 631 ЦК України.

Також суд вважає безпідставними посилання позивача на вимогу № 24 від 24.07.04 р. про оплату продукції поставленої по спірному договору на суму 69688,58 грн., претензію № 022/1222 від 31.08.06 р. на суму 93735,08 грн. з описом вкладення та претензію № 022/6 від 14.03.07 р. на суму 48506,90 грн., оскільки позивачем не надано доказів відправки їх відповідачу, а претензія № 022/1222 від 31.08.06 р. на суму 93735,08 грн. з описом вкладення не може вважатися належним та допустимим доказом відправки відповідачу вимоги про оплату продукції по спірному договору, оскільки в ній відсутні будь-які посилання на спірний договір і сума заборгованості не відповідає даному спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання.

Таким чином, перебіг позовної давності по оплаті продукції за видатковою накладною № 21 від 05.02.04 р. почався з 05.02.04 р., оскільки у позивача, відповідно до вимог ч.2 ст. 538 ЦК України, саме в цей день виникло право пред’явити вимогу про оплату продукції.

Відповідно і закінчився строк позовної давності 05.02.07 р.

Відповідач в відзиві на позов наполягає на застосуванні позовної давності.

Позивач не надав суду жодних поважних причин пропуску строку позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 261, 267, 538, 692, 693 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33-35, 43, 46, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Відхилити клопотання відповідача про витребування у позивача додатку № 1 від 05.02.04 р. до договору купівлі-продажу № 54 від 27.01.04 р., надання для розгляду справи більш тривалого строку, ніж встановлено ч.1 ст. 69 ГПК України, та відкладення розгляду справи.

2. В позові відмовити повністю

Суддя Ольшанченко В.І.