ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"21"
лютого 2008 р.
Справа №  13/664а

Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,

секретаря судового засідання
Бордунос Л.І., в приміщенні господарського суду у відкритому судовому засіданні
розглянув справу за адміністративним позовом
Державної  інспекції з контролю за
цінами в Черкаській області, м. Черкаси,
вул. Смілянська, 131

до
приватного підприємця ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1

про  стягнення 270 грн. штрафу

за участю представників сторін:

від позивача:  Косточка Т.В. -за довіреністю від 06.08.2007
р.

від відповідача: не з'явилися.
Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору. Відповідач
не скористався правом на участь представників в засіданні суду.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Державною інспекцією з контролю за
цінами в Черкаській області на виконання п. 17 плану роботи інспекції на ІІ
півріччя 2007 року в серпні  2007 року
проведена перевірка ФОП ОСОБА_1. з питання дотримання державної дисципліни цін
на окремі види продовольства.

Перевіркою встановлено, що
відповідач  в серпні 2007 року  реалізував фізичній особі -приватному
підприємцю ОСОБА_2. цукор-пісок згідно накладної  від 15.08.2007 р. №15.08.2007 року  №745/8 в кількості  50 кг по ціні 2,70 грн. за 1 кг з врахуванням
ПДВ   на загальну суму  135 грн.
з урахуванням  ПДВ, що  нижче діючої
мінімальної ціни  2,375  грн. без урахування  ПДВ (2,85 грн. за 1  кг  з
урахуванням ПДВ), чим порушив  вимоги
ЗУ  «Про
державне регулювання
виробництва  і реалізації цукру»
від 17.06.1999 року №758-XIV в частині застосування мінімальної  ціни на
цукор-пісок, встановлено
постановою КМУ від 20.02.2006 року №171 «Про заходи щодо державного
регулювання  виробництва  і реалізації
цукру та цукрових буряків».

Відповідно до статті  117 Конституції України Кабінет Міністрів
України  в межах своєї компетенції видає
постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

На підставі  цього
реалізація  цукру  повинна здійснюватись  згідно
Закону України  "Про
державне   регулювання   виробництва
і   реалізації   цукру"
від   17.06.1999   року
№   758-ХІУ   з обов'язковим дотриманням вимог щодо
мінімальних цін на цукор. Згідно частини 3 статті 9 цього Закону за порушення
його норм з суб'єкта підприємницької діяльності стягується штраф у розмірі
подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена з порушенням встановленого
порядку.

Також статтею 6 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" передбачено, що в народному господарстві
застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і
тарифи. Відповідно до статті 7 Закону України "Про ціни і
ціноутворення" вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції,
товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання
цін і тарифів.

Згідно зі статтею 8 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" державне регулювання цін і тарифів
здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і
тарифів та іншими методами, введеними Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 4 Закону України
"Про ціни та ціноутворення" Кабінет Міністрів України визначає
перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і
тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління в
галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами
(тарифами).

Постановою Кабінету Міністрів
України від 20.02.2006 року № 171 "Про заходи щодо державного регулювання
виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків", було запроваджено
мінімальну ціну за 1 тонну цукру квоти його поставки на внутрішній ринок у
розмірі 2375 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Дана постанова Кабінету Міністрів
України прийнята на виконання статті 6 Закону України від 17.06.1999 року „Про
державне регулювання виробництва і реалізації цукру". Рішенням
Конституційного Суду України від 15.04.2004 року положення статті 6 цього
Закону стосовно запровадження мінімальної ціни на цукор, частини третьої статті
9 цього Закону щодо стягнення штрафу „у розмірі подвійної вартості цукру,
реалізація якого здійсненна з порушенням встановленого порядку", визнано
такими, що відповідають Конституції України.

Відповідно до пункту 3 статті 9
Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру"
у разі поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або
реалізації його за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни, з суб'єкта
підприємницької діяльності стягується штраф у розмірі подвійної вартості цукру,
реалізація якого здійснена з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції
про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами, яка затверджена наказом Міністерства економіки
та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України
03.12.2001 року № 298/519, зареєстрована в Міністерстві юстиції України
18.12.2001 року за № 1047/6238, підставою для застосування фінансових
(штрафних) санкцій є порушення суб'єктами господарювання вимог спеціальних норм
законодавства з питань ціноутворення, установлення та застосування цін
(тарифів), нижчих від установлених мінімальних.

Керуючись частинами 1, 2, 3 статті
9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації
цукру", яка передбачає штрафні санкції у розмірі подвійної вартості
реалізованого цукру, постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2000 року
№ 868 "Про деякі питання державного регулювання виробництва і реалізації
цукру" та наказом Міністерства економіки України від 21.05.2001 року № 107
"Про надання повноважень щодо застосування штрафних санкцій",
Держцінінспекція винесла рішення про застосування штрафних санкцій за порушення
державної дисципліни цін від 28.11.2007 року №6 на загальну суму 270  грн., та разом із листом-вимогою щодо
усунення виявлених порушень від 29.11.2007 року № 2682 надіслала відповідачеві.
Претензія від 29.11.2007 року № 2680 залишена без відповіді.

Станом на 22.01.2008 року рішення
позивача не виконано і у встановленому законом порядку не оскаржено.

Відповідач позовні вимоги не
заперечив, відзив на позов не надав. Доказів оскарження рішення про
застосування штрафних санкцій від 28 листопада 2007 року №6 відповідач не
надав. Доказів перерахування санкцій до бюджету відповідач суду та позивачу не
представив.

Оцінюючи зібрані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

З відповідача підлягає також
стягненню судовий збір в сумі 2 грн. 70 коп. на підставі ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 163 КАС
України, господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1

в доход державного бюджету  код 21081100, р/р0002 ГУДКУ в Черкаській
області, МФО 854018, код 22809222

270 грн.  штрафних санкцій.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1

в доход державного бюджету через
ДПІ у м. Черкаси на користь УДК України в Черкаській області, МФО 854018 код
22809222, рахунок №0002

2
грн. 70 коп. судового збору.

Постанова (судове рішення) набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання постанови,
оформленої відповідно до вимог ст. 167 КАС України. Сторони у справі протягом
10 днів мають право подати заяву про намір оскарження та в 20 денний строк
подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказану постанову через
господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                                                       Г.М.
Скиба