ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.08
Справа№ 12/379А

За
позовом: Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області, м. Дрогобич

До: Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1, м. Дрогобич

Про
припинення
підприємницької діяльності

Суддя  Запотічняк О. Д.

За
участю представників

від
позивача: не
з'явився

від
відповідача:
ОСОБА_1(підприємець)

Суть
спору: На
розгляд господарського суду Львівської області подано позов Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області до Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності.

Ухвалою від 25.12.2007 р. відкрито
провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на
10.01.2008 р.

В судове засідання, яке відбулося
10.01.2008 р. представник позивача не з'явився, причин неявки не повідомив.
Відповідач з'явився, позовні вимоги підтримав.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в матеріалах справи, достатньо, тому справа
розглядається без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Повний текст постанови
виготовлено підписано та оголошено 10.01.2008 р.

Розглянувши
подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Відповідач, як суб'єкт
підприємницької діяльності зареєстрована Дрогобицькою міською радою 18.01.2001
р. за реєстраційним № 4183.

Відповідно до довідки від
25.09.2007 р. № 12559/17-1 відповідач неподавав податкову звітність з моменту
реєстрації, а саме з січня 2001 р., чим порушує вимоги п. 2 ст. 9 Закону
України “Про систему оподаткування”. Як вбачається із матеріалів справи
відповідач заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) не
має.

При
прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК
України: учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є
вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Частиною першою ст. 238 ГК України
передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

А згідно з ч. 1 ст. 247 ГК України:
у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи
установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську
санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його
ліквідації.

Відповідно до ч. 15 ст. 58 ГК
України скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта господарювання
здїйснюється за його особистою заявою, а також на підставі рішення суду у
випадках визнання недійсним або таким, що суперечать законодавству, установчих
документів, або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим
документам, або в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 38  ЗУ „Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи,
зокрема є: неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

Відповідачем
не представлено суду доказів про подання до органів державної податкової служби
документів податкової звітності згідно з вимогами законодавства. Цей факт, на
думку суду свідчить про те, що відповідач, будучи суб'єктом підприємницької
діяльності не дотримується приписів законодавства щодо інформування
контролюючих органів про результати власної господарської (підприємницької)
діяльності, зокрема не подає у встановленому порядку та у визначені терміни
податкову звітність.

Враховуючи наведене, суд прийшов
до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, те, що позов підлягає
задоволенню.

Судовий збір суд покладає на винну сторону
відповідача.

Керуючись
ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”, ч.15.ст.58 Господарського
кодексу України, ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців”, ч. 1 ст. 216, ст. 218, ч.1 ст. 238 ГК України,
ч. 1 ст. 247 ГК України ст.ст.17, 48, 69, 71, ч. 4 ст. 94, 122-124, 138-140,
151-154, 162, 163, п.6 розділу  УІІ  Прикінцевих та  перехідних
положень  Кодексу  адміністративного  судочинства
України, суд -

постановив :

1. Позов задоволити повністю.

2. Скасувати (припинити) державну
реєстрацію Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1).

3. Зобов'язати Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 здійснити заходи по ліквідації суб'єкта підприємницької
діяльності без створення юридичної особи і в трьохмісячній термін подати органу
державної  реєстрації документи відповідно
до  ст. 36 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”.

4. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер Державного реєстру
фізичних осіб НОМЕР_1)  в доход
державного бюджету -3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанову у даній справі надіслати учасникам процесу,
органу державної реєстрації.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою
І “Апеляційне провадження”  Розділу IV
Кодексу  адміністративного  судочинства
України. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів
після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя
Запотічняк О.Д.