СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" січня 2008 р.
Справа №  11/197

За позовом          Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної

особи ОСОБА_1м.Київ

до відповідача:               ВАТ «Дубномолоко»
м.Дубно
Рівненської області

про
стягнення                   400 000 грн.
00 коп. за порушення авторських майнових прав на твір

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-                             ОСОБА_1,
підприємець;

від відповідача-          Волинець О.В., представник (довір.б/н
від 15.05.2007р.).

Представники сторін не заявили
клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз'яснено сто-ронам
статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору:
Позивач-СПД ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з
Відпо-відача-ВАТ «Дубномолоко» 400 000 грн. 00 коп. за порушення авторських
майнових прав на твір, яке вирази-лось у використанні останнім на упаковці
виробленої продукції - сир плавлений ІНФОРМАЦІЯ_3 зображення твору-скульптури
“ІНФОРМАЦІЯ_1”, виключні майнові права на який належать СПД ОСОБА_1 згідно
укладе-ного договору.

Як на підставу своїх вимог, Позивач
покликався, зокрема, на таке: про авторське право гр.ОСОБА_2 на
скульптуру „ІНФОРМАЦІЯ_1" та малюнок широкому загалу в Україні було
повідомлено 27 червня 1998 р. в газеті українського уряду „Урядовий
кур'єр" № 121-122 (надалі в тексті -твір). Інформація про авторство
ОСОБА_2 на твір скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" також вміщена у ряді
енциклопедій, зокрема, в "Украинском советском знциклопе-дическом
словаре".

Згідно із Авторським договором про
передачу виключних майнових прав від 01.09.2005р., скульптор ОСОБА_2 передав
Позивачу виключні авторські майнові права на використання Твору, що засвідчено
рішенням Державного департаменту інтелектуальної власності МОН України про
реєстрацію договору, який стосується права автора на твір (Реєстраційний номер
625. дата реєстрації 17.05.2006р.).

Наприкінці листопада 2005 року
Позивачу стало відомо, що Відповідач використовує для маркування власної
продукції етикетку, на якій без дозволу Позивача зображений твір - скульптура
„ІНФОРМАЦІЯ_1". Крім зображення скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" на цій
етикетці також зазначено: ВАТ «Дубномолоко», сир плавлений 45%,
„Столич-ний", дані про адресу виробника та виріб, ТУ У 142 75901.020-97 та
штрих-код виробу 48 20039 800254. Отже, викорис-тання Твору Відповідачем, на
думку Позивача -почалось з щонайменш з 2005 року.

Відповідач-ВАТ
«Дубномолоко»не надав господарському суду витребуваного ухвалами від
08.05.2007р., 23.05.2007р., 04.07.2007р. та 25.12.2007р. відзиву на позов та
додаткових матеріалів, зокрема - обгрунтування викорис-тання на упаковці товару
зображення твору-скульптури “ІНФОРМАЦІЯ_1”; не вказав особу, яка виготовлювала
ети-кетки та не надав докази, які підтверджують виготовлення та отримання
фотополімерних (або інших) форм для друку чи етикеток із зображенням
твору-скульптури “ІНФОРМАЦІЯ_1”, що використовувались для пакування готової
про-дукції; не надав доказів, що стверджують кількість та ціну продукції,
маркованої зображенням твору-скульптури “ІНФОРМАЦІЯ_1”, яку відвантажено
товариством за період з 01.01.2005р. по даний час; копію довідки про включення
до ЄДР.

Разом з тим, представник
Відповідача у судовому засіданні 16.01.2008р. надав оригінал упаковки сиру
плавле-ного ІНФОРМАЦІЯ_3 45% на якому відсутнє зображення твору-скульптури
“ІНФОРМАЦІЯ_1”, при цьому, проти позов-них вимог заперечив, своєї вини у
використанні на упаковці сиру плавленого ІНФОРМАЦІЯ_3 45% зображення
твору-скульптури “ІНФОРМАЦІЯ_1” не заперечує і не вбачає, витребуваними судом
іншими данними (документами) -не володіє.(т.2, арк. справи 12).

Позивач в судовому засіданні
16.01.2008р. надав суду витребувані ухвалою від 25.12.2007р. докази, що
стверджують наявність упущеної вигоди: можливої винагороди за аналогічне
використання на умовах ліцензій-ного договору, яке встановлювалося Позивачем за
попередніми угодами.(т.2, арк.справи 8-11, 13-16).

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Протягом 1960-1979 років автором
ОСОБА_2 був створений твір (скульптура) „ІНФОРМАЦІЯ_1", який в 1982 році
був встановлений у парку ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі в тексті - Твір).

17 липня 1996р. гр.ОСОБА_2 отримав
два Свідоцтва України про державну реєстрацію прав автора на твір: ПА №НОМЕР_1
на твір скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" та ПА №НОМЕР_2 на малюнок „ІНФОРМАЦІЯ_1"
(надалі в тексті -Тво-ри).(т.1, арк.справи 7-8).

Про авторське право гр.ОСОБА_2 на
скульптуру „ІНФОРМАЦІЯ_1" та малюнок широкому загалу в Укра-їні було
повідомлено 27 червня 1998р. в газеті українського уряду „Урядовий кур'єр"
№ 121-122.(т.1, арк.спра-ви 9).

Інформація про авторство ОСОБА_2 на
твір скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" також вміщена у ряді енцикло-педій,
зокрема, в "Украинском советском знциклопедическом словаре"(К.,1989.
- т.3, стор.208, світли-ни).(т.1, арк.справи 10-12).

ОСОБА_1зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності розпорядженням Радян-ської районної у м.Києві
державної адміністрації №НОМЕР_3 від 06.12.1997р.(т.1, арк.справи 44).

01 вересня 2005р. згідно із
Авторським договором про передачу виключних майнових прав, скульптор ОСОБА_2
передав суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1(надалі - СПД ОСОБА_1)
виключні авторські майнові права на використання Твору. Передача автором
виключних майнових прав на Твір СПД ОСОБА_1 з 01.09.2005р. по 31.12.2009р.
засвідчена Рішенням Державного департаменту інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України про реєстрацію договору, який стосується
права автора на твір (Реєстраційний №625, дата реєстрації 17.05.2006р.).(т.1,
арк.справи 15-18).

Наприкінці листопада 2005 року
Позивачу стало відомо, що Відповідач використовує для маркування власної
продукції етикетку, на якій без дозволу Позивача зображений твір - скульптура
„ІНФОРМАЦІЯ_1". Крім зображення скульптури „ІНФОРМАЦІЯ_1" на цій
етикетці також зазначено: ВАТ «Дубномолоко», сир плавлений 45%,
„Столич-ний", дані про адресу виробника та виріб, ТУ У 142 75901.020-97 та
штрих-код виробу 48 20039 800254.

Факт розповсюдження Відповідачем в
2005р. сиру плавленого 45%, „Столичний", на етикетці якого зображено Твір
підтверджується прикладеним до позовної заяви чеком торгівельного підприємства
та упаковкою плавленого сиру з контрафактною етикеткою.(т.1, арк. справи 13,
14, 91).

З матеріалів справи та пояснень
представника Відповідача в судовому засіданні 16.01.2008р., - вбачається, що на
використання Твору з вересня 2005р. Відповідач із СПД ОСОБА_1 ніякого договору
не укладав, про свої наміри використати твір-скульптуру „ІНФОРМАЦІЯ_1"
правовласнику не повідомив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення представників сторін, встановивши обстави-ни
справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних під-став.

Причиною спору в даній справі є
питання щодо наявності в діях Відповідача порушень прав інтелектуальної
власності Позивача та правових підстав для стягнення з Відповідача компенсації
за вказане порушення.

Статтею 11 ЦК України встановлено,
що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є дії осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, договори та інші правочини.

Межі здійснення цивільних прав
врегульовано ст.13 ЦК України. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються
дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 421 ЦК України
суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права
інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи,
яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної
власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно зі статтею 7 Закону України
“Про авторське право і суміжні права” (надалі в тексті -Закон) -суб'єктами
авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього
Закону, їх спадкоємці та особи, яким ав-тори чи їх спадкоємці передали свої
авторські майнові права.

Відповідно до статті 433 ЦК України
та статті 8 Закону до об'єктів авторського права віднесено, зокрема, твори
образотворчого мистецтва, твори живопису, архітектури, скульптури та графіки.

В абзаці тридцять восьмому статті 1
Закону наведено визначення терміну "твір образотворчого мистецтва",
згідно з яким це -скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія,
твір художнього (у томі числі сценічного) ди-зайну тощо.

Згідно з частиною другою статті 11
цього Закону авторське право на твір виникає внаслідок факту його ство-рення.
Частиною першою статті 15 Закону визначено, що до майнових прав автора (чи іншої
особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору
та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з частинами першою-третьою
статті 440 ЦК України, частиною першою, третьою статті 15 Закону до майнових
прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право
на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору
іншими особами. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право)
на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право
дозволяти або забороняти будь-яке використання твору іншими особами.

В абзаці п'ятому статті 1 Закону
визначено, що виключне право - це майнове право особи, яка має щодо твору,
виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського
права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи
заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим
Законом.

Відповідно до ст.427 ЦК України
майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до
закону повністю або частково іншій особі. Умови передання майнових прав
інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається
відповідно до цього Кодексу та іншого закону.

Згідно з частиною першою статті 31
Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої
майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі
повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється авторським договором.

Відповідно до статті 32 Закону:

автору та іншій особі, яка має
авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на
використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі
авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно
на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21
- 25 цього Закону (частина перша);

за авторським договором про
передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має
виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і
у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій
особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам.
При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору,
залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не
передаються (частина третя).

Частиною восьмою ст.33 Закону
передбачено, що усі майнові права на використання твору, які передаються за
авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не
зазначені в авторському договорі як пере-дані
суб'єктом авторського права, вважаються такими, що не передані, і
зберігаються за ним.

Господарським судом встановлено, що
згідно з Авторським договором про передачу виключних майнових прав, автор твору
скульптор ОСОБА_2 передав СПД ОСОБА_1 виключні авторські майнові права на
викорис-тання Твору, зокрема, право на дозвіл чи заборону відтворювати та
використовувати Твір іншим особам на території України.

За приписами статті 443 ЦК України
використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без такої згоди.

Статтею 441 ЦК України передбачено
способи використання твору, якими, зокрема, є відтворення будь-яким способом та
у будь-якій формі, продаж, передання в найм (оренду) тощо, а також інші дії,
встановлені законом.

Відповідно до частини першої ст.25
Закону допускається без дозволу автора (чи іншої особи, яка має авторське
право) і без виплати авторської винагороди відтворювати виключно в особистих
цілях або для кола сім'ї попередньо правомірно оприлюднені твори.

Звернення з даним позовом до суду,
на думку Позивача викликано порушенням його права інтелектуальної власності,
зокрема, належних йому за Договором майнових прав інтелектуальної власності,
однак, оскільки інформація про кількість випущених ВАТ «Дубномолоко»виробів із
використанням Твору є комерційною інформацією, яка Відпо-відачем ніде не
оприлюднена, Позивач визначив приблизний розмір компенсації за порушення його
виключних автор-ських майнових прав на підставі Авторського договору про передачу
виключних майнових прав від 01.09.2005р. - у сумі 1 000 мінімальних розмірів
заробітної плати, тобто 400 000 грн. замість доходу, отриманого ВАТ
«Дубномолоко»з 01 листопада 2005р.

Пунктом "г" частини
першої статі 52 Закону передбачено, що при порушеннях будь-якою особою
авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону,
недотриманні передбачених договором умов вико-ристання творів і (або) об'єктів
суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом
технічних засо-бів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про
управління правами чи створенні загрози неправомір-ного використання
об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих
немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних
прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав ма-ють право подавати
позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену
вигоду, або стягнен-ня доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним
авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з пунктом "г"
частини другої статті 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про
вип-лату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних
заробітних плат, замість відшкодуван-ня збитків або стягнення доходу.

В абзаці дев'ятому частини другої
цієї ж статті 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути
виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у
встановлених підпунктом "г" пункту 2 статті 52 Закону межах визначити
розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відпові-дача.

З наведеного випливає, що стягнення
компенсації є одним з видів відповідальності за порушення авторського права,
який застосовується як альтернативний захід у випадку неможливості обчислення
завданих правопорушенням збитків та отриманого порушником доходу.

Відтак, під час визначення суми
такої компенсації господарський суд має дослідити об'єктивні критерії, що
можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої непра-вомірним
використанням об'єкта авторського права, та в даному випадку з'ясувати: суму
можливої винагороди за аналогічне використання спірного твору на умовах
ліцен-зійного договору, яка встановлювалася суб'єктом авторських прав за
попередніми угодами або відповідає усталеній практиці в даній сфері; обсяг
порушення (одноразове чи багато-разове використання спірних об'єктів) тощо.

Частинами другою та третьою статті
15 Закону встановлено, що виключне право на використання твору авто-ром (чи
іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у
будь-якій формі і будь-яким способом, а виключне право автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими
особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема:

-
відтворення творів;

-
публічне виконання і публічне сповіщення творів;

-
публічну демонстрацію і публічний показ;

- будь-яке повторне оприлюднення
творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійс-нила перше
оприлюднення;

-
переклади творів;

-
переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів;

-
включення творів як складових частин до збірників, антологій,
енциклопедій тощо.

З метою встановлення обставин
порушення прав Позивача, господарський суд 18.07.2007р. призначив судову
експертизу, пов'язану з охороною прав на об'єкти інтелектуальної власності,
доручивши її проведення Київському нау-ково-дослідному інституту судових
експертиз.(т.1, арк.справи 95-96).

На вирішення експертизи було
поставлено такі питання:

1) чи має місце відтворення
твору ОСОБА_2 “ІНФОРМАЦІЯ_1” на етикетці плавленого сиру ІНФОРМАЦІЯ_3?. Якщо
так, то у який спосіб та у якій формі відбулось це відтворення?.

2)
чи є зображення ладді, постатей трьох чоловіків зі зброєю на палубі та жінки на
носовій частині судна, відтворених на етикетці плавленого сиру ІНФОРМАЦІЯ_3 45%
творчою переробкою твору ОСОБА_2 “ІНФОРМАЦІЯ_1”?

З Висновку судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності №8319/8695 від 30.11.2007р. вбачається, що
на наданій етикетці плавленого сиру „Столичний" 45% (штрих-код 48
4, торговельна марка «КОМО»ВАТ «Дубномолоко»м.Дубно) має місце
відтворення твору ОСОБА_2 „ІНФОРМАЦІЯ_1", при цьому це відтворення
твору відбулося способом копіювання скульптурної композиції
„ІНФОРМАЦІЯ_1" у формі зображення в двох вимірах тривимірного твору.
Зображення ладді, постатей трьох чоловіків зі зброєю на палубі та жінки на
носовій частині судна, відтворених на етикетці плавленого сиру„Столичний"
45 % (штрих-код 48 20039 800254, торговельна марка «КОМО»ВАТ
«Дубномолоко»м.Дубно), не є творчою переробкою твору ОСОБА_2
„ІНФОРМАЦІЯ_1".(т.1, арк.справи 154-158).

Таким чином, за висновком судової
експертизи -на етикетці свого продукту Відповідач використав Твір ОСОБА_2
„ІНФОРМАЦІЯ_1".

З матеріалів справи вбачається, що
ВАТ «Дубномолоко»випустило в обіг продукцію із використанням Твору  -сир плавлений „Столичний" 45%,
нормативно технічний документ ТУ У 14275901.020-97, в упаковці з полімерної
плівки (штрих-код 48 20039 800254, торговельна марка «КОМО»ВАТ
«Дубномолоко»м.Дубно).(арк.справи 91).

Цими діями ВАТ
«Дубномолоко»порушено виключні авторські майнові права СПД ОСОБА_1 на твір-
скульптуру „ІНФОРМАЦІЯ_1".

Як вказувалось, Позивач просить
стягнути з Відповідача 400 000 грн. компенсації за порушення авторських та
майнових прав.

Водночас розмір компенсації суд має
визначати в межах заявлених вимог залежно від характеру порушення, ступеню вини
відповідача та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються: обсяг,
тривалість та масштабність порушення; передбачуваний розмір збитків особи, яка
має авторське право; розмір доходу, отриманого внаслідок пору-шення; наміри
відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього
зусилля. При цьому, суд має виходити із засад справедливості, добросовісності
та розумності.

Суд звертає увагу на те, що
Відповідач всупереч вимогам ухвал суду -не надав суду доказів правомірності
використання ним Твору, не надав жодного з витребуваних доказів, відзиву;
фактично ухилився від укладення мирової угоди, хоч про можливість і
необхідність надання часу для чого заявляв у судовому засіданні 23.05.2007р.

З метою встановлення обставин, за
яких Відповідач у 2005-2006 роках випускав продукцію із контрафактною етикеткою
та виявлення показників господарсько-фінансового стану і результатів діяльності
Товариства та даних про прибуток, отриманий ВАТ «Дубномолоко»від реалізації
випущеної продукції -господарський суд зробив запити Асо-ціації товарної
нумерації України “ЄАН Україна”, Агенству з розвитку інфраструктури фондового
ринку України, Тер-управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового
ринку та до Податкової інспекції -на що останні надали витребувані документи і інформацію.(т.1,
арк.справи 97-145).

З наданих вказаними організаціями і
установами довідок, документів та інформації вбачається, що відповідно до
заявок ВАТ «Дубномолоко» - сиру плавленому „Столичний",
нормативно-технічний документ ТУ У 14275901.020-97, в упаковці з полімерної
плівки…масова частка жиру 45% -Асоціацією товарної нумерації України “ЄАН
Україна” 19.11.2002р. присвоєно номер 0254; згідно наступної
заявки, інший номер 22006735РРРРС по такій же то-варній позиції Асоціацією
присвоєно лише 07.06.2006р. При цьому, ознаки товарної позиції
збігаються із зазначеними на примірнику упаковки сиру ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
досліджувалась судовим експертом.(т.1, арк.справи 91, 102-106).

З декларацій з податку на прибуток,
балансів ВАТ «Дубномолоко»за 2005 та 2006 роки вбачачається, що при-буток
товариства, що підлягав оподаткуванню складав відповідно 252 000 грн. та  472 614 грн., а згідно аудиторських
висновків, чистий прибуток у 2005р. складав 350 500 грн., а у 2006р. -412 500
грн., що стверджується матеріалами справи.(т.1, арк.справи 113, 115, 123, 139).

Вирішуючи спір в частині розміру
компенсації за порушення авторського права суд враховує також, що вина- рода
Позивача за аналогічне використання Твору на умовах ліцензійного договору у
2005, 2006, 2007 роках складала від 27 500 грн. до 60 000 грн.(т.2, арк.справи
9-11, 13-16).

З огляду на зазначені обставини в
сукупності, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності
-господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 25
000 гривень.

Згідно з частиною першою статті 33
ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення позову, оголошені в
судовому засіданні 16.01.2008р. Відповідач не ствердив жодним доказом.

Позов підлягає частковому
задоволенню. На Відповідача покладаються державне мито та судові витрати  (вит-рати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та сума, яка підлягає сплаті за проведення
судової екс-пертизи) на підставі частини другої ст.49 ГПК України, внаслідок
його неправильних дій - доведення спору до госпо-дарського суду.

Разом з тим, як вказувалось вище
-Відповідач безпідставно ухилився від надання відзиву на позов та докумен-тів,
необхідних для вирішення спору, які суд витребовував ухвалами від 08.05.2007р.,
23.05.2007р., 04.07.2007р. та 25.12.2007р.(т.1, арк.справи 1, 30, 51-52; т.2,
арк.справи 5).

За ухилення від виконання дій,
покладених господарським судом на сторону, на підставі п.5 ст.83 ГПК Укра-їни,
- з Відповідача належить стягнути в доход Державного бюджету України 1 700 грн.
штрафу.

Керуючись стст. 33, 36, 43, 46-49,
75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.
Позов задоволити частково.

2.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Дубномолоко», яке знаходиться у
м.Дубно, вул.Грушевського, 117-А (код 05496081) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(код НОМЕР_4), який
знаходиться у АДРЕСА_125 000грн. 00коп. компенсації за порушення
авторських та майнових прав на твір, 2 030грн. 40 коп. витрат на
проведення судової експертизи та 118грн. 00коп. витрат на
інформаційно-технічне забез-печення судового процесу.

3.
В решті вимог -в задоволенні позову відмовити.

4.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Дубномолоко», яке знаходиться у
м.Дубно, вул.Грушевського, 117-А (код 05496081) в доход Державного бюджету
України 250грн. 00коп. державного мита та 1 700грн. 00коп.
штрафу.

5.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
В.В.Грязнов

Рішення  підписане
суддею  "24" січня 2008 р..