СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.08                                                                                 Справа № 16/16.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом акціонерного товариства закритого типу «Слов’янський торговець», м. Луганськ

до відкритого акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод», м. Стаханов Луганської області

про стягнення 2.313.563,00 грн?.

за участю представників:

від позивача:           Майданников Р.В. за дов. від 12.03.2008;

від відповідача:           Онищенко А.В. за дов. від 04.01.2008.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про відшкодування з відповідача збитків в сумі 2.313.563,00 грн., заподіяних відповідачем неповерненням позивачу металопрокату, переданого на зберігання в 1999 році (заявлена до стягнення сума складає вартість неповерненого зі схову металопрокату станом на дату пред’явлення позову).

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

В судовому засіданні 29.02.2008 було оголошено перерву до 14.03.2008 (10.40).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.11.2006 по справі № 5/160пн, постановою Луганського апеляційного господарського суду від 25.01.2007 по справі № 5/160пн та постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 5/160пн, які набрали законної сили (у справі № 5/160пн брали участь ті саме сторони, що і у даній справі), встановлено, що:

-          01.10.1996 між сторонами за позовом був укладений договір зберігання згідно якому, позивач передав відповідачу на зберігання на невизначений строк металопрокат у кількості 899,6 тон;

-          відповідач незважаючи на неодноразові вимоги позивача не повернув останньому майно, передане ним на зберігання.

Вищевказаним рішенням господарський суд зобов’язав відповідача повернути позивачу металопрокат у кількості 373 тони 900 кілограмів.

За заявою позивача ухвалою від 02.08.2007 господарський суд змінив спосіб виконання свого рішення від 20.11.2006 звернувши стягнення на кошти відповідача на суму 685404 грн. (вартість металопрокату) замість спонукання відповідача повернути металопрокат в натурі.

Відповідач в повному обсязі виконав рішення суду від 20.11.2006 (з урахуванням зміни способу його виконання) перерахувавши 18.09.2007 позивачу грошові кошти в сумі 685404 грн., що підтверджується платіжним дорученням відповідача від 18.09.2007 № 6621 та визнано позивачем.

Позивач у позовній заяві вказав, що відповідач порушенням своїх обов’язків щодо своєчасного повернення металопрокату зі зберігання заподіяв йому (позивачу) прямі збитки у розмірі вартості металопрокату, яка визначена ним на день пред’явлення позову.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування з відповідача збитків в сумі 2.313.563,00 грн., заподіяних неповерненням металопрокату, переданого на зберігання в 1999 році (заявлена до стягнення сума складає вартість неповерненого зі схову металопрокату станом на дату пред’явлення позову).

Позивач зазначив, що вартість металопрокату (за винятком металопрокату марок: 140 х 140 12 х 1МФ; 140 х 140 Н2х та сталі марки 37 х 12Н8Г8МФБШ) на день пред’явлення позову в сумі 2.134.996,00 грн. визначена ним на підставі цінової довідки експерта Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 24.12.2007 № 1742.

Вартість металопрокату марок: 140 х 140 12 х 1МФ; 140 х 140 Н2х та сталі марки 37 х 12Н8Г8МФБШ в сумі 179000 грн. визначена ним самостійно за середнім показником ціни на металопрокат в цілому, яка зросла.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі –у розмірі її вартості.

Ухвалою господарського суду від 02.08.2007 по справі № 5/160пн (між цими сторонами), яка набрала законної сили, господарський суд вже стягнув з відповідача на користь позивача вартість вказаного металопрокату в сумі 685404 грн. (але ж у справі № 5/160пн був інший предмет спору).

Відповідач перерахував позивачу вартість металопрокату в сумі 685404 грн., що підтверджується платіжним дорученням відповідача від 18.09.2007 № 6621 та визнано позивачем.

Позивач просить відшкодувати з відповідача збитки у вигляді вартості втраченого металопрокату, яка визначена станом на дату пред’явлення позову.

У якості доказу вартості металопрокату (за винятком металопрокату марок: 140 х 140 12 х 1МФ; 140 х 140 Н2х та сталі марки 37 х 12Н8Г8МФБШ) позивач подав суду цінову довідку експерта Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 24.12.2007 № 1742.

У вказаній довідці вказано, що ціни металопрокату, які значаться у цій довідці, були встановлені на підставі вивчення ринку продаж, даних мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Суд не приймає до уваги у якості письмового доказу зазначену цінову довідку експерта, так як вказані в цій довідці дані (ціна металопрокату) взагалі нічим не обґрунтовані.

Згідно ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання.

У разі, якщо висновок судового експерта містить і докладний опис проведених досліджень, і зроблені в результаті їх висновки, а також обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання, цей висновок в силу ч. 2 ст. 43 ГПК України не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом поряд з іншими доказами по справі.

Цінова довідка експерта Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 24.12.2007 № 1742 безумовно не є висновком судового експерта у розумінні ст. 42 ГПК України, однак, ця довідка на відміну від висновку судового експерта взагалі не містить ніякого опису проведених досліджень (не вказано, ні які ринки продаж вивчав експерт, ні період за який проводилося дослідження, ні ціни які склалися на певні марки металопрокату на цих ринках; взагалі нічого не вказано, лише найменування товару та його ціна).

Посилання у довідці експерта на «дані мережі Інтернет», без зазначення конкретних ресурсів Інтернет та взагалі без зазначення правового обґрунтування можливості застосування цих даних, унеможливлює прийняття зазначеної довідки експерта у якості доказу дійсної вартості металопрокату на вказану дату.

За таких обставин, цінова довідка експерта Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 24.12.2007 № 1742 не приймається судом до уваги у якості доказу.

Інших доказів вартості металопрокату позивач суду не подав.

Вартість металопрокату марок: 140 х 140 12 х 1МФ; 140 х 140 Н2х та сталі марки 37 х 12Н8Г8МФБШ в сумі 179000 грн. (вартість яких не була вказана у ціновій довідці експерта) визначена ним самостійно за середнім показником ціни на металопрокат в цілому, яка зросла.

Доказів існування середніх показників цін та розрахунків цих показників позивач суду не подав.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

14 березня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 19 березня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                      В.В. Корнієнко