СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27
лютого 2008 р.
Справа  № 14/11

за
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Свалява

до    Свалявської міжрайонної державної податкової
інспекції, м. Свалява

про  визнання
недійсними (нечинними) податкових повідомлень-рішень Свалявської МДПІ від
19.10.2007р. №/0/1187-1913 та
№/0/1186-1913,

Суддя
: В.І. Карпинець

Представники:

від
позивача:ОСОБА_2-  представник за дов. від 04.02.2008р.

від
відповідача: Ковач Т.І.
-завідувач юридичного сектору за дов. від 16.01.2008р. №1/9/10;  Баганич К.Ю. -начальник відділу оподаткування
фізичних осіб за дов. від 21.01.2008р. №3/9/10; Жук О.М. -державний податковий
інспектор юридичного сектору за дов. від 07.02.2008р. №15/9/10

СУТЬ СПОРУ: Приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Свалява

(далі -позивач)
звернувся до господарського суду з позовною заявою  до Свалявської міжрайонної державної
податкової інспекції, м. Свалява (далі - відповідач) про визнання недійсними
(нечинними) податкових повідомлень-рішень Свалявської МДПІ від 19.10.2007р.
№/0/1187-1913 про зобов”язання ПП ОСОБА_1  сплатити штраф у розмірі 20% у  сумі 41,87грн. за порушення граничних строків
сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі 209,36грн.  та №/0/1186-1913 про
зобов”язання ПП ОСОБА_1  сплатити штраф у
розмірі 10% у  сумі 221,92грн. за
порушення граничних строків сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі
2219,20грн.

Представниками сторін у судовому
засіданні 08.02.2008р. було подано письмове клопотання від 08.02.2008р., яким
просили суд не здійснювати по даній адміністративній справі повну фіксацію
судового процесу технічними засобами  та
розгляд справи по суті розпочато у попередньому судовому засіданні 08.02.2008р.
відповідно до вимог п.3 ст.121 КАС України
також на підставі письмової згоди за даним клопотанням  (а.с.20).

Позивач,
як у позовній заяві (а.с.2-4) та у запереченні проти доводів відповідача,
зазначених відповідачем у запереченні на позов (а.с.23-24), так і представник позивача
у судових засіданнях по розгляду справи
в обгрунтування своїх позовних вимог зокрема посилаються на те, що:

- вимоги Закону України „Про порядок
погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”   щодо узгодження податкових зобов”язань по
єдиному податку не можуть бути застосовані до єдиного податку, оскільки такий
податок сплачується платником на підставі отриманого свідоцтва про сплату
єдиного податку у відповідному податковому році відповідно до вимог  Указу Президента України „ Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”,
яким не передбачено подання відповідного розрахунку (податкової декларації), як
щомісячного, щоквартального, річного, а тому, на їх думку, до несвоєчасної
сплати єдиного податку не можуть бути застосовані штрафні санкції, передбачені
п.п. 17.1 7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач  заперечує проти позову з підстав наведених у
запереченні проти позову  на позов (
а.с.21-22), так і у відповіді  на
заперечення позивача проти доводів відповідача, викладених у запереченні проти
позову (а.с.25-26), зокрема посилаються на те, що  відповідно до ст. 5 Указу Президента України
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”, суб'єкти малого
підприємництва  несуть  відповідальність  за правильність обчислення, своєчасність
подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством
України     відповідно до преамбули
Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з
питань оподаткування,  який установлює
порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів),
включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій,
що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження
дій  органів  стягнення. Також зазначають про те, що строки
сплати передбачені Указом Президента України „ Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, яким
встановлено, що сплата єдиного податку здійснюється щомісячно не пізніше 20
числа наступного місяця та про те, що на виконання вимог даного Указу
Президента України, Державною податковою адміністрацією України було розроблено
та затверджено наказом від 29.10.1999р. №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 02.11.1999р. за №752/4045 Свідоцтво про сплату єдиного податку та
порядок його видачі. Відповідно до п.2 Порядку про видачу Свідоцтва про сплату
єдиного податку, Свідоцтво видається на зазначений у заяві термін, але в межах
календарного  року. У разі щомісячної
сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20 числа місяця, за
тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

За таких
обставин вважають, що щомісячна сума нарахування єдиного податку є узгодженою,
відповідно підпадає під дію  Закону
України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” та відповідно до несвоєчасної його сплати у
встановлені строки - не пізніше 20 числа місяця, за тим, в якому здійснювалася
попередня сплата єдиного податку, застосовуються вимоги п.п. 17.1 7 п.17.1
ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо зобов”язання такого
платника сплатити штраф у відповідних розмірах, як за прострочену сплату
податкового боргу.

У судових засіданнях 08.02 та
21.02.2008р. при розгляді даної адміністративної справи оголошувались перерви
/п.2 ст.150 КАС України/.

У судовому
засіданні 27.02.2008р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови
відповідно до вимог п.3 ст. 160 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,

суд
встановив, що:

За актом №645
від 16.10.2007р. „Про результати проведення перевірки  дотримання податкового законодавства”
(а.с.8-9, далі -акт перевірки)
Свалявською МДПІ  було встановлено
порушення  ПП ОСОБА_1   граничних строків сплати єдиного податку у
періоді 2005-2007р.р., що підтверджено розрахунками штрафних санкцій, наведених
у додатку до даного акту перевірки  (а.с.
10).

За результатами розгляду матеріалів
даного акту перевірки, Свалявською МДПІ було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 19.10.2007р. №/0/1187-1913 про
зобов”язання ПП ОСОБА_1  сплатити штраф у
розмірі 20% у  сумі 41,87грн. за
порушення граничних строків сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі
209,36грн.  та
№/0/1186-1913 про зобов”язання ПП ОСОБА_1  сплатити штраф у розмірі 10% у  сумі 221,92грн. за порушення граничних
строків сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі 2219,20грн., які і є
предметом судового оскарження по даній адміністративній  справі (а.с.6-7).

Проаналізувавши подані по
адміністративній справі доказові матеріали щодо спірного питання  та аналізуючи доводи та заперечення сторін,
суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову в
повному обсязі, виходячи з наступного:

Факт перебування приватного
підприємця ОСОБА_1  на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, як суб'єкта малого підприємництва у
перевірених податкових періодах на підставі отриманих свідоцтв з щомісячною
сплатою єдиного податку підтверджено матеріалами справи (а.с.27-34) та не
заперечується відповідачем та його представником.

Статтею 1 Указу
Президента України „ Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”, зокрема
встановлено, що фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів
їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Платники
податку, які в установленому Указом порядку перейшли на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності і одержали Свідоцтво про сплату єдиного
податку, таким чином погодились на сплату єдиного податку у встановлені Указом
терміни. Зокрема протягом дії Свідоцтва платники повинні дотримуватися всіх
норм Указу, тобто сплачувати в установлені Указом термін єдиний податок за
ставками, визначеними місцевою радою.

Виходячи з
вищенаведеного, розмір та послідовність сплати єдиного податку приватним
підприємцем  ОСОБА_1  є узгодженим.

Як вбачається з
матеріалів справи, перевіркою встановлено, що ПП ОСОБА_1  сплатила борг по єдиному податку на
підприємницьку діяльність фізичних осіб в розмірі  2428,56грн. із порушенням граничних термінів,
що зафіксовано в додатках до акту перевірки -розрахунках штрафних санкцій
(а.с.10).

Відповідно до
преамбули  Закону України „Про порядок
погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру
оскарження дій  органів  стягнення.

Закон України
„Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” не встановлює єдиний порядок та строки
сплати  податків і зборів (обов'язкових
платежів), а передбачає, що порядок подання розрахунку та строки сплати можуть
встановлюватися цим Законом або іншими Законами України з питань оподаткування.
Якщо спеціальним законом  з питань сплати
окремого податку встановлені інші граничні строки сплати податку, ніж ті, що
встановлені Законом, то діють положення закону
з питань оподаткування окремим податком.

Спрощена
система оподаткування, обліку та звітності, запроваджена Указом Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”, передбачає особливий порядок оподаткування суб'єктів малого
підприємництва, шляхом сплати єдиного податку.

Відповідно до
ст. 5 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва”, суб'єкти малого  підприємництва  несуть
відповідальність  за правильність
обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку
згідно із законодавством України.

Відповідно до
вимог п.5.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, узгоджена  сума податкового
зобов'язання,  не сплачена платником
податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу
платника податків.

Оскільки
суб'єкт   малого   підприємництва (зокрема фізична  особа - суб'єкт малого підприємництва),  який
сплачує  єдиний податок, зокрема
не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів):   податку на додану вартість;  податку на доходи фізичних осіб;  плати (податку) за землю;   збору на спеціальне використання природних
ресурсів; комунального податку; податку на промисел; збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, які входять в систему оподаткування у
відповідності  до Закону України „Про
систему оподаткування” та подання по яких
податкової звітності (податкових декларацій та розрахунків) у
встановлені відповідні строки відповідно до вимог ст. 4  Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”,  то до єдиного податку, зокрема
щодо строків його сплати та відповідно за порушення таких строків повинні
застосовуватися вимоги п.п. 17.1 7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок
погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, у разі коли платник  податків
не  сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання
протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку
зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-   при
затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку
сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків
погашеної суми податкового боргу;

-     при затримці від 31 до 90 календарних днів
включно, наступних за  останнім днем
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі
двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-        при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків
погашеної суми податкового боргу.

Указом
Президента України „ Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” встановлено, що сплата єдиного податку
здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця (абз.3 п. 3 даного
Указу).

На виконання
вимог даного Указу Президента України, Державною податковою адміністрацією
України було розроблено та затверджено наказом від 29.10.1999р. №599,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. за №752/4045
Свідоцтво про сплату єдиного податку та порядок його видачі, зокрема в якому
було зазначено строки сплати сум єдиного податку.

Відповідно до
п.2 Порядку про видачу Свідоцтва про сплату єдиного податку, Свідоцтво
видається на зазначений у заяві термін, але в межах календарного  року. У разі щомісячної сплати єдиного
податку, його сплата здійснюється не пізніше 20 числа місяця, за тим, в якому
здійснювалася попередня сплата єдиного податку, тобто положеннями Порядку
уточнюється строк  щомісячної сплати
єдиного податку, який визначений абз.3 п. 3 вищезазначеного Указу, із
зазначенням  того, що  сплата єдиного податку повинна бути проведена
фізичною особою -платником єдиного податку не пізніше 20 числа місяця, за тим,
в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

Тобто,  фізичні особи -платники єдиного податку
повинні сплачувати єдиний податок щомісячно (авансово) не пізніше 20 числа
наступного місяця.

Крім цього слід
зазначити про те, що Міністерством юстиції України була проведена правова
експертиза Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку і листом від
17.08.2005р. №24-5-642 визначено, що порядок не протирічить вимогам Указу і
виданий у межах повноважень ДПА України, зокрема статтям 2 і 8 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні”.

Як вбачається з
матеріалів справи, такий порядок щомісячної
сплати єдиного податку був застосований
ПП ОСОБА_1, разом з тим, несвоєчасна його сплата  до відповідного бюджету не пізніше 20 числа
наступного місяця, за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного
податку підтверджена датами їх сплати, зазначеними у наведених розрахунках
штрафних санкцій, як додатку до акту перевірки (а.с.10).

За вищенаведених обставин, є
правомірним встановлення перевіркою несвоєчасності сплати ПП ОСОБА_1  щомісячних сум єдиного податку у відповідних
періодах на загальну суму 2428,56грн. за актом перевірки №645 від 16.10.2007р.
(а.с.8-9) та що зафіксовано в додатках до акту перевірки -розрахунках штрафних
санкцій (а.с.10), які вважаються боргом по єдиному податку  за відповідні періоди, який не був своєчасно
сплачений, а тому відповідно є правомірним застосування до ПП ОСОБА_1  Свалявською МДПІ   штрафу у розмірі 20% у  сумі 41,87грн. за порушення граничних строків
сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі 209,36грн.  за
спірним податковим повідомленням-рішенням від 19.10.2007р.
№/0/1187-1913  та
правомірним застосування до ПП ОСОБА_1
Свалявською МДПІ   штрафу у
розмірі 10% у  сумі 221,92грн. за
порушення граничних строків сплати боргу по єдиному податку у загальній сумі
2219,20грн. за   спірним  податковим повідомленням-рішенням від
19.10.2007р. №/0/1186-1913, у відповідності до вимог п.п.
17.1 7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а тому позовні
вимоги позивача спростовуються вищезазначеними обставинами, матеріалами справи
та нормами чинного законодавства, а тому у задоволенні позову слід відмовити в
повному обсязі.

З огляду на  викладене, керуючись   ст. ст.
5, 105 п.3, 111,  121 п.3, 122,
150, 160 п.3, 162, 163, 167, 254, 255 та п.6 Прикінцевих і перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову, відмовити в повному
обсязі.

2. Постанова
суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

3.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186 КАС України
протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або
шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя
В.І. Карпинець

Постанову суду
виготовлено в повному обсязі  та
підписано 04.03.2008р.