ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.01.08                                                                                           Справа№ 21/374А

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Масловської Л.З.

при секретарі Зубачик Н.

за позовом: ДПІ у Галицькому р-ні м.Львова

до відповідача: ДП МО «Західвійськбуд», м.Львів

про стягнення до бюджету коштів у сумі 36984,36 грн.

Представники:

від позивача: Савченко П.В. –ст.держ. податк.інсп.

від відповідача: Гай О.О. –ю/к

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст.49 КАС України.

Суть спору:

ДПІ у Галицькому р-ні м.Львова звернулася до господарського суду з позовом до ДП МО «Західвійськбуд», м.Львів про стягнення до бюджету коштів у сумі 36984,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві №256/1 від 29.01.2008 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив.

ДП МО «Західвійськбуд» зареєстроване Реєстраційною палатою Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради та присвоєно ідентифікаційний код №24308317.

Згідно ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181 (із наступними змінами та доповненнями) ДП "Західвійськбуд" не сплачено до бюджету 36984,36 грн.

Актом перевірки ДП "Західвійськбуд" від 20.02.02 №635 встановлено, порушення платником ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.97 (із змінами та доповненнями), п.п.5.6 п.5.6 ст.5, п.1.2 ст.1 "Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість" затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.97 №166 із внесеними змінами та доповненнями внесеними згідно Наказу ДПА України від 02.11.00 №568, в результаті чого, платнику нараховано до сплати 18 281 грн. (основного платежу) та 11882,5 грн. (штрафних санкцій), відповідно винесено податкові повідомлення-ршення від 22.02.2002 року №327/04-23-2-24971671/4914 та від 17.12.2003 року №/0. Крім того, платником за березень 2002 року самостійно задекларовано та несплачено 285 грн. з платежу по ПДВ.

Також, на підставі акту перевірки відповідача від 17.12.03 №967, платнику нараховано шрафні санкції та винесено податкові повідомлення рішення від 17.12.03 №/0 (2,71 грн.), №/0 (172,69 грн.), №/0 (467,85 грн.) за порушення платником вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами" стосовно граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по комунальному податку.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова скеровано відповідачу першу та другу податкові вимоги від 04.01.02 №1/112 та від 12.03.02 №2/1087 відповідно.

Позивач свтерджує, що податкова заборгованість відповідача становить 36984,36 грн.

Відповідно преамбули Закону України "Про порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00 №2181, цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно до п. п. 1.1 платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єкта підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Активи платника податків (кошти,матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній та фізичній особі за правом власності або повного господарського відання) можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу (ст.З Закону).

У будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденти, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Відповідно до п. п. 5.4.1 п. 5.4 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181 (із наступними змінами та доповненнями), визнається сумою податкового боргу платника податків.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов‘язок сплачувати податки і збори (обов‘язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” одним із обов‘язків платників податків є обов‘язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов‘язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до п.1.3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Підпунктом 15.2.1. п.15.2 ст. 15 визначено, що у разі, коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю у зв’язку із пропущенням строку позовної давності, оскільки повідомлення-рішення, на підставі яких нараховано відповідачу основні платежі та штрафні санкції датовані 22.02.2002 та 17.12.2003 роками.

Частиною 4 ст.94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 17 Бюджетного кодексу України, ст.ст.4, 9, 20 Закону України “Про систему оподаткування”, п.п.1.3., 3.1.1., 3.1., 15.2.1. Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя                                                                                                     Масловська Л.З.