Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" березня 2008 р. Справа № 9/88

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Будішевська Л.О.

при секретарі Осіпчук О.В.

за участю представників сторін

від позивача Поліщук О.Л. - довіреність від 17.05.06р.

від відповідача не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №3 Житомирської філії ( м. Новоград-Волинськиий)

до Військової частини А-2076 (м. Новоград-Волинський)

про стягнення 416,08 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Військової частини А-2076 416,08грн. заборгованості, із яких 393,43грн. основного боргу, 5,11грн. пені, 15,77грн. інфляційних, 1,77грн. 3% річних.

04.03.08р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог відповідно до якої, просить стягнути з відповідача лише 266,08грн. боргу, із яких 243,43грн. основного боргу, 5,11грн. пені, 15,77грн. інфляційних, 1,77грн. 3% річних, оскільки за час розгляду справи відповідач сплатив 150,00грн.

В судовому засіданні від 27.03.08р. представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з Військової частини А -2076 лише 22,65грн. боргу, із яких 5,11грн. пені, 15,77грн. інфляційних, 1,77грн. 3% річних, оскільки за час розгляду справи відповідач сплатив суму основної заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надав, представника в судове засідання не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 5 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За договором № 213 від 05.01.2000р.(а.с6-9) Центр електрозв'язку № 3 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком" надає Військовій частині А-2076 послуги електрозв'язку.

Відповідно до п.4.2 зазначеного договору, споживач сплачує послуги електрозв'язку за спільно погодженою системою - авансова.

Відповідно до п.4.6 договору № 213 від 05.01.2000р., у разі застосування авансової системи оплати Споживач для одержання послуг електрозв'язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг.

У зв'язку з не виконанням відповідачем свого зобов'язання по оплаті послуг за електрозв'язок наданих у період з вересня 2007р. по січень 2008р., за ним утворилась заборгованість в сумі 393,43грн.

Крім того, у відповідності до п. 5.8 договору №213 від 05.01.2000р., позивачем нараховано пеню в сумі 5,11грн., та у відповідності до ст. 625 ЦК України 15,77грн. інфляційних та 1,77грн. 3%річних.

Таким чином, заборгованість Військової частини А-2076 перед Центром електрозв'язку № 3 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком" на момент подачі позову становила 416,08грн.

За час судового розгляду справи відповідач сплатив основний розмір заборгованості в сумі 393,43грн.

Відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач сплатив 393,43грн., то суд припиняє провадження у справі в частині стягнення цієї суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.2 вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.5.8 договору № 213 від 05.01.2000р., у разі несплати за надані послуги електрозв'язку понад установлений термін ( з 21 числа місяця. що настає після розрахункового періоду) Споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Суд перевірив правильність нарахованих позивачем штрафних санкцій, розрахунок яких знаходиться в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позовні вимоги Центру електрозв'язку № 3 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком" обґрунтовані, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів сплати заборгованості перед позивачем суду не надав.

Оскільки заборгованість була погашена після пред'явлення позову до суду, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Відповідно до Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96р. №543/96-ВР, ч.1, 2 ст. 173, ч. 1 ст. 175 ГК України, ст. 525, 526 ЦК України, керуючись ст.ст. 33,34,44,49,82-85, п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини А-2076", Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирське шосе, ідентифікаційний код № 07895615, на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №3 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком", Житомирська область, м.Новоград-Волинський, вул. Шевченка 12, ідентифікаційний код 01184114:

- 22,65грн. боргу, із яких 5,11грн. пені, 15,77грн. інфляційних, 1,77грн. 3% річних;

- 102,00грн. сплаченого державного мита;

- 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Цивільного кодексу України.

Суддя Будішевська Л.О.

Дата підписання: 01.04.08р.

Віддрукувати: