Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“20”  березня
2008  року
справа № 12/65

Позивач:          Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Бахмацький машинобудівельний завод",  вул. Чернігівська, 60, м. Бахмач,
Чернігівська область, 16500

Відповідач:          Суб"єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Предмет
спору: про стягнення заборгованості 500 грн.

Суддя               Л.М.Лавриненко

Представники сторін:

позивач:
Прокопенко Н.В. -
довіреність № 696 від 16.11.2007 року, представник.

відповідач:
ОСОБА_1-підприємець,
був присутній в судовому засіданні 13.03.2008 року, в судове засідання
20.03.08р.

Рішення  приймається після оголошеної в судовому
засіданні перерви з 13.03.2008 року по 20.03.2008 року, на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ  СПОРУ:

Позивачем
подано позов про стягнення з відповідача 500 грн. передплати, сплаченої
позивачем згідно платіжного доручення № 399 від 19.07.2006 року, відповідно до
усного договору (домовленості) про поставку карток мобільного зв'язку.

Представник
позивача в судовому засіданні  заявив
усне  клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації
судового процесу, яке задоволено судом.

Сторони
були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але  відповідач повноважного  представника в судове засідання  20.03.08р.
після перерви не направив.

Представник
позивача  в судовому засіданні   підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач
проти заявлених позовних вимог в судовому засіданні  13.03.2008 року заперечував, посилаючись на
те, що  картки  мобільного зв”язку були ним передані   працівнику
позивача ОСОБА_2.

Відповідачем в судовому засіданні  13.03.2008 року було заявлено усне клопотання
про  відкладення розгляду справи,
оскільки він звернувся  12.-3.08р. із
заявою  до  Бахмацького РВ УМВС  України в Чернігівській області   про притягнення  ОСОБА_2. до відповідальності, оскільки
він  здійснив шахрайські дії. Дане
клопотання було відхилено судом у зв”язку з необґрунтованістю.

Не з'явлення в судове засідання
повноважного представника  відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі
документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши
подані документи і матеріали,  вислухавши
пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення
спору,  господарський суд  встановив:

Статтею
655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору
купівлі-продажу передає або зобов'язується передати у власність покупцеві
товар, а покупець прийняти його та оплатити.

16  серпня
2006р. відповідачем було виписано
товариству з обмеженою відповідальністю
„Бахмацький завод  по обробці
кольорових  металів”   рахунок
№ 816 на картки мобільного зв”язку в кількості  10 шт по ціні 50 грн  за штуку , на загальну суму 500 грн.

16.08.2006
року товариство з обмеженою відповідальністю
„Бахмацький завод  по обробці
кольорових  металів” перерахувало
позивачу платіжним дорученням № 399   500
грн., як  100% передплату за поставку
позивачем карток мобільного зв'язку.

Єдиний письмовий договір на поставку
карток мобільного зв'язку  між сторонами
не укладався.

Угода купівлі -продажу, відповідно
до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, була укладена між сторонами шляхом
здійснення сторонами конклюдентних дій щодо  виставлення
відповідачем товариству
рахунку  на оплату та здіснення
останнім оплати.

Таким чином, між відповідачем та
товариством з обмеженою відповідальністю
„Бахмацький завод  по обробці кольорових  металів” було укладено  договір купівлі -продажу  карток мобільного зв”язку в кількості 10 шт.
по ціні 50 грн. за  штуку на загальну
суму 500 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю  „Бахмацький завод  по обробці кольорових  металів” було
реорганізовано в товариство з обмеженою відповідальністю  „Бахмацький машинобудівельний  завод”, який є згідно  вступної частини статуту , зареєстрованого
Державним реєстратором Бахмацької райдержадміністрації  06.02.08р., правонаступником товариства з
обмеженою відповідальністю  „Бахмацький
завод  по обробці кольорових  металів”.

Таким чином  до
позивача, згідно  ст. 107
Цивільного кодексу  України , перейшли
всі права та обов”язки товариства з обмеженою відповідальністю  „Бахмацький завод  по обробці кольорових  металів” по договору купівлі - продажу карток
мобільного зв”язку на суму 500 грн.

Статтею
662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний   передати
покупцеві  товар , визначений
договором купівлі - продажу .

Відповідно
до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо
у зобов”язанні  встановлений
строк  ( термін) його  виконання, то воно підлягає  виконанню у цей  строк ( термін) Якщо  сторонами не визначено строк виконання
зобов'язання, то кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час,
а боржник зобов'язаний виконати вимогу кредитора на протязі семи днів з моменту
пред'явлення вимоги кредитором.

Відповідно
до ст. 193 Господарського кодексу України, суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно
до закону, інших правових  актів,
договору, а за відсутності  конкретних
вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно
з ч.ч. 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного
виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського
інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання
господарських договорів застосовуються відповідні  положення
Цивільного кодексу України  з урахуванням
особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так
відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за
відсутності  таких умов  та вимог -відповідно до звичаїв ділового
обігу  або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно
ч. 2 ст.693 Цивільного кодексу України , якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати  товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого
товару або повернення суми попередньої оплати.

23.01.2008р.
позивачем була направлена  відповідачу
вимога щодо передання оплаченого товару або повернення сплачених за нього
коштів, яка була одержана відповідачем особисто 24.01.2008 року, що
підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення,
доданим до матеріалів справи.

Відповідач  вимогу позивача в семиденний строк не
виконав, заборгованість  в сумі 500
грн.  не повернув, картки мобільного
зв'язку не поставив.

Приймаючи
до уваги, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не
виконав, передплату, сплачену позивачем не повернув та оплачений товар не
поставив, суд, з урахування
вищезазначеного,  доходить
висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в
частині стягнення  500 грн. передплати.

Заперечення
відповідача  судом до уваги не можуть
бути прийняті з наступних підстав.

З
1.10.1996 року діє Інструкція про порядок реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на одержання цінностей, яка  затверджена наказом Міністерства фінансів
України 16.05.96 року за №99 та зареєстрована в Мінюсті України 12.06.96 року
за №293/1318  та доповненнях, відповідно
до наказу Мінфіну  №253 від 19.10.2000
року, зареєстрованих в Мінюсті України 1.11.2000 року за №761/4982( далі за
текстом Інструкція).

Згідно
п. 2 Інструкції про  порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей,  товари та інші товарно-матеріальні  цінності відпускаються покупцям або
передаються безплатно тільки за довіреностями одержувачів.

Відповідно
до ч.1 ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні” , п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку ( Мінфін, наказ №88 від 24.05.95 та Мінюст 05.06.95
№168/704) та вищезгаданої Інструкції, підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій, первинні документи на паперових носіях інформації для
надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати  обов'язкові реквізити посад, прізвище і
підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції.

З
урахуванням вищезазначеного, господарський суд доходить висновку,  що діючим
законодавством встановлено певні засоби доказування щодо первинних
документів, які підтверджують відпуск та отримання товару.

У
відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами  та іншими учасниками
судового процесу . Господарський суд приймає
тільки ті докази , які мають значення для справи. Обставини справи , які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування і  не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Відповідач
не надав суду належних доказів, які підтверджують факт передачі позивачеві  карток мобільного зв”язку в кількості 10 шт.
по ціні 50 грн. за штуку  на загальну
суму 500 грн.

Оскільки
спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь
позивача   102 грн. витрат по сплаті держмита
та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
ст.ст. 525, 526, 530,655,662,693, Цивільного кодексу України, ст. ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст. 33,34,49,75,82-85   Господарського процесуального кодексу
України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з  Суб"єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_1 в ЧОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю  "Бахмацький
машинобудівельний завод",  вул.
Чернігівська, 60, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500 (р/р 260058336 в ЧОД
ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348, код 33983022, ІПН 1, Св.пл.
ПДВ № 100011446) 500 грн. боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

Суддя
Л.М.Лавриненко