ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

29.01.08 р.                     Справа № 34/145а

Господарський суд Донецької області у складі судді Кододової О.В. при секретарі судового засідання Котельніковій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного товариства “Елекон”м. Маріуполь

до відповідача Державної податкової інспекції у Орджоникідзевському районі м.Маріуполя

про визнання недійсними податкових повідомлень–рішень від 25.03.2005р. №/0/0, №/0, №/0 та податкову вимогу №1/129.

Представники:

Від позивача не з’явився

Від відповідача Жилка Є.В. (за довіреністю)

Експерт – Доброхотов О.В.

Судовий експерт Доброхотов О.В., якому ухвалою господарського суду Донецької області від 25 серпня 2005року було доручено по справі №34/145а проведення експертизи, звернувся до суду з клопотанням про повідомлення щодо розподілу судових витрат на проведення експертизи.

Клопотання вмотивоване тим, що не було вирішено питання розподілу судових витрат в частині витрат на проведення експертизи.

Ухвалою по справі від 15 січня 2008 року питання про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат по справі було призначено до розгляду у судовому засіданні.

Експертом у судовому засіданні надані пояснення щодо нормативної вартості проведеної судової експертизи та у підтвердження надано рахунок №38 від 30.10.2006року .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково надані документи та заслухавши пояснення експерта, суд встановив.

Заявлено позов Закритим акціонерним товариством “Елекон”м. Маріуполь до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання недійсними податкових повідомлень –рішень від 25.03.2005р. №/0/0, №/0, №/0 та податкової вимоги №1/129 від 12.05.2005року та відмінити стягнення боргу на суму 489187,00грн.

Позивач заявою від 20.02.2007року (вхід. №02-41/6822) уточнив позовні вимоги і просить визнати недійсними податкові повідомлення –рішення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя від 25.03.2005року №/0/0, №/0, №/0 та податкову вимогу №1/129 від 12.05.2005року.

Ухвалою від 25 серпня 2005року господарський суд призначив по справі судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Доброхотову Олександру Вадимовичу.

Господарський суд Донецької області постановою від 20 лютого 2007року по справі №34/145а позов задовольнив повністю, визнав недійсними податкові повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя від 25.03.2005року №/0/0 про визначення податкового зобов’язання із податку на додану вартість у розмірі 123014,00грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 61507,00грн., №/0 про визначення податкового зобов’язання із податку на прибуток у розмірі 198200,00грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 99100,00грн, №/0 про визначення штрафної (фінансової) санкції у розмірі 7366,00грн. та податкову вимогу №1/129 від 12.05.2005року та присудити з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства „Елекон” (87500 м. Маріуполь”, вул. Станіславського 5) судові витрати по спалі мита у розмірі 85грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2007року апеляційну скаргу ДПІ у Орджонікідзевського районі м. Маріуполі залишено без задоволення, постанову господарського суду Донецької області від 20.02.2007року залишено без змін.

Як вбачається з постанови господарського суду Донецької області по справі від 20 лютого 2007року питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат пов’язаних з проведенням експертизи судом не розглядалось, рішення з цього питання не приймалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 87 КАС України, передбачено, що витрати на проведення судових експертиз відносяться до судових витрат.

Стаття 94 КАС України встановлює порядок розподілу судових витрат, зокрема, ч. 1 цієї статті визначає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до ч.3 статті 92 КАС України встановлено, що граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, експертом документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3500 грн.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що здійснені експертом та документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи по справі підлягають стягненню з Державного бюджету у розмірі 3500грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 87, 92, 94, 168, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Присудити судовому експерту Доброхотову Олександру Вадимовичу (87547, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта,177) з Державного бюджету України витрати пов’язані з проведенням судової експертизи в сумі 3500 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кододова О.В.