ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.08 р.                     Справа № 25/373

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання О.О. Тимошенко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-НИССАН” м. Донецьк

про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 9612грн.56коп.

За участю

представників сторін:

від позивача: Бондаренко В.Г. – начальник юридичного відділу (довіреність № 3209 від 22.10.2007), Строєнко Ю.Ю. – юрисконсульт (довіреність № 3207 від 22.10.2007);

від відповідача: не з’явився

Позивач - орендне підприємство „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк звернувся до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-НИССАН” м. Донецьк про стягнення 9612грн.56коп., у тому числі заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 7188грн.94коп., 3% річних в сумі 473грн.13коп., індекс інфляції в сумі 1950грн.49коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 100 від 25.02.2004 „Про тарифи на житлово-комунальні послуги”, договір № 2128 на відпуск теплової енергії від 06.03.2001, повідомлення-вимогу № 1709 від 30.05.2007, розрахунок заборгованості, розрахунок 3% річних, розрахунок індексу інфляції.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву та документи в обґрунтування заперечень на позов не надав. Ухвала про порушення справи була направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчить штамп реєстрації вихідної кореспонденції господарського суду.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України передбачає, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

06.03.2001 між орендним підприємством „Донецькміськтепломережа” (Постачальник) та ТОВ „АВТО-НИССАН” (Абонент) був укладений договір на відпуск теплової енергії № 2128.

Відповідно до п. п. 1.1. та 1.2. зазначеного договору Постачальник поставляє теплову енергію до розподільчого вузла, зазначеного володільцем будівлі. Абонент, отримавши теплову енергію, зобов’язаний здійснити з Постачальником розрахунки згідно затверджених тарифів, що діяли на момент отримання теплової енергії. В залежності від цін на енергоносії, що встановлюються Кабінетом Міністрів України чи іншими органами, тариф може змінюватись в більшу або меншу сторону без узгодження з Абонентом.

У відповідності з рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 100 від 25.02.2004 тариф на опалення для усіх споживачів, крім населення, становить 3,36грн. з ПДВ за 1 кв. м загальної опалюваної площі.

Згідно п. 1.4. договору загальна опалювальна площа приміщення складає 504,4 м2 без приладу обліку теплової енергії.

На виконання умов договору на відпуск теплової енергії № 2128 від 06.03.2001 позивачем поставлялася теплова енергія до розподільчого вузла об’єкта відповідача, розташованого за адресою: 83052, м. Донецьк, пр-т Ілліча, 58.

Пункт 2.1. вказаного договору передбачає, оплату за послуги, надані Постачальником, Абонент здійснює щомісячно до 1-го числа місяця, наступного за звітним.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов’язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В порушення умов договору та вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач надані послуги з поставки теплової енергії оплатив не в повному обсязі та з порушенням строків оплати, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості за період з 01.01.2004 по 01.05.2005 становить 7188грн.94коп.

Позивачем на адресу відповідача направлялося повідомлення-вимога на суму 7188,94грн. (вих. № 1709 від 30.05.2007), яке залишено останнім без відповіді та задоволення. Про факт направлення та отримання ТОВ „АВТО-НИССАН” повідомлення-вимоги свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 1710440 від 05.06.2007, копія якого міститься в матеріалах справи.

На момент прийняття рішення документи в підтвердження погашення відповідачем суми заборгованості в матеріалах справи відсутні, тому борг в сумі 7188грн.94коп. підлягає стягненню з останнього на користь позивача.          Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

З огляду на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу за період з 01.01.2005 по 01.11.2007 індекс інфляції та три відсотки річних за період з 01.01.2005 по 01.12.2007. Відповідно до розрахунків індекс інфляції становить 1950грн.49коп., три відсотки річних – 473грн.13коп.

Нарахування інфляційних та 3% річних на суму основного боргу законодавчо закріплено, отже інфляційні в сумі 1950грн.49коп. та 3% річних в сумі 473грн.13коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-НИССАН” м. Донецьк про стягнення 9612грн.56коп., у тому числі заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 7188грн.94коп., 3% річних в сумі 473грн.13коп., індекс інфляції в сумі 1950грн.49коп., задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „АВТО-НИССАН” (83052, м. Донецьк, пр-т Ілліча, 58, ЗКПО 24328432) на користь орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Постишева, 30; р/р 8002 в АБ „УкрБізнесБанк” м. Донецька, МФО 334969, ) основний борг в сумі 7188грн.94коп., індекс інфляції в сумі 1950грн.49коп., 3% річних в сумі 473грн.13коп., держмито в сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Бойко І.А.

Вик. Тимошенко О.О.

Тел. 3056827

Надруковано 3 примірники:

1 прим.. – до справи

1 прим.. – позивачу

1 прим.. – відповідачу