ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.08

Справа № 17/107-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосок»

до відповідача: Виконавчого комітету Лебединської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство

«Бюро технічної інвентаризації» Виконавчого комітету Лебединської міської ради

про визнання права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: Василець С.О.

Від відповідача: Піженко О.П.

Третя особа: не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на проведене самочинне будівництво за адресою: 42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Фрунзе, 50, а саме: склад металевий під літерою «Е», вартістю 15250 грн. 00 коп.; цегляна прибудова під літерою «Л», вартістю 680 грн. 00 коп.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, в судовому засіданні поти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа в судове засідання не з‘явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлено.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 14.01.2002 р. позивач отримав у власність приміщення млина по вул. Фрунзе, 50 в м. Лебедин Сумської області.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору від 31.05.2003 р. позивач набув у власність земельну ділянку загальною площею 987 кв.м., яка розташована в місті Лебедин, Сумської області по вул. Фрунзе, 50, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Лебединської міської ради.

Під час здійснення господарської діяльності позивачем на вказаній земельній ділянці було проведено будівництво допоміжних приміщень до млина: складу металевого та цегляної прибудови.

Позивачем в КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради була замовлена технічна документація на побудовані приміщення, про що свідчить технічний паспорт, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, позивач отримав висновок про майна нежилих приміщень від 15.01.2008 р. та відповідні довідки групи державного пожежного нагляду СДПЧ-18 м. Лебедин, Санітарно-епідеміологічної служби Лебединського району відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Лебединської міської ради, які свідчать про відповідність збудованих приміщень нормам діючого законодавства.

Проте, при зверненні в БТІ про реєстрацію права власності йому було відмовлено в видачі свідоцтва, посилаючись на те, що спірні будівлі є самочинно збудованими.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Проте, в даний час позивач не має змоги повести державну реєстрацію на належне йому майно та реалізувати свої повноваження як власника.

Зміст права власності визначений в ч. 1 ст. 317 ЦК України, якою передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Здійснення права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою, в тому числі, передбачено наступне:

-          власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;

-          власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону;

-          при здійсненні своїх прав та виконанні обов’язків власник зобов’язаний додержуватися моральних засад суспільства;

-          усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом під час розгляду справи не встановлено, а відповідачем не надано доказів, які свідчать про неправомірність набуття позивачем права власності на нерухоме майно-нежитлові приміщення за адресою: 42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Фрунзе, 50, а саме: склад металевий під літерою «Е», вартістю 15250 грн. 00 коп.; цегляна прибудова під літерою «Л», вартістю 680 грн. 00 коп.

Згідно частини 2 статті 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу, при цьому способом захисту цивільних прав та інтересів може бути (серед інших) визнання права.

Згідно частини 1 статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки з боку відповідача не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували його право власності на вищевказану нерухомість або спростовували право власності позивача на цю нерухомість тощо, то суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Колосок» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Фрунзе, 50, код 30914726) право власності на проведене самочинне будівництво за адресою: 42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Фрунзе, 50, а саме: склад металевий під літерою «Е», вартістю 15250 грн. 00 коп.; цегляна прибудова під літерою «Л», вартістю 680 грн. 00 коп.

Суддя                                                                       О.В. КОВАЛЕНКО