ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"14"
жовтня 2008 р.
Справа № 13/263-08

За
позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до
Товариства з
обмеженою відповідальністю виробничого підприємства „Прогрес”, смт. Коцюбинське

за
участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, м. Київ

про визнання права власності та
витребовування майна

Суддя
С.Ю. Наріжний

Представники:

від
позивача:          ОСОБА_1;

від
відповідача:           Назарук П.М,
протокол № 6   від 27.01.06,  директор;

Стогов В.С.,
довіреність № б/н   від 26.08.08;

від
третьої особи не з'явився;

суть
спору:

До господарського
суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничого
підприємства „Прогрес” (далі-відповідач) за участю третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про визнання права власності та витребовування
майна.

Представник
позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав,
зазначених в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні 02.09.2008 р. надав суду відзив на позов, в
якому позовні вимоги не визнає з тих підстав, що позивач не довів належними доказами
знаходження належних йому сушильних камер СК -20 у ТОВ ВП «Прогрес», а ТОВ ВП
«Прогрес» в свою чергу надало належні докази придбання у третьої особи двох Б/У
сушильних камер СК -20.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 12.08.2008 р.,
02.09.2008 р., 22.09.2008 р. Проте 02.10.2008 р. третя особа надала суду
письмові пояснення в яких зазначила, що в 2004 р. ОСОБА_2 дійсно продав
позивачу ОСОБА_1 2 нові сушильні камери СК - 20 вартістю 84 000, 00 грн. Факт
продажу сушильних камер був оформлений накладною № 4 від 03.02. 2004 р. Оплата
проводилася готівкою. В 2007 р. був виписаний ТОВ ВП „Прогрес" рахунок № 1
від 15. 11. 2007 р. на 2 бувші  у використанні
сушильні камери СК - 20 на суму 10 000, 00 грн. Сушильні камери на момент
продажу були непридатні до експлуатації (розукомплектовані) і не мали ніякого
відношення до сушильних камер проданих мною громадянину ОСОБА_1 в 2004 р.
Розрахунок за сушильні камери був проведений в безготівковій формі платіжним
дорученням   № 134 від 16. 11. 2007 р.
Факт передачі 2 сушильних камер ТОВ ВП „Прогрес" був оформлений накладною
№ 6 від 20.11.2007 р., яка була виписана на заступника директора ТОВ ВП
„Прогрес" Синявського В.В. згідно довіреності № 407045 від 20.11.2007 р

В
судовому засіданні 26.08.2008р. оголошувалась перерва до 02.09.2006р. на 11-20
про що сторони були належним чином повідомлені.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  проаналізувавши зібрані по справі докази в їх
сукупності, судом встановлено наступне.

03.02.2004
року між позивачем та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено усну
угоду купівлі-продажу двох сушильних камер СК-20 загальною вартістю 84 000, 00
грн. (далі - майно). Факт виконання угоди та придбання позивачем у власність
майна підтверджується накладною №2 від 03.02.2004 року, актом здачі-прийомки
виконаних робіт (послуг) від 04.02.2004 року, виданих третьою особою.

Як
зазначає позивач вказані камери з 04.02.2004 року розміщені та знаходяться на
території ТОВ ВП „Прогрес", що підтверджується актом здачі-прийомки
виконаних робіт (послуг) від 04.02.2004 року складених СПД ОСОБА_1 та
СПД ОСОБА_2 і в якому зазначено, що ОСОБА_2 виконав  в повному об'ємі роботи по підключенню
сушильних камер за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 2 на території
ТОВ ВП „Прогрес". Також позивач стверджує, що для використання зазначених
вище сушильних камер він орендував у Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче
підприємство "ПРОГРЕС" земельну ділянка площею 50 м2, на
якій позивачем з метою здійснення господарської діяльності було розміщене
спірне майно про що свідчить договір оренди від 01.04.2006 року., укладений між
позивачем та відповідачем.

В
позовній заяві позивач також стверджує, що 12.11.2007 року директор відповідача
Назарчук П.М. звернувся до позивача з пропозицією перерахувати грошові кошти в
розмірі 10 000, 00 грн. представникові сервісного центру 3-ї особи за
ремонтно-профілактичні роботи двох сушильних камер позивача в порядку
взаєморозрахунків. 16.11.2007 року зазначені роботи були виконані, а 20.11.2007
року був підписаний акт здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) про ремонт
спріного майна. Після цього, відповідач шляхом внесення завідомо неправдивих
відомостей до офіційних документів (використавши акт здачі-прийомки виконаних
робіт (послуг) про ремонт спірного майна від 20.11.2007 року, як
правовстановлючі документи на спірне майно) в листопаді 2007 року оформив
сушильні камери СК-20 на баланс ТОВ ВП "ПРОГРЕС". На неодноразові
звернення позивача до відповідача з проханням повернути спірне майно,
відповідач не надав ніякої відповіді.

Позивач
вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його право
власності на спірне майно, а саме дві сушильні камери СК-20 та просить суд
визнати його право власності на сушильні камери СК-20 (2 штуки) загальною
вартістю 84000 грн., які на даний час перебувають у відповідача та зобов'язати
відповідача повернути їх позивачу.

Проте
суд вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволенні з огляду на наступне.

З
матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що у листопаді 2007 р.
відповідач на підставі виставленого третьою особою рахунку-фактури №1 від
15.11.2007 р. придбав у третьої особи дві бувші у використанні сушильні камери
СК-20 БУ на загальну суму 10000 грн., що підтверджується  платіжним дорученням від 16.11.2007р. та
видатковою накладною №6 від 20.11.2007р., виписаною ФОП ОСОБА_2 на відпуск ТОВ
ВП «Прогрес»2 (двох) сушильних камер згідно виставленого ФОП ОСОБА_2 рахунку №1
від 15.11.2007р.

Також
на підтвердження купівлі двох сушильних камер СК-20 БУ у третьої особи
відповідач надав суду Книгу реєстрації довіреностей ТОВ ВП «Прогрес»на
отримання матеріальних цінностей, у якій зареєстровано видачу на ім'я
заступника директора Синівського В.В. довіреності №407045 від 20.11.2007р. на
отримання від ФОП Карімова З.Г. 2 (двох) сушильних камер; Головну книгою
ТОВ  ВП «Прогрес», згідно якої на баланс
ТОВ  ВП «Прогрес»поставлено 2 (дві)
сушильні камери.

Позивач
в свою чергу вважає, що саме ці дві сушильні камери є тими камерами, які він
придбав у третьої особи згідно накладної №2 від 03.02.2004 року за 84000 грн.
та які відповідач привласнив собі.

Однак
суд вважає, що позивачем не доведено суду належними доказами, що у ТОВ ВП
«Прогрес»знаходяться саме ті камери, які він придбав у 2004 році у третьої
особи, оскільки ні номерів агрегатів, ані будь-яких інших індивідуальних ознак
цих камер позивач не вказав. Не надав позивач і доказів, що будь-яка повноважна
особа від ТОВ  ВП «Прогрес»приймала у
позивача для знаходження на території ТОВ
ВП «Прогрес»вказані камери. Наданий позивачем акт здачі-прийомки
виконаних робіт (послуг) від 04.02.2004 року складений СПД ОСОБА_1 та
СПД ОСОБА_2 і в якому зазначено, що ОСОБА_2 виконав  в повному об'ємі роботи по підключенню
сушильних камер за на території ТОВ ВП „Прогрес" не є належним доказом,
який може дійсно підтверджувати встановлення спірних камер саме на
території відповідача, оскілки його склали без участі відповідача.
Наданий позивачем договір оренди від 01.04.2006 року про оренду у відповідача
50 кв.м. землі не може бути доказом знаходження спірного майна у відповідача,
оскільки датований на два роки пізніше від 04.02.2004 року, коли, як стверджує
позивач, він встановив камери та території відповідача.

Відповідно
до статті 33, 34 ГПК  кожна сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази   подаються
сторонами    та    іншими
учасниками судового процесу. Господарський   суд
приймає  тільки  ті  докази,  які
мають значення для справи.
Обставини справи, які  відповідно  до
законодавства  повинні бути  підтверджені
певними  засобами  доказування,
не    можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Відповідачем
в свою чергу надані суду належні докази, які підтверджують факт придбання двох
сушильних СК-20 БУ бувших у використанні у третьої особи та докази, що саме
вони знаходяться у нього.

Судом
також враховані пояснення третьої особи, яка також підтвердила, що в 2007
р.  третьою особою був виписаний ТОВ ВП
„Прогрес" рахунок № 1 від 15. 11. 2007 р. на 2 бувші   у використанні сушильні камери СК - 20 на
суму 10 000, 00 грн. Сушильні камери на момент продажу були непридатні до експлуатації
(розукомплектовані) і не мали ніякого відношення до сушильних камер проданих
мною громадянину ОСОБА_1 в 2004 р. Розрахунок за сушильні камери був проведений
в безготівковій формі платіжним дорученням
№ 134 від 16. 11. 2007 р. Факт передачі 2 сушильних камер ТОВ ВП
„Прогрес" був оформлений накладною № 6 від 20.11.2007 р., яка була
виписана на заступника директора ТОВ ВП „Прогрес" Синявського В.В. згідно
довіреності № 407045 від 20.11.2007 р.

Враховуючи
вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Витрати
за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно
-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись
ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові повністю.

Суддя
Наріжний С.Ю.