ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 46/412-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- Глушко Г.В. довір. у справі

відповідачів

третьої особи

- АТ "Онікс" : Глоба А.Т., довір. у справі

- не з'явилися

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

АТ "Онікс"

на постанову

від 27.11.2007 Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№46/412-07

за позовом

ЗАТ "Український медіа холдінг"

до

(третя особа

1. АТ "Онікс"

2.Харківського центрального відділення Промінвестбанку України

- ТОВ "1 Українська Радіо група")

про

визнання неправомірними загальних зборів акціонерів АТ "Онікс", що відбулися 21.02.2007р.,

визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів АТ "Онікс" від 21.02.2007 та визнання незаконними певних дій

Клопотання ЗАТ "Український медіа холдінг" про оголошення повного тексту постанови колегією суддів задоволено. В засіданні оголошувалась перерва до 04.03.08 до 14 год.30хв., після закінчення якої оголошено повний текст постанови.

встановив:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.11.2007 (суддя Ільїн О.В.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 (судді: Олійник В.Ф., Кравець Т.В., Гончар Т.В.), заяву ЗАТ "Український медіа холдінг" про забезпечення позову задоволено частково:

- заборонено до вирішення спору по суті першому відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежилих приміщень загальною площею 200,60 кв.м., розташованих за адресою: м.Київ, вул.Фрунзе,104 (в літері «А»), 7-й поверх, приміщення 11, кімнати 14-21;31-35, в тому числі приймати рішення та вчиняти будь-які інші дії по відчуженню вказаного нерухомого майна, передавати дане майно в заставу та використовувати його іншим чином з метою та в якості забезпечення виконання власних зобов'язань та зобов'язань третіх осіб, звертати стягнення на це приміщення, передавати його третім особам, вносити приміщення, як внесок в статутний фонд новостворюваних та діючих підприємств;

- заборонено до вирішення спору по суті Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна вносити записи до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 200,60 кв.м., розташовані за адресою: м.Київ, вул.Фрунзе,104 (в літері «А»), 7-й поверх, у тому числі видавати будь-які документи, що засвідчують право власності на вказане нерухоме майно, видавати витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за будь-якими особами, вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на реєстрацію права власності на спірне майно за будь-якими особами.

АТ "Онікс" у поданій касаційній скарзі просить ухвалу та постанову скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.66,67,86 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову, які характерні для позовних заяв про позбавлення особи майна, хоча предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів АТ "Онікс" від 21.02.2007 про передачу права користування нежилими приміщеннями в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "1 Українська Радіо група". Навіть у випадку задоволення позову нежилі приміщення як були, так і залишаться у власності АТ "Онікс", право власності не зміниться і ніяким чином не буде обмежено право АТ "Онікс" на користування вказаним майном. На думку першого відповідача, суд першої інстанції вийшов за межі предмета спору та позовних вимог і втрутився у господарську діяльність АТ "Онікс".

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвала та постанова - скасуванню з наступних підстав.

Застосовуючи заходи до забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які юридично значимі дії стосовно належних першому відповідачу на праві власності нежилих приміщень, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Проте, колегія не погоджується з висновками суду з огляду на таке.

На спірні процесуальні правовідносини, які склалися навколо вжиття заходів забезпечення позову до вирішення даного спору, поширюється дія ст.ст.66,67 ГПК України.

Відповідно до ст.66 ГПК забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів АТ "Онікс" від 21.02.2007 про передачу права користування нежилими приміщеннями в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "1 Українська Радіо група".

Оформлена оскаржуваною ухвалою заборона першому відповідачу (власнику) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо належного АТ "Онікс" нерухомого майна не відповідає предмету даного спору, який виник з корпоративних відносин, оскільки відповідно до ч.1 ст.13 Закону України “Про господарські товариства” (в редакції від 17.11.2005р., чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) вкладами учасників та засновників товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України, права користування водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Вибір заходу до забезпечення позову залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій повинна стосуватися лише предмета спору.

З огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів АТ "Онікс" від 21.02.2007 про внесення в якості вкладу до статутного капіталу ТОВ "1 Українська Радіо група" саме права користування нежилими приміщеннями, але аж ніяк не вказаних приміщень як об'єкту нерухомого майна, а належне АТ "Онікс" на праві власності нерухоме майно (нежилі приміщення загальною площею 200,60 кв.м., розташовані за адресою: м.Київ, вул.Фрунзе,104 (в літері «А»), 7-й поверх, приміщення 11, кімнати 14-21;31-35) не є предметом даного спору, то накладена судом заборона на вчинення будь-яких юридично значимих дій стосовно належних першому відповідачу нежилих приміщень не відповідає суті пред'явлених позовних вимог.

Зміст оскаржуваних ухвал та постанови свідчить про помилкове ототожнення судами таких вкладів (внесків) до статутного капіталу господарського товариства господарського товариства, як конкретно визначене нерухоме майно та право користування нерухомим майном.

До того ж, навіть виконання відповідачами та іншими особами оспорюваного рішення не призведе до зміни власника нежилих приміщень загальною площею 200,60 кв.м., розташованих за адресою: м.Київ, вул.Фрунзе,104 (в літері «А»), оскільки об'єктом передачі за рішенням загальних зборів акціонерів АТ "Онікс" від 21.02.2007 є лише право користування зазначеними приміщеннями, а не самі приміщення, як об'єкт права власності.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається виникнення між сторонами в рамках даної справи спору про право власності на вказане нерухоме майно. Позивачем не заявлено також позовних вимог майнового характеру, як-от, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, звернення стягнення на заставлене майно, стягнення значної суми боргу тощо, при розгляді яких можуть застосовуватися такі відповідні заходи до забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно або заборона вчинення дій щодо цього майна.

Натомість, оскаржуваною ухвалою першого відповідача, як власника, безпідставно обмежено у здійсненні права володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому нерухомим майном, чим порушено вимоги ст.ст.316, 319,321 ЦК України.

Зокрема, згідно з частинами 1 та 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Водночас відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним і власник не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Касаційна інстанція враховує, що наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України, зазначаючи у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", зокрема, про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Всупереч вимогам ст.86 ГПК України ухвала про забезпечення позову від 06.11.2007 не містить мотивів її винесення та обгрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Отже, позивачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду про задоволення позову, оскільки саме такі обставини є підставою для застосування заходів до забезпечення позову.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про помилкове застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та обумовлену цим наявність підстав для скасування оскаржуваних ухвали та постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу АТ "Онікс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.11.2007 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 у справі №46/412-07 скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ЗАТ "Український медіа холдінг" про забезпечення позову.

Матеріали справи повернути до господарського суду Харківської області для розгляду по суті пред’явлених позовних вимог.

Головуючий, суддя                                 В.Овечкін

Судді:           Є.Чернов

В.Цвігун