ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.08

Справа № 17/52-08.

За
позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до
відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору та визнання
права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3

Від відповідача: ОСОБА_4.

У
засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: позивач просить суд розірвати договір про фінансування робіт по добудові
торгівельного комплексу від 09.12.2006 року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, а також
визнати за ним право власності на завершений будівництвом об'єкт - нежитлове
приміщення торгівельного комплексу, розташоване на перехресті вул. Металургів
та вул. Ремісничої в м. Суми загальною площею 2015,5 м2.

Відповідач
письмового відзиву на позов не подав, в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін,
дослідивши докази по справі, суд встановив:

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 грудня 2006 року № 1636
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1. належить на праві власності нежитлове
приміщення торгівельного комплексу, що розташоване за адресою: м. Суми, вул.
Металургів, 17-а, введене в експлуатацію актом державної приймальної комісії від
21 листопада 2006 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Сумської
міської ради № 703 від 19 грудня 2006 року.

З
метою проведення добудови належного на праві власності позивачу приміщення
09.12.2006 року між сторонами був укладений договір про фінансування
будівельних робіт по добудові торгівельного комплексу.

Відповідно
до умов вказаного вище договору Позивач та Відповідач зобов'язуються спільно
фінансувати проведення добудови торгівельного комплексу, розташованого на
перехресті вул. Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми. Пунктом 1.2. Договору
передбачено, що після завершення ремонтних робіт Відповідач отримує у власність
частину об'єкту нерухомого майна площею 250 кв.м., при цьому розмір грошового
внеску Сторін визначається виходячи з необхідності у грошових коштах на
проведення ремонтних робіт згідно кошторису та вноситься пропорційно до площі,
що буде належати кожній з Сторін. Право власності на частину нежитлових
приміщень площею 250 кв.м. відповідач отримує тільки після повної сплати грошових
коштів визначеної згідно п. 1.3. даного Договору.

Позивач
належним чином виконав всі передбачені Договором зобов'язання, а саме: отримано
висновок Сумської обласної СЕС від 09.11.2006р. про погодження робочого проекту
«Добудови торгівельного комплексу на перехресті вул. Металургів та вул.
Ремісничої в м. Суми»; отримано експертний висновок ГУ МНС України в Сумській
області від 04.12.06р. № 17-7041; отримано позитивний висновок комплексної
державної експертизи № 269/06 від 15.12.06р.; отримано дозвіл інспекції ДАБК
Сумської міської ради на виконання будівельних робіт від 25.12.06р. № 237;  укладено договір оренди земельної ділянки від
19.10.2005р.

Крім
того, позивач профінансував на 100% будівництво та реконструкцію вказаного
об'єкту нерухомості у зв'язку з тим, що відповідач відмовився від виконання
своїх зобов'язань по договору з причини скрутного фінансового стану, про що
свідчить лист №37-Л від 16.02.2007 р., який знаходиться в матеріалах справи.

В
грудні 2007 р. позивач замовив в КП «Сумське МБТІ» виготовлення технічного
паспорту на об'єкт завершеного будівництва, що розташований  на перехресті вул. Металургів та Ремісничої в
м. Суми. 29 грудня 2007 року позивач отримав технічний паспорт із зазначенням
площі об'єкту - торгівельного комплексу, 2015,5 кв.м.

В
даний час Позивач не може провести реєстрацію права власності на добудовані та
належні йому нежитлові приміщення, які розташовані на перехресті вул.
Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми, адже згідно договору про фінансування
робіт по добудові торгівельного комплексу, 250 м2 зазначених нежитлових
приміщень має належати Відповідачу.

Крім
того, Відповідач в даний час не відмовився від свого права на частину
нежитлового приміщення, а тільки повідомив про неможливість виконання умов
договору про фінансування робіт по добудові торгівельного комплексу від
09.12.2006 року.

Відповідно
до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона
здійснює відповідно до закону за власною волею, незалежно від волі інших осіб.

В
свою чергу, відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать право
володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Однак,
позивач не може в повній мірі скористатися своїм правом власності на зазначені
об'єкти нерухомості, адже відповідач не визнає таке право власності.

Відповідно
до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Підстави
набуття права власності визначені вимогами ст. 328 ЦК України, якою
передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та обов'язків.

При
цьому, ч. 1 та ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Відповідно
до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної
статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів
визначено визнання права.

При
цьому, ч. 1 ст. 392 “Визнання права власності” ЦК України визначено, що власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Крім
того, відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним
є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Враховуючи
викладене, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем допущено істотних
порушень умов договору, у зв'язку з чим договір про фінансування робіт по
добудові торгівельного комплексу від 09.12.2006 року, підлягає розірванню, а за
позивачем необхідно визнати право власності на завершений будівництвом об'єкт -
нежитлове приміщення торгівельного комплексу, розташоване на перехресті вул.
Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми загальною площею 2015,5 м2.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України держмито в сумі 85 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
позивача.

Керуючись
ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір про фінансування
робіт по добудові торгівельного комплексу від 09.12.2006 року, укладений між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

3.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на завершений будівництвом об'єкт - нежитлове приміщення
торгівельного комплексу, розташоване на перехресті вул. Металургів та вул.
Ремісничої в м. Суми загальною площею 2015,5 м2.

Суддя
О.В. КОВАЛЕНКО