ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 45/15

06.02.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Вінницягловпостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукрагро-МТ"

про стягнення 14111,96 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

Від позивача: Давидюк Т.В., голова правління, протокол загальних зборів акціонерів ВАТ "Вінницяголовпостач" від 16.03.2004

Від відповідача: не з’явилися

Суть спору: стягнення з відповідача 14111,96 грн., з яких 12165,12 грн. основного боргу, 1536,90 грн. - збитків від інфляції, 409,94 грн. –3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач поставив відповідачеві товар, який відповідач отримав, проте оплатив лише частково.

Ухвалою від 11.12.2007 порушено провадження у справі № 45/15 та призначено її до розгляду на 16.01.2008.

Ухвалою від 16.01.2008 розгляд справи відкладався на 06.02.2008.

Відповідач у судові засідання представника не направив, належним чином не повідомив про причини неявки на виклик суду. Відповідач повідомлений судом про розгляд справи належним чином.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.02.2008, за згодою позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідач 29.08.2006 сплатив позивачеві передоплату за товар (кабель) в сумі 9614,88 грн., що підтверджується випискою з банку.

Позивач на підставі видаткової накладної від 31.08.2006 № РН-7008064 поставив відповідачеві товар на загальну суму 21780,00 грн.

Відповідач на підставі довіреності від 23.08.2006 серія ЯЛХ № 090206 вказаний товар отримав.

Відповідно до вимог ст. 11, 509 Цивільного кодексу України між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже між сторонами спору виникли договірні відносини.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, то згідно ст. 712 Цивільного кодексу України істотними умовами договору поставки є предмет та ціна.

В накладній від 31.08.2006 № РН-7008064, якою передано товар відповідачеві, визначено предмет (товар) та його ціну. Також сторонами досягнуто згоду про строк оплати поставленого товару – 3 дні, що підтверджується накладною 31.08.2006 № РН-7008064.

Згідно ч. 5 ст. 626 Цивільного кодексу України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Отже, між позивачем та відповідачем укладено договір поставки, за яким позивач зобов’язувався поставити відповідачеві товар, а відповідач зобов’язувався його прийняти та оплатити протягом 3-х днів.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач зобов’язувався оплатити товар протягом 3-х днів, то відповідач зобов’язаний оплатити поставлений товар до 03.09.2006 включно.

Враховуючи те, що строк виконання відповідачем свого зобов’язання по оплаті поставленого товару (до 03.09.2006 включно) минув, і на час вирішення спору відповідач сплатив лише 9614,88 грн. то заборгованість становить 12165,12 грн., і відповідач відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України вважається таким, що прострочив оплату товару, поставленого за Договором, оскільки він не виконав зобов'язання у строк, встановлений за домовленістю сторін, чим порушив норму ст. 530 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, відповідач з 04.09.2006 вважається таким, що прострочив сплату боргу, тому позовні вимоги в частині стягнення основною боргу в сумі 12165,12 грн. обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Оскільки дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і відповідач вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 409,94 грн. - 3% річних за період з 01.09.2006 по 15.10.2007 підлягають задоволенню частково за уточненим розрахунком суду з урахуванням терміну оплати поставленого товару.

За період з 04.09.2006 по 03.09.2007 –1 рік

12165,12 грн. х 3% = 364,95 грн.

За період з 04.09.2007 по 15.10.2007 –42 дня

12165,12 грн. х 3% / 365 х 42 дня = 41,99 грн.

Всього: 364,95 грн. + 41,99 грн. = 406,94 грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 1536,90 грн. - збитків від інфляції за період з вересня 2006 по вересень 2007 підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукрагро-МТ" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 34, рах. 4118 в ВФ КБ "Пиватбанк" МФО 302689, код 34046509) на користь Відкритого акціонерного товариства "Вінницягловпостач" (21032, м. Вінниця, вул.. Київська, 78, рах. в "Райффайзен Банк "Аваль", МФО 302247, код 01880612)- 12165 (дванадцять тисяч сто шістдесят п’ять) грн. 12 коп. - основного боргу, 1536 (одна тисяча п’ятсот тридцять шість) грн. 90 коп. - збитків від інфляції, 406 (чотириста шість) грн. 94 коп. –3% річних, 141 (сто сорок одна) грн.. 09 коп. - витрат по оплаті державного мита, 117 (сто сімнадцять) грн. 97 коп. –витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                            С. Балац

Дата підписання рішення: 03.03.2007