СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2008 року

Справа № 2-16/11192.1-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                              Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Юдаков В.В. дов. б/н від 18.02.2008 року;

відповідача: Филимонов А.О. дов. № 7 від 24.07.2007 року, Шевченко З.В. дов. № 3 від 14.02.2008 року;

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 19.12.2007 у справі № 2-16/11192.1-2007А

за позовом          Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим" (вул. Бородіна, 14, м.Сімферополь, 95022)

до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 6, м.Сімферополь, 95000)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Фірма „Виробничо-комерційна організація „Крим” звернулась до господарського суду АР Крим з позовом про визнання недійсним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим № 777 від 18.11.2004 року, а також зарахування суми надмірно сплачених штрафних санкцій у розмірі 9694,07 грн. в рахунок майбутніх платежів по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим" у Пенсійний фонд України.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим № 777 від 18.11.2004 року винесено без законних підстав та всупереч пункту 3 статті 20 та пункту 2 статті 106 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.

Рішенням господарського суду АР Крим від 26.05.2005 року у справі № 2-27/7060-2005 озов Фірми „Виробничо-комерційна організація „Крим” задоволено. Суд визнав недійсним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим № 777 від 18.11.2004 року, а також зарахував суму надмірно сплачених штрафних санкцій у розмірі 9694,07 грн. в рахунок майбутніх платежів по внескам Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим" на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у Пенсійний фонд України.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.08.2005 року рішення господарського суду АР Крим від 26.05.2005 року у справі № 2-27/7060-2005 залишено без змін.

Ухвалені у даній справі судові рішення були мотивовані тим, що, в порушення вимог частини 3 статті 20 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, відповідачем не встановлено суму недоїмки, а тому штрафні санкції і пеня застосовані та нараховані неправомірно.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.07.2007 року рішення господарського суду АР Крим від 26.05.2005 року та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.08.2005 року були скасовані, справа направлена на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Підставою скасування Вищим адміністративним судом України судових рішень суду першої та апеляційної інстанції з`явилось не дослідження відомостей, наведених відповідачем у додатках до оскаржуваного позивачем рішення, не дослідження фактичних обставин справи щодо наявності порушення позивачем вимог законодавства щодо несплати (не перерахування) чи несвоєчасності сплати страхових внесків.

Постановою господарського суду АР Крим від 19.12.2007 року у справі № 2-16/11192.1-2007А (2-27/7060-2005) позов Фірми „Виробничо-комерційна організація „Крим” задоволено. Суд визнав недійсним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим № 777 від 18.11.2004 року, а також зарахував суму надмірно сплачених штрафних санкцій у розмірі 9694,07 грн. в рахунок майбутніх платежів по внескам Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим" на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у Пенсійний фонд України.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідно до підпункту 3 пункту 9 акту „Результати перевірки” виявлено порушення повноти та своєчасності перерахування позивачем авансових платежів на суму 40057,53 грн., тобто актом перевірки не встановлювалось порушення своєчасності перерахування страхових внесків. Судом також було встановлено, що у розрахунках є відсутнім будь-яке відображення суми фінансових санкцій в розмірі 23 772,27 грн. та нарахування пені 5950,61 грн., а також відсутній такий звітний період, як листопад 2003 року, на який посилається відповідач заперечуючи проти позову. Прийнявши до уваги те, що рішення про застосування штрафу має прийматись одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми недоїмки, незалежно від кількості випадків сплати за цей період, а також те, що розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника, господарський суд АР Крим прийшов до висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, як винесеної при неповному дослідженні обставин справи та з порушенням норм матеріального права, у задоволенні позову Фірми „Виробничо-комерційна організація „Крим” відмовити.

Позивач у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Ткаченка М.І., на підставі розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Котлярову О.Л.

Переглянувши справу у порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судовою колегією встановлено наступне.

Фірма "Виробничо-комерційна організація "Крим" зареєстрована як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України 05.01.2000 року під № 14-03-7035.

З матеріалів справи вбачається, що ведучим спеціалістом відділу обліку надходження доходів Дергуновою Т.А., на підставі картки особового обліку позивача і звітних даних, в якій враховуються і відображаються усі платежі Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим", було проаналізовано своєчасність перерахування позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За результатами аналізу, Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя АР Крим було встановлено факт порушення позивачем вимог пункту 6 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, а саме порушення строків сплати страхових внесків. Вказаний аналіз своєчасності перерахування страхових внесків був підставою для прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя рішення № 777 від 18.11.2004 року. Даним рішенням, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону №1058 від 09.07.2003 року, за не сплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (не своєчасне неперерахування) застосовано до Фірми "Виробничо-комерційна організація "Крим" штраф в розмірі 23772,27 грн. (50 % суми недоїмки за затримку її сплати більш ніж 90 календарних днів ) та нараховано пеню в сумі 5960,61 грн. (0,1 % на суму недоїмки і фінансових санкцій).

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови господарського суду АР Крим виходячи з наступного.

Як вбачається з акту № 35/6 від 14.02.2005 року перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та перерахування фірмою „ВКО „Крим” страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одним з направлень перевірки було своєчасність перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування та збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період з 01.06.2003 року по 26.01.2005 року (том 1 а.с.47-53).

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 9 акту „Результати перевірки” - встановлено порушення повноти та своєчасності перерахування авансових платежів на суму 40057,53 грн. Тобто актом перевірки не встановлювалось порушень своєчасності перерахування саме страхових внесків.

Судовою колегією встановлено, що до рішення № 117 від 14.02.2004 року про застосування до позивача фінансових санкцій було надано розрахунок фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів по страхових внесках, де розшифровано по відповідним графам: підлягає до сплати (дата, сума, фактично перераховано, сума несплачених авансових платежів, штраф в розмірі 50%, сума застосованої фінансової санкції - всього 20028,81 грн.

Дослідивши обставини справи, судова колегія вважає вірним звернення судом першої інстанції уваги на те, що у розрахунках відсутнє будь-яке відображення суми фінансових санкцій в розмірі 23772,27 грн. та нарахування пені 5950,61 грн., а також такий звітний період, як листопад 2003 року, на який посилається відповідач в обґрунтування власних заперечень проти позовних вимог.

Відповідно до пункту 2.3 статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з пунктом 9.3.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: при затримці їх сплати у строк до 30 календарних днів включно, - 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум; при затримці їх сплати у строк до 90 календарних днів включно, - 20 відсотків зазначених сум; при затримці їх сплати понад 90 календарних днів, - 50 відсотків зазначених сум.

Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків: 1) при затримці до 30 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 30 календарних днів рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі десяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки. Тобто, рішення виноситься одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 1 до 30 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період; 2) при затримці сплати страхових внесків до 90 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 90 календарних днів рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі двадцяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки.

Судова колегія погоджується з тим висновком, що рішення має прийматись одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 31 до 90 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період; 3) при затримці сплати страхових внесків, що є більшою 90 календарних днів, рішення виноситься у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) недоїмки.

Рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми недоїмки, незалежно від кількості випадків сплати за цей період. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що розрахунок фінансової санкції являється обов'язковим елементом дій відповідача по стягненню фінансових санкцій та пені за несвоєчасне сплату або переплету страхових внесків.

У зв’язку з викладеним, дії відповідача по винесенню рішення № 777 від 18.11.2004 року є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам положень пункту 2.3 статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя № 177 до Фірми „Виробничо-комерційна організація „Крим” за порушення пункту 7 статті 9 та статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів по страховим внескам застосовані штрафні фінансові санкції у розмірі 20028,81 грн.

Господарським судом АР Крим належним чином досліджено фактичні обставини справи та встановлено, що платіжними дорученнями № 1040 від 02.12.2004 року, № 1046 від 03.12.2004 року, № 1047 від 06.12.2004 року, № 1048 від 08.12.2004 року, № 1058 від 08.12.2004 року, № 1071 від 14.12.2004 року, № 1079 від 17.12.2004 року позивач перерахував до Пенсійного фонду України застосовані за рішенням № 777 від 18.11.2004 року санкції на загальну суму 29722,88 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги фактичну переплату, є вірним висновок про можливість зарахування різниці штрафних санкцій в сумі 9694,07 грн. сплачених позивачем, в рахунок його майбутніх платежів до Пенсійного фонду України, оскільки такі дії не суперечать нормам Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Дослідивши зміст апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що скарга лише містить загальні посилання на норми законодавства, а також фактичні обставини справи, яким судом першої інстанції надано належну оцінку під час вирішення спору. Будь-яких доводів, які свідчили про невірність висновків господарського суду АР Крим в апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду не наведено.

При вказаних обставинах Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про повне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору. Висновки, покладені в основу рішення місцевого господарського суду, зроблені з урахуванням зауважень, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.07.2007 року, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2007 у справі № 2-16/11192.1-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.А.Латинін

Судді                                                                      О.В. Дугаренко

О.Л. Котлярова