ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "31" березня 2008 р. по справі № 6/30-38.1

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії

До Військової частини А 2042 м.Ковель

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинська

Про стягнення 631,48 грн..

Заступник голови

господарського суду,суддя Пахолюк Валентина Анатоліївна.

Представники:

Від позивача: Сорока А.П. - дов. № 19/26-5584 - юрисконсульт

Від відповідачів: Федик З.П. - дор. № 186 від 21.02.2008р.

Ключук Л.М. - дов. № 483 від 31.03.2008р.

Суть спору:

Позивач - ВАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії звернувся до господарського суду із позовом до Військової частини 2042 про стягнення 631,48 грн. 1-кратного нарахування за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на договір № №499 від 23.03.2004р., копію акта про обсяги переданої споживачу електричної енергії, копію особового рахунку № 499, копію рахунка № 526-499/02-АЕ від 26.02.2007р., копію рахунка № 526-499/02-Л від 28.02.2007р.

Відповідач у поданому на адресу суду письмовому поясненні та в судовому засіданні проти позову заперечує , посилаючись на те, що є неналежним відповідачем у даній справі та просить замінити його на Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинський, оскільки згідно директив МОУ Д- 332/1/03 від 20.01.2005р., від 20.04.2005р. №Д-332/1/010, від 30.06.2005р.

№ Д-332/1/114, вказівки директора департаменту фінансів МОУ від 09.12.2005р. № 248/4/1837 та начальника головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 09.12.2005р. № 303/18/2050 з 01.01.06 року військова частина являється споживачем електроенергії, а платником є КЕВ, м. Володимир- Волинський. Кошти на розрахунковий рахунок військової частини А 2042 для погашення даної заборгованості не передбачені держбюджетом 2008 р. і надходити не будуть.

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинська у судовом узасіданні та у поданому на адресу суду письмовому поясненні № 480 від 31.03.2008р. проти позову заперечує, посилаючись на те, що програма фінансування по видатках КЕКВ 1161-1166 ( в т.ч. і на сплату штрафних санкцій, що є предметом судового розгляду у даній справі) залишилась за військовою частиною. За таких обставин вважає, що позов пред'явлений Ковельською філією до В/ч А2042 є підставний .

Розглянувши наявні матеріали по справі, заслухавши пояснення представника позивача судом встановлено слідуюче.

23 березня 2004 року між ВАТ “Волиньобленерго в особі Ковельської філії та військовою частиною № А 2042 був укладений договір №526-0499000 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.п.1, 2.1.2 договору позивач зобов”язувався відпускати електроенергію відповідачу згідно з визначеними величинами постачання, а відповідач відповідно до п.2.2.3 зобов’язувався оплачувати використану електроенергію шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки відповідача.

Взаємовідносини споживачів електричної енергії, постачальників електричної енергії та електропередавальних організацій в спірний період визначалися нормами Закону України „Про електроенергетику”, Постановою Кабінету міністрів України від 09.04.2002р. № 475 „Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам” та укладеною між сторонами цивільно-правовою угодою.

Постановою Кабінету міністрів України від 09.04.2002р. № 475 „Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам” внесено зміни до Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ від 24.03.1999р. № 441 , шляхом викладення цього Порядку в новій редакції.

Згідно з цим Порядком встановлено правила проведення регулювання постачання електричної енергії шляхом встановлення граничних величин її споживання.

Відповідно до абз.2 п.11,п.13 Порядку постачання електричної енергії за підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання. Споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п’ятою і шостою статті 26 Закону України «Про електроенергетику».

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” № 575/97 від 16.10.1997 року споживачі, у випадку споживання електричної енергії за розрахунковий період понад договірну величину, сплачують електропостачальній організації підвищену вартість різниці фактично спожитої і договірної величини за середньозваженим тарифом.

Як вбачається із матеріалів справи, споживачем у лютому 2007 року фактично спожито 38586 кВТ/год електричної енергії ( рахунок на оплату за активну електроенергію № 526-499/02-АЕ від 26.02.2007р.) Між тим, згідно з умовами додатку № 1 до договору № 526- 0499000 у вересні місяці сторони погодили ліміт споживання активної електроенергії в розмірі 37000 кВТ/год. Надісланий відповідачу рахунок за перевищення лімітів за лютий 2076 року № 526-499/02-Л від 28.02.2007р. в добровільному порядку відповідачем не оплачений.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов’язки на підставі договору постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу. Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона зобов’язується надавати другій стороні енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Оскільки матеріалами справи підтверджено про те, що по видатках КЕКВ 1139 ( сплата штрафних санкцій) фінансування Квартирно-експлуатаційному відділу м.Володимир-Волинський в встановленому порядку не передано, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем вартості різниці фактично спожитої і граничної величини споживання в/ч А 2042.

Враховуючи викладене , позов підлягає до задоволення в сумі 631,48 грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то державне мито в сумі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу слід покласти на нього.

Ковельська філія ВАТ “Волиньобленерго” не є юридичною особою, але на підставі Положення про філію від 06.06.2000 року уповноважена ВАТ “Волиньобленерго” отримувати кошти. Тому вимога ВАТ “Волиньобленерго” про стягнення боргу на користь Ковельської філії правомірна.

Керуючись викладеним та ст.ст. 11,604, 625,714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, п.1-1 ст.80, 82-84 ГПК України, господарський суд,-

Вирішив :

1.Позов задовольнити в сумі 631,48 грн.

2.Стягнути з Військової частини А2042 ( 45000, Волинська область,м.Ковель, вул.Кутузова,12, р/р 3322 УДК в Волинській обалсті м.Луцьк, МФО 803014, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії 631,48 грн. нарахувань за перевищення граничної величини споживання електроенергії на р/р 1 Ковельському відділенні Ощадбанку , МФО 303945, та

102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат .

3.В позові до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинська відмовити.

Заступник голови господарського суду

Волинської області , суддя Пахолюк В.А.