ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.08
Справа№ 33/23-А

10
год. 30 хв.

79014;
м. Львів, вул. Личаківська, 128 Зал судових засідань № 205

Господарський
суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за
позовом:

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (м. Борислав)

до
відповідача:

Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості Львівської області (м. Дрогобич)

про :

спонукання
до вчинення дій

Суддя
:                      Цікало А.І. При
секретарі :       Герасименко В.С.

Представники:

Від
позивача:

ОСОБА_1
-паспорт серії НОМЕР_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_1

Від
відповідача:

Андрусів
І.І. -представник (довіреність № 53/06 від 14.01.2008 р.)

Представникам
сторін, присутнім у судовому процесі роз'яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51  Кодексу адміністративного судочинства
України, а саме їх процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти
відводи.

Суть
спору :  До господарського суду Львівської
області Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (м.
Борислав) подано позов до Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості
Львівської області (м. Дрогобич) про спонукання до вчинення дій, а саме
зобов'язати відповідача надати усі належні документи, на підставі яких було
видано наказ № 91700001 ПК від 10.10.2005 р.

Ухвалою
суду від 21.01.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду
на 05.02.2008 р.

Позивач
вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.01.2008 р. повністю
не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В
судовому засіданні 05.02.2008 р. позивач представив суду пояснення.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити
з підстав, викладених у заяві та поясненні.

Відповідач
вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.01.2008 р. виконав,
заперечення на позов представив, проти позову, у встановленому чинним
законодавством України порядку, заперечив, явку повноважного представника в
судове засідання забезпечив.

В
судовому засіданні 05.02.2008 р. представник відповідача подав заперечення на
позовну заяву.

Представник
відповідача позов заперечив повністю, просив відмовити в задоволенні позовних
вимог з підстав, викладених у запереченні та поясненнях.

Відповідно
до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Розглянувши
документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення
присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
встановив наступне:

04.10.2005
р. СПД -ФО ОСОБА_1 звернувся до Бориславського МЦЗ з метою реєстрації трудового
договору з найманим працівником ОСОБА_2, котрий було укладено та підписано
позивачем та найманим працівником 01.10.2005 р.

Вказаний
трудовий договір зареєстрований Бориславським міським центром зайнятості
04.10.2005 р. за № 400.

Під
час реєстрації трудового договору Бориславським МЦЗ          було встановлено, що найманий
працівник ОСОБА_2 перебуває на обліку у Дрогобицькому міськрайонному центрі
зайнятості як безробітна.

З
метою уникнення незаконних виплат допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_2
Бориславський МЦЗ, листом № 1117 від 04.10.2005 р. поінформував Дрогобицький
МРЦЗ про укладення трудового договору між позивачем та гр. ОСОБА_2

10.10.2005
р. Дрогобицьким МРЦЗ, у зв'язку із самостійним працевлаштуванням було знято з
обліку гр. ОСОБА_2 на підставі наказу № НТ 051010 від 10.10.2005 р.

При
ухваленні постанови суд виходив з наступного :

Відповідно
до ст. 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних
відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно
ст. 1 Господарського кодексу України, цей Кодекс визначає основні засади
господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у
процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами
господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у
сфері господарювання.

Відповідно
до Преамбули Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття” (надалі -Закон), він розроблений відповідно
до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок
безробіття.

Згідно
п. 3 Порядку реєстрації трудових договорів між працівником та фізичною особою,
затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
08.06.2001 р. за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
27.06.2001 р. за № 554/5745, при реєстрації трудового договору у центрі зайнятості
сторони повинні подати наступні документи:

1)          фізична особа, суб'єкт
підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом

найму працівників:

1.1)          паспорт;

1.2)          свідоцтво про реєстрацію підприємницької
діяльності;

1.3)          довідку відповідної ДПІ про
ідентифікаційний код.

2)          працівник, який влаштовується на
роботу до фізичної особи:

2.1)          паспорт;

2.2)          трудову книжку;

2.3)          довідку відповідної ДПІ про ідентифікаційний
код.

В
трудовій книжці гр. ОСОБА_2 (оригінал оглянуто в судовому засіданні, копія в
матеріалах справи) за № 22 запису  від
24.09.2004 р. вказано, що Дрогобицьким міськрайонним центром зайнятості їй
надано статус безробітної та розпочату виплату допомоги по безробіттю згідно
наказу № НТ 040924 від 24.09.2004 р.

Відповідно
до п.п. е) п. 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за № 110,
безробітним особам до трудових книжок вноситься запис (окремим рядком з
посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів) центром
зайнятості про період одержання допомоги по безробіттю.

Згідно
п.п. а) п. 44 Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної
підготовки та перепідготовки затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 27 квітня 1998 р. N 578, громадяни, зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають роботу, та безробітні знімаються з обліку
у разі працевлаштування, у тому числі за направленням державної служби
зайнятості або самостійно, а також на сезонні роботи (з дня прийняття на
роботу). При цьому в КПО робиться запис про прийняття на роботу, ставиться дата
і номер наказу.

Згідно
п. 20 Порядку реєстрації, переєстрації та ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №
219 від 14.02.2007 р., громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та
безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування (самостійного або за
направленням центру зайнятості), в тому числі на сезонні роботи, державної
реєстрації фізичної особи - підприємця, початку виконання робіт (надання
послуг) за договором цивільно-правового характеру. При цьому в картці робиться
запис про прийняття на роботу, зазначаються дата і номер наказу, дата видачі та
номер реєстраційного свідоцтва, дата укладення договору цивільно-правового
характеру.

Листом
№ 1117 від 04.10.2005 р. Бориславський МЦЗ, з метою забезпечення дотримання
вимог чинного законодавства України, повідомив Дрогобицький МРЦЗ, де на обліку
перебувала гр. ОСОБА_2, про факт працевлаштування вказаної особи.

Нормами
чинного законодавства не встановлено обов'язку та порядку для центру зайнятості
щодо направлення суб'єктам підприємницької діяльності, які укладають договори з
безробітними, повідомляти останніх про зняття з обліку осіб з якими суб'єкт
підприємницької діяльності укладає договір.

В
свою чергу слід звернути увагу, що лист Бориславського МЦЗ № 1117 від
04.10.2005 р., яким повідомлено Дрогобицький МРЦЗ про працевлаштування гр.
ОСОБА_2, яка перебувала в них на обліку як безробітна та зняття з обліку
останньої, стосується безпосередньо вказаної особи, а не позивача.

Позивач
не представив суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог,
зокрема, що не повідомлення його про зняття з обліку гр. ОСОБА_2, як
безробітної, з якою він уклав трудовий договір та котрий належним чином
зареєстрований у Бориславському МЦЗ порушило його права чи охоронювані законом
інтереси.

Крім
того суд звертає увагу, що № 91700001 ПК, як вказано позивачем у
позовній заяві, це номер персональної картки гр. ОСОБА_2, котра була заведена
на неї при наданні їй статусу безробітної. ОСОБА_2 була знята з обліку на
підставі наказу № НТ 051010 від 10.10.2005 р., відповідно до п.п. „а” п.
44  Положення про порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних,
виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в
період професійної підготовки та перепідготовки затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1998 р. N 578 у зв'язку із самостійним
працевлаштуванням.

Згідно
ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно
ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету
доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу
для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки
позивач не представив належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог та
доказів порушення Дрогобицьким МРЦЗ його прав чи охоронюваних законом
інтересів, а відповідач проти позову заперечив, представив належні докази в
підтвердження своїх заперечень, виконавши вимоги процесуального права, всебічно
і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені
докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові
рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (м. Борислав) до Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості Львівської області (м. Дрогобич) про
спонукання до вчинення дій є безпідставною, не обґрунтованою і такою, що не
підлягає до задоволення.

Згідно
ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати
складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На
підставі наведеного, керуючись п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та
перехідні положення” КАС України, а також, в зв'язку з тим, що в задоволенні
позовних вимог відмовлено, судові витрати покласти на позивача.

На
підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 60, 61,
69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 120, 122, 123, 124, 127,  130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153,
154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу VII Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В
задоволенні позову Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
(м. Борислав) до Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості Львівської
області (м. Дрогобич) про спонукання до вчинення дій -відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова
може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Цікало А.І.