ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.08

Справа № 2/578-07.

За позовом: Державної екологічної інспекції в Сумській області, м. Суми

До відповідача: Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми

Про стягнення 28365 грн. 79 коп.

Суддя О.Ю. Соп'яненко

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

За участю представників сторін:

позивача - Панченко О.М., Литвин В.М. відповідача- Лиманська С.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 28365 грн. 79 коп. збитків, завданих внаслідок порушення водного законодавства, до місцевого бюджету Сумської міської ради та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзиви № 22/7142 від 08.11.2007 року, № 22/7306 від 22.11.2007 року та 22/7734 від 06.12.2007 року, в яких вважає вимоги позивача безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав пояснення на заперечення відповідача № 1363/01-07/03 від 20.12.07 р., де вважає позицію відповідача необгрунтованою та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації в повному обсязі без зниження розміру відшкодування та незалежно від сплати за забруднення навколишнього природного середовища і погіршення якості природних ресурсів.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Основні вимоги щодо порядку проведення розрахунку заподіяних збитків при здійсненні державного контролю у галузі охорони та раціонального використання водних ресурсів визначені Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), затвердженою Міністерством охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 р. № 37.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що перевіркою природоохоронної діяльності комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради встановлено, що з 24.10.2006 р. по 17.05.2007 р. було фактично скинуто у р. Псел 9117590,43 куб.м. стічних вод. Розмір нарахованих відповідно до Методики збитків становить 28365 грн. 79 коп.

Відповідно до п. 4.8 Методики період з моменту підтвердженого протоколом, актом або поясненнями свідків початку скиду до його припинення, а також час самовільного водокористування вважається періодом порушення водоохоронного законодавства, за який стягуються збитки.

Позивачем надані Протоколи вимірювань показників складу та властивостей проб вод № 311 від 30.10.2006 р., № 10 від 14.02.2007 р., № 66 від 23.05.2007 р. та пояснення в судових засіданнях, відповідно до яких періодом порушення водоохоронного законодавства, за який стягуються збитки, є проміжок часу з 30.10.2006 р. по 23.05.2007 р.

Пунктом 5.1.3 зазначеної вище Методики передбачено, що з моменту встановлення факту скиду до повного його припинення проби відбираються не менше 3-х разів з метою одержання реальної характеристики зворотних вод протягом всього періоду скиду. Таким чином, з моменту встановлення факту скиду - 30.10.2006 р. до повного його припинення позивач повинен був відібрати не менше 3-х проб води.

З Розрахунку величини збитків, наданого позивачем, вбачається, що фахівцями Державної екологічної інспекції в Сумській області було всього відібрано 3 проби вод, включаючи момент встановлення факту скиду та момент його припинення. Тобто, з 30.10.2006 р. (моменту встановлення факту скиду) до 23.05.2007 р. (момент повного припинення факту скиду) позивачем фактично відібрана лише 1 проба води. При цьому, концентрація забруднюючих речовин в стічній воді, відібраній 17.05.2007 р. (дата припинення факту скиду), зокрема нітратів (57,7 мг/л) та фосфатів (5,86 мг/л) перевищувала дозволену до скиду концентрацію забруднюючих речовин (відповідно 45,0 мг/л та 3,0 мг/л), тобто повного припинення скиду по цим речовинам не відбулося. У пробі стічної води, відібраній 24.10.2006 р., концентрація нітратів (31,4 мг/л) не перевищувала дозволеної до скиду концентрації (45,0 мг/л), таким чином 24.10.2006 р. не є моментом встановлення факту скиду цієї забруднюючої речовини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проведеними позивачем вимірюваннями не визначений період порушення водоохоронного законодавства, не доведений факт заподіяння відповідачем шкоди державі та розмір заподіяних збитків.

Відповідно до ст. ст. 32-34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і

заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи не подав суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

Приймаючи до уваги вищенаведене, вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать чинному законодавству України і фактичним обставинам справи, тому суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Суддя          О.Ю. Соп'яненко