СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 квітня 2008 року

Справа № 2-8/15709-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився (Заступник прокурора міста Ялта);

позивача: Бородко І. О., дов. № 02-24/31 від 14.01.2008 р. (Гурзуфська селищна рада);

позивача: не з'явився (Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим);

відповідача: не з'явився (Виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради);

відповідача: Саликіна Я. С., дов. № б/н від 20.12.2007 р. (Закрите акціонерне товариство "Гурзуфський торговий дім");

відповідача: Гладун Ю. В., директор (Закрите акціонерне товариство "Гурзуфський торговий дім");

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий дім" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 20 лютого 2008 року у справі № 2-8/15709-2007

за позовом           Заступника прокурора міста Ялта (вул. Кірова, 18,Ялта,98600)

в інтересах держави в особі Гурзуфської селищної ради (вул. Подвойського, 9,смт.Гурзуф,98640)

та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим (вул. Кечкеметська, 114,Сімферополь,95038)

до Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради (вул. Подвойського 9,смт.Гурзуф,98640)

та Закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий дім" (вул. Ленінградська, 50,Гурзуф, М. Ялта,98640)

про визнання недійсними пунктів рішення та договорів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 лютого 2008 року по справі № 2-8/15709-2007 задоволено позов заступника прокурора міста Ялта в інтересах держави в особі Гурзуфської селищної ради та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим до Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради та Закритого акціонерного товариства „Гурзуфський торговий дім” (далі ЗАТ „Гурзуфський торговий дім”) про визнання недійсними пунктів рішення та договорів.

Визнано договір № 295 на право користування землею укладений 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ „Гурзуфський торговий дім” щодо оренди земельної ділянки площею 0,0020 га по вулиці Подвойського в смт. Гурзуф строком на 10 років, недійсним.

Визнано договір № 296 на право користування землею укладений 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ „Гурзуфський торговий дім” щодо оренди земельної ділянки площею 0,0054 га по вулиця Набережна ім. О.С. Пушкіна в смт Гурзуф строком на 10 років, недійсним.

Визнано договір № 297 на право користування землею укладений 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ „Гурзуфський торговий дім” щодо оренди земельної ділянки площею 0,0035 га в районі „Пятачка” по вулиці Ленінградська в см. Гурзуф строком на 10 років, недійсним.

Визнано договір № 298 на право користування землею укладеного 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ „Гурзуфський торговий дім” щодо оренди земельної ділянки площею 0,005 6га по вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф строком на 10 років, недійсним.

Визнано рішення № 53 виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” недійсним.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Закрите акціонерне товариство „Гурзуфський торговий дім” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, котрим відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку скаржника дії Гурзуфської селищної ради по виділенню и укладення договорів оренди земельних ділянок є правомірним тому, що було прийнято у відповідності з діючим на той час законодавством. Також, укладення Гурзуфською селищною радою договорів оренди виконувалось у відповідності та за результатами розгляду та узгодження з постійною комісією по градобудівництву, екології, туризму, курортно-рекреаційного і земельним ресурсам, про можливість надання в оренду спірних земельних ділянок.

Заявник апеляційної скарги також вказує, що у відповідності до статей 40, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий комітет селищної ради в межах своїх повноважень має приймати рішення. Тому, не має підстав для визнання пунктів 1, 2, 3, 4 рішення Гурзуфської селищної ради № 53 від 18 березня 1998 року –недійсними.

25 березня 2008 року від Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 25 березня 2008 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддя Заплава Л.М. замінена на суддю Антонову І.В.

В судове засідання призначене на 1 квітня 2008 року, прокурор та представники Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

31 березня 2008 року від Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутністю її представника.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю не з'явившихся прокурора та представників Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

15 грудня 1995 року рішенням Гурзуфської селищної ради „Про делегування повноважень виконавчому комітету селищної ради по виділенню та укладенню договорів на оренду земельних ділянок під огороди, об’єкти народного господарства та будівництво індивідуальних гаражів” вирішено делегувати виконавчому комітету селищної ради повноваження по виділенню та укладенню договорів на оренду земельних ділянок під огороди, об’єкти народного господарства та будівництво індивідуальних гаражів на території Гурзуфської селищної ради з попереднім розглядом та погодженням з постійною комісією по містобудуванню, екології, туризму, курортно-рекреаційним та земельними ресурсам.

3 січня 1998 року ЗАТ „Гурзуфський торговий дім” надіслало на адресу Гурзуфської селищної ради листа № 01-07.01 з проханням надати в користування земельні ділянки під павільйони, строком на 49 років, розташовані за адресами: вулиці Набережна ім. О.С.Пушкіна, (район „Блинной”), загальною площею 0,0054 га, вулиці Подвойського площею 0,0020 га, вулиця Ленінградська (район „Пятачка”) площею 0,0035 га, вулиця 60 років СРСР площею 0,0056 га.

4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” укладений договір на право користування землею.

Відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.2 даного Договору, виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради передає, а ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” приймає земельний наділ загальною площею 0,0020га. Земельний наділ надається на умовах довгострокового користування строком на 10 років під павільйон для торгівлі мороженим по вул. Подвойського в смт Гурзуф.

Згідно із пунктом 2.1 Договору плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді земельного податку в розмірі згідно діючого законодавства.

Даний договір зареєстрований в книзі записів договорів на право користування землею 11 березня 1998 року за № 295.

4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” укладений договір на право користування землею.

Відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.2 вказаного Договору, виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради передає, а ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” приймає земельний наділ загальною площею 0,0054 га. Земельний наділ надається на умовах довгострокового користування строком на 10 років під торговий павільйон по вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна в смт Гурзуф.

Згідно із пунктом 2.1 Договору плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді земельного податку в розмірі згідно діючого законодавства.

Даний договір зареєстрований в книзі записів договорів на право користування землею 11 березня 1998 року за № 296.

4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” укладений договір на право користування землею.

Відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.2 вказаного Договору, виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради передає, а ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” приймає земельний наділ загальною площею 0,0054 га. Земельний наділ надається на умовах довгострокового користування строком на 10 років по вулиці Ленінградська в районі “Патячка” під торговий павільйон.

Згідно з пункту 2.1 Договору плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді земельного податку в розмірі згідно діючого законодавства.

Даний договір зареєстрований в книзі записів договорів на право користування землею 11 березня 1998 року за № 297.

4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” укладений договір на право користування землею.

Відповідно до пункту 1.1 та пункту 1.2. вказаного Договору, виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради передає, а ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” приймає земельний наділ загальною площею 0,0054 га. Земельний наділ надається на умовах довгострокового користування строком на 10 років під торговий павільйон по вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф.

Згідно з пунктом 2.1 Договору плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді земельного податку в розмірі згідно діючого законодавства.

Даний договір зареєстрований в книзі записів договорів на право користування землею 11 березня 1998 року за № 298.

18 березня 1998 року рішенням № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” вирішено пунктом 1 затвердити договір № 295 від 11 березня 1998 року з ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” в особі директора Гладуна Ю.В. на оренду земельної ділянки площею 0,0020 га під торговий павільйон по вулиці Подвойського, смт Гурзуф строком на 10 років. Пунктом 2 вирішено затвердити договір № 296 від 11 березня 1998 року з ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, в особі директора Гладуна Ю.В., на оренду земельної ділянки площею 0,0054 га під торгові павільйони по вулиці Набережна ім. О.С. Пушкіна, смт. Гурзуф, строком на 10 років. Пунктом 3 вирішено затвердити договір № 297 від 11 березня 1998 року з ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, в особі директора Гладуна Ю.В., на оренду земельної ділянки площею 0,0035 га під торговий павільйон в районі “Пятачка” по вул. Ленінградська смт Гурзуф строком на 10 років. Пунктом 4 вирішено затвердити договір № 298 від 11 березня 1998 року з ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” в особі директора Гладуна Ю.В. на оренду земельної ділянки площею 0,0056 га під торговий павільйон по вулиці 60 років СРСР, смт Гурзуф, строком на 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні земельні правовідносини виникли 4 січня 1998 року, при укладенні договорів оренди земельних ділянок по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиці Ленінградська в районі “Патячка”, вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф, тобто до набрання чинності Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, який набрав чинності з 1 січня 2002 року, у зв’язку з чим спірні правовідносини повинні вирішуватися на підставі Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року, який введений в дію Постановою Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року з 15.березня 1991 року.

У відповідності до вищевикладеного встановлено, що 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” укладені договори на право користування земельними ділянками по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиця Ленінградська в районі “Патячка”, вулиця 60 років СРСР в смт Гурзуф строком на 10 років та оплати оренди земельних ділянок у вигляді земельного податку в розмірі згідно діючого законодавства.

Згідно із частиною 2 статті 3 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, землею розпоряджаються Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Також, частиною 1 статті 19 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року передбачається, що земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів надають сільські, селищні Ради народних депутатів. Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста. Районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання.

Отже, законодавством визначено, що земельні ділянки передаються в оренду саме міськими, сільськими, селищними, та районними селищними радами в межах наданих їм повноважень із земель селищ, або земельних ділянок в межах міста та за межами населених пунктів.

Також, відповідач, ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” в заперечення позовних вимог посилається на частину 3 статті 3 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року згідно з якою, повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування, а також посилається на Рішення Гурзуфської селищної ради “Про делегування повноважень виконавчому комітету селищної ради по виділенню та укладенню договорів на оренду земельних ділянок під огороди, об’єкти народного господарства та будівництво індивідуальних гаражів” від 15 грудня 1995 року відповідно до якого вирішено делегувати виконавчому комітету селищної ради повноваження по виділенню та укладенню договорів на оренду земельних ділянок під огороди, об’єкти народного господарства та будівництво індивідуальних гаражів на території Гурзуфської селищної ради з попереднім розглядом та погодженням з постійною комісією по містобудуванню, екології, туризму, курортно-рекреаційним та земельним ресурсам, у зв’язку з чим виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради уклав з ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” оскаржувані договори оренди земельних ділянок та затвердив їх Рішенням № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” від 18 березня 1998 року.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до пункту 12 та пункту 13 статті 19 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

Відповідно до пункту 15 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Згідно з пунктом 16 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що у зв’язку з делегуванням Виконавчому комітету Гурзуфської селищної ради повноважень щодо виділення та укладення договорів на оренду земельних ділянок, Виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради, при наданні в оренду спірних земельних ділянок ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, був порушений порядок надання в оренду земельних ділянок встановленого статті 19 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, а саме відповідачами по справі не представлені суду ані проект відведення земельних ділянок, ані рішення про погодження даних проектів відведення, а також не представлено рішення про надання ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” в оренду земельних ділянок по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиці Ленінградська в районі “Патячка”, вулиця 60 років СРСР в смт Гурзуф строком на 10 років.

Згідно листа № 211 від 2 квітня 2004 року Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, та листа № 083-2/10-25 від 19 березня 2004 року Ялтинського міського управління земельних ресурсів, при укладенні 4 січня 1998 року між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” договорів оренди земельних ділянок були відсутні проекти відводу, та не були винесені в натурі межі земельних ділянок, що є порушенням статей 19, 22 діючого на той час Земельного Кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 24 Земельного Кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані договори оренди земельних ділянок по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиці Ленінградська в районі “Патячка”, вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф укладені між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, суд зазначає що форма договору не відповідає типовому договору, затвердженому Постановою № 197 Кабінету Міністрів України від 17 березня 1997 року згідно до якого встановлено обов’язок при укладанні договору оренди землі зазначати місцезнаходження орендодавця та орендаря, а також при цьому затверджувати план тимчасового землекористування земельною ділянкою.

Так, в оскаржуваних договорах не вказані ні місце знаходження орендодавця та орендаря, так і не доданий план або схеми земельних ділянок, які передаються в оренду.

Таким чином, при укладенні оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиці Ленінградська в районі “Патячка”, вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф, виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради був порушений порядок надання в оренду земельних ділянок, передбачений статтею 19 Земельного Кодексу України в редакції від 15 березня 1991 року, а також не додержана форма типового договору, затвердженого Постановою № 197 Кабінету Міністрів України від 17 березня 1997 року на підставі чого дані договори підлягають визнанню недійсними.

В свою чергу, укладені між виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради та ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” договори оренди земельних ділянок по вулиці Подвойського, вулиці Набережній ім. О.С. Пушкіна, вулиці Ленінградська в районі “Патячка”, вулиці 60 років СРСР в смт Гурзуф були затверджені Рішенням № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради”.

Проте ні Земельним Кодексом України в редакції від 18 грудня 1990 року ні Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні” не передбачено затвердження виконавчим комітетом міської, сільської, селищної, або районної ради, або радою народних депутатів, договорів оренди земельних ділянок, у зв’язку з чим Рішення № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” від 15 березня 1991 року підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Згідно з частини 2 Роз'яснень Вищого Арбітражного суду України за № 02-5/35 від 26 січня 2000 року ”Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів", підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вказано в апеляційній скарзі, ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” просить застосувати строки позовної щодо визнання оскаржуваних договорів недійсними та визнання недійсним рішення № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” від 18 березня 1998 року.

Однак, як зазначив суд першої інстанції, що відповідно до пункту 3.3. Роз’яснення Вищого Арбітражного Суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” недійсні угоди, як правило, не породжують для сторін прав та обов'язків, тому до вимог про визнання недійсними таких угод строки позовної давності не застосовуються.

В свою чергу згідно пояснення позивача, Гурзуфська селищна рада дізналася про прийняття рішення № 53 Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради “Про затвердження договорів оренди земельних ділянок на землях Гурзуфської селищної ради” від 15 березня 1991 року лише в 2004 році, під час проведення робітниками виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради перевірки торгового павільйону, що належить ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі статтею 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, строк позовної давності встановлений в три роки, на час подання позовної заяви 24 жовтня 2007 року, строк не сплинув, отже судова колегія відмовляє в задоволенні вимоги відповідача в застосуванні строків позовної давності.

Таким чином судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки підтверджені матеріалами справи та не суперечать нормам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення у справі прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий дім", викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий дім" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 лютого 2008 року у справі № 2-8/15709-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  М.І. Ткаченко

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.Л. Котлярова