ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2008 Справа № 1/452-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Губіної І.В. при секретарі О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стівко", м. Херсон

до Дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт " Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", м. Херсон

про стягнення 76886грн. 48 коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Сидоренко Т.В. - представник, Дюкарева А.А. - представник, дор. від 10.12.07р.

від відповідача Долгополов О.В. - ю/к, дор. № 68/325 від 10.05.07р.

ТзОВ “Стівко” звернулося до суду з позовом про стягнення з ДП “Херсонський річковий порт” ( далі - річковий порт) залишку заборгованості за надані протягом червня –серпня 2006 року послуги по навантажувально-розвантажувальним роботам в сумі 52217,72 грн., 3087,35 грн. річних за користування чужими коштами, 4175,95 грн. збитків, пов’язаних з інфляцією. За прострочку оплати цих послуг заявлена вимога про стягнення пені в сумі 17405,46 грн. Під час розгляду справи позивачем проведено перерахунок розміру пені і заявлено до стягнення пені в сумі 7531,99 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ним виконані на підставі договору від 04.06.2006 року для річкового порту навантажувально-розвантажувальні роботи на загальну суму 200373,59 грн. Сплачено портом під час звернення з позовом до суду і до теперішнього часу лише 148155,87 грн. Решту грошових коштів в сумі 52217,72 грн. річковий порт не сплатив товариству. Індекс інфляції та річні нараховані на підставі ст. 625 ЦК України, а пеня відповідно до п.5.4 договору.

Відповідач з позовом згодний частково. Він вважає, що у стягненні пені позивачу слід відмовити з підстави того, що ним порушений строк позовної давності по вимозі про стягнення пені.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між сторонами по справі 04.06.2006 року укладено договір №13 про надання послуг, відповідно до умов якого, ТОВ “Стівко” ( виконавець послуг) зобов’язався по завданню ДП “Херсонський річковий порт” ( замовник) надати послуги по проведенню навантажувально-розвантажувальних робіт гусеничним екскаватором марки КОВЕL. CO K-912-LC з грейфером і захоплювачем для навантаження ствольного дерева і феросплаву і додаткових робіт фронтальним навантажувачем “VOLVO L12OE”. Замовник зобов’язався прийняти та оплатити вартість цих робіт.

Пунктом 4.1 розділу IV договору передбачено обов’язок замовника оплатити вартість виконаних робіт протягом 5 робочих днів. Пунктом 4.3 встановлено, що об’єм виконаних робіт, їх вартість відображається сторонами в актах прийому-передачі виконаних робіт, які є підставою для пред’явлення до сплату замовнику. П.44. договору сторони домовились, що замовник перераховує суму на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт не пізніше 5 робочих днів на р. рахунок виконавця робіт. З викладеного слід прийти до висновку, що договором встановлено обов’язок замовника робіт сплачувати їх вартість протягом п’яти днів з дня складення та підпису зазначених вище актів.

В матеріалах справи містяться засвідчені копії актів прийому –передачі виконаних робіт з визначенням в них виду наданих послуг, їх кількості та вартості. Це акти від 13 червня, 01 та 20 липня, 01 серпня та 01 вересня 2006 року Загальна вартість виконаних робіт, як випливає з цих актів складає 200373,59 грн. Всі ці акти підписані керівниками обох сторін та скріплені печатками сторін. З виписів банківського рахунку ТзОВ “Стівко”, випливає, що відповідачем частково сплачено виконавцю послуг їх вартість на загальну суму 148155,87 грн. Залишився борг в сумі 52217,72 грн.

Але, зазначена вище грошова сума (борг) до теперішнього часу відповідачем позивачу не перерахована, тому позов у цієї частині підлягає задоволенню.

Після укладення договору між сторонами виникли господарські відносини.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів та договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Відповідачем не у повному обсязі виконані грошові зобов'язання, які на нього покладені договором, тобто зобов'язання по сплаті вартості отриманого товару у порядку та у строк, що встановлені договором, чим порушені умовами договору та норми вказаної вище статті ГК України.

Статтею 199 ГК України встановлено, що до відносин по забезпеченню виконання зобов'язань учасниками господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені законом або договором.

Ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредиторів зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процента річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням положень цієї статті ЦК України позивачем вірно нараховані збитки, пов'язані з інфляцією та річні. Позов у цій частині також підлягає задоволенню.

Позов у частині стягнення пені задоволенню не підлягає В силу п.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Тобто за нормами зазначеного кодексу пеня вже не має тривалого характеру та через 6 місяців після дня виникнення прострочки слід припинити її нарахування.

Крім того, ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік.

З врахуванням дат оформлення актів виконаних робіт, ДП “Херсонський річковий порт” зобов’язаний був провести розрахунки по їх вартості відповідно до 19 червня, 06 та 26 липня, 06 серпня та 06 вересня 2006 року. Тобто з врахуванням цих дат, коли грошове зобов’язання відповідачем мало бути виконано, перебігли як строки нарахування пені так і строк пред’явлення вимоги про її стягнення.

Відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу його витрати по сплаті держмита та вартості інформаційно-технічних послуг судового процесу (судові витрати) пропорційно сумі, яка підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 44, 49, 82, 84 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" м. Херсон, Одеська площа, 6 ( п/рахунок №2802 в АКБ "Укрсоцбанк" м. Херсон МФО 352015 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Стівко" м. Херсон, вул. Перекопська, 169 на п/ рахунок № в "Райффайзен Банк Аваль" МФО 352093 основній борг в сумі 52 217(п'ятдесят дві тисячі двісті сімнадцять) грн. 72 коп. збитки, пов'язанні з інфляцією в сумі 4175(чотири тисячі сто сімдесят п'ять) грн. 95 коп., річні в розмірі 3087(три тисячі вісімдесят сім) грн. 35 коп. та судові витрати позивача по держмиту –594(п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 02 коп., по вартості технічно-інформаційного забезпечення судового процесу - 91(дев'яносто одна) грн. 30 коп.

3. В решти позову відмовити.

4. Накази видати з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Губіна

Дата складення повного

тексту рішення 11.01.2008 р.