ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 7/636

05.02.08

За позовом

До

Про

Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»

Комунального підприємства «Служба замовника житлово - комунальних послуг»

стягнення боргу в сумі 2629000,62 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача Цурка Н.О. –представник за довіреністю № У07/7944 від 18.12.2007 року;

Від відповідача Карпічко В.Л.- представник за довіреністю № 989 від 06.06.2007 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»до Комунального підприємства «Управління житлового господарства Оболонського району міста Києва» про стягнення боргу в сумі 2629000,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання за договором № 230244 від 01.10.2003 року щодо повноти та своєчасності внесення оплати на поставлену теплову енергію, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01.11.2003 року по 01.07.2005, яка становить 227517,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 7/636 від 15.09.2005 року порушено провадження у справі (суддя Якименко М.М.).

Ухвалою від 06.10.2005 року здійснено заміну первісного відповідача Комунальне підприємство «Управління житлового господарства Оболонського району міста Києва»належним відповідачем Комунальне підприємство «Служба замовника житлово - комунальних послуг».

Ухвалою Господарського суду міста Києва 7/636 від 12.12.2005 року призначено по даній справі судово –бухгалтерську експертизу та зупинено провадження у справі до закінчення проведення судово –бухгалтерської експертизи.

12.11.2007 року до Господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в якому зазначено, що Господарська справа № 7/636 в одному томі повертається на адресу Господарського суду міста Києва та ухвала залишається без виконання, в зв’язку тим, що не проведена попередня оплата вартості експертизи.

Розпорядженням № 7/636 Заступника Голови Господарського суду міста Києва про зміну складу суду від 28.11.2007 року справу № 7/636 передано для подальшого розгляду судді Кондратовій І.Д., у зв’язку з закінченням повноважень судді Якименко М.М. та з метою уникнення затягування розгляду зазначеної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2007 року було поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено 15.01.2008 року о 10-30.

Представник позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва 15.01.2008 року подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд припинити провадження в частині стягнення основного боргу, стягнути з відповідача на користь позивача 21723,59 грн. інфляційної складової та 3 % річних сумою 5169,97 грн. за період з 01.01.2004 року 01.07.2005 року.

Судове засідання 15.01.2008 року не відбулось, в зв’язку з хворобою судді Кондратової І.Д. розгляд справи було відкладено до 05.02.2008 року, про що сторони були повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 05.02.2008 року підтримав уточненні позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.2007 року не виконав, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, докази його надіслання позивачу, контррозрахунок суми позову та докази погашення заборгованості суду не надав.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України судом за згодою представників позивача та відповідача в судовому засіданні 05.02.2008 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»(постачальник) та Комунальним підприємством «Управління житлового господарства»(споживачем) був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 230244 (далі - Договір).

Судом встановлено, що відповідно до рішення Оболонської районної у місті Києві ради № 27/2 від 17.02.2005 року Комунальне підприємство «Служба замовника житлово - комунальних послуг»є правонаступником реорганізованого Комунального підприємства «Управління житлового господарства Оболонського району міста Києва».

Відповідно до п. п 2.2.1, 2.3.1 Договору сторони погодили, що постачальник зобов’язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки 3,4) для потреб опалення –в період опалювального сезону, для гарячого водопостачання –протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1, а постачальник зобов’язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2.

Судом встановлено, що облік споживання відповідачем теплової енергії проводився розрахунковим способом згідно договірних навантажень.

Згідно п. 10 додатка № 2 до Договору споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

За твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконував умови договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань у останнього станом на 01.07.2005 виникла заборгованість у розмірі 227517,83 грн. за період з 01.11.2003 року по 01.07.2005 року. Розрахунок суми боргу, довідки про нарахування за теплову енергію та табуляграми знаходяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»доказів вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання, покладені на нього договором, в повному обсязі.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.2003 року. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач після порушення провадження у справі сплатив відповідачу суму основного боргу, в зв’язку з чим позивач звернувся до суду з клопотанням про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 227517,83 грн.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент вирішення спору по суті відповідач сплатив заборгованість за спожиту теплову енергію, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення 227517,83 грн. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 21723,59 грн. та 3 % річних в розмірі 5169,97 грн. Відповідач проти стягнення інфляційних витрат та 3 % річних заперечує, посилаючись на те, що станом на день прийняття рішення по даній справі у відповідача відсутня заборгованість, а існує навіть переплата.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов’язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов’язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом дії договору розраховувався з позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення, порушуючи строки встановлені договором, мав перед позивачем заборгованість, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню 21723,59 грн. інфляційних витрат та 3 % річних в розмірі 5169,97 грн., розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства «Служба замовника житлово - комунальних послуг» (04213, м. Київ, вул. Героїв Сталінграда, 57 ) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»(01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, рахунок 0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку в м. Києві, МФО 322227, ) - інфляційних витрат, –3 % річних від простроченої суми, - державного мита та - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

3.          В частині стягнення заборгованості в розмірі 227517,83 грн. провадження у справі припинити.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 22.02.2008 р.