КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 3/220-07/11
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий                                                                                 Мазур
Судді
секретарі судового засідання:   Лисунь Г. Д.,
участю представників сторін:
позивача:               ОСОБА_1. -фізична особа
-підприємець, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця
серія НОМЕР_1від 05.09.1996 року;
відповідача:                    ОСОБА_2. -представник, довіреність №
1 від 15.12.2006 року;
третьої особи:                    не з'явились;
апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Пріор» на
рішення господарського суду Київської області від 26.10.2007 року

у
справі № 3/220-07/11
(суддя -Мальована Л. Я.)

за
позовом          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
м. Київ

до          Приватного виробничо-комерційного підприємства «Пріор»,
м. Вишневе Київської області

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_3, м. Біла Церква Київської
області

про                   стягнення 44 268 грн. 93
коп., -

В С Т А Н О В И В :

Фізична
особа -підприємець Грищенко Олександр Іванович (далі за текстом -позивач, ФОП
ОСОБА_1.) звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою
до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Пріор»(далі за текстом
-відповідач, скаржник, ПВКП «Пріор») про відшкодування  шкоди, завданої внаслідок  дорожньо-транспортної  пригоди (далі - ДТП), та просив стягнути
грошові кошти в сумі  44 268 грн. 93 коп.
(а. с. 3-5).

Ухвалою
господарського суду Київської області від 11.05.2007 року у справі
№2/220-07  порушено провадження та
залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3(далі за текстом -третя особа,
ОСОБА_3.) (а. с. 1-2).

Ухвалою
господарського суду Київської області від 05.09.2007 року справу прийнято до
провадження судді Мальованої Л. Я. та присвоєно їй № 3/220-07/11            (а. с. 66).

Рішенням
господарського суду Київської області від 26.10.2007 року у цій справі позов
задоволено повністю; стягнуто з ПВКП «Пріор»на користь ФОП ОСОБА_1. 43768 грн.
93 коп. - збитків, 500 грн. 00 коп. - витрат, пов'язаних з проведенням
автотоварознавчого дослідження, 443 грн. 00 коп. - державного мита, а також 118
грн. 00 коп. - судових витрат (а. с. 73-75).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ПВКП «Пріор»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення
господарського суду Київської області від 26.10.2007 року та прийняти нове
рішення (а. с. 84-85).

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
суд першої інстанції при прийнятті
рішення:

-          не врахував положення ст. 130 КЗпП
України, а саме, не прийняв до уваги документи, що свідчать про перебування
водія ОСОБА_3. у трудових відносинах
саме з позивачем;

-          апелянт також послався на ту
обставину, що трудові відносини  третьої
особи з позивачем повинні були існувати відповідно до договору про надання
послуг та договору оренди, а тому вважає, що автотранспорту шкоду позивачу було
нанесено його працівником, і відшкодовувати її повинен водій, який перебував
(повинен був перебувати) з позивачем у трудових відносинах;

-          суд неповно з'ясував обставини, що
мають значення для справи, допустив невідповідність висновків, викладених у
рішенні, обставинам справи, а також неправильно застосував норми матеріального
права.

На підставі апеляційної скарги ПВКП
«Пріор»на рішення господарського суду Київської області від 26.10.2007 року,
згідно ст. 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським
судом ухвалою від 27.11.2007 року порушено апеляційне провадження у справі №
3/220-07/11 (а. с. 79-81).

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 07.12.2007 року розгляд справи відкладався у зв'язку з
неявкою в судове засідання уповноважених представників відповідача та третьої
особи.

Представник
відповідача (скаржника) та його керівник в судовому засіданні 15.01.2007 року
підтримали викладені в апеляційній скарзі обставини; уточнивши  прохальну частину скарги,  просили рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Позивач
в судовому засіданні апеляційного господарського суду проти вимог апеляційної
скарги заперечив, просив рішення господарського суду Київської області від
23.10.2007 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Третя
особа не скористався наданим процесуальним правом на участь в судовому
засіданні апеляційного господарського суду, хоча про час, дату та місце
засідання суду був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами
справи.

Враховуючи,
що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов'язковою, наявних в
матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, відсутність третьої
особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті згідно положень
ст.ст.75,96, 99 ГПК України.

Судова
колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши
матеріали справи в межах їх перегляду в апеляційній інстанції, заслухавши  пояснення уповноважених представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши  правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з підстав її необґрунтованості, а рішення
господарського суду Київської області від 26.10.2007 року у справі №
3/220-07/11 має бути залишено без змін з наступних підстав.

Рішення
місцевого господарського суду, яким задоволено вимоги позову, мотивовано тим,
що вина у скоєнні 06.05.2006 року у м. Києві ДТП водієм ОСОБА_3., який
перебував у трудових відносинах з ПВКП «Пріор», доведена постановою Солом'янського
районного суду м. Києва від 29.06.2007 року, а тому відповідати за вчинену
внаслідок ДТП шкоду має ПВКП «Пріор».

Згідно
зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно
до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Приписами
ст. ст.  32, 33 ГПК України
передбачено,  що доказами у справі є
будь-які дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору. Кожна сторона повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно
до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які  мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно
зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний
доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно
приписів ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Як
вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції:

-          21.10.2005 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір оренди транспортних засобів № 50 від
21.10.2005 року (далі за текстом - договір), відповідно до якого відповідачу
було передано в строкову оренду транспортний засіб (автобус марки «Богдан»,
державний номер 034-35 КА) для здійснення останнім пасажирських перевезень, що
підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу від 21.10.2005
року (а. с. 9-10);

-          06.05.2006 року в м. Києві сталася
ДТП за участю  водія ОСОБА_3.,   перебуваючого у трудових відносинах з ПВКП
«Пріор»,  який не врахував дорожньої
обстановки  та не впорався з керуванням
орендованого транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на легковий
автомобіль. Вина ОСОБА_3. у скоєнні ДТП доведена матеріалами адміністративної
справи, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва
від 29.06.2006 року (а. с. 11);

-          26.04.2007 року було проведено
експертне автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального
збитку, завданого власнику транспортного засобу. Згідно висновку спеціаліста №
1207 від 26.04.2007 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику
автобуса «Богдан А091»державний номер НОМЕР_2в результаті його пошкодження в
ДТП, складає 43768 грн. 96 коп. (а. с. 13-17);

-          третя особа - ОСОБА_3. знаходився у трудових
відносинах з відповідачем  та на момент
скоєння ДТП виконував свої трудові обов'язки (а. с. 11).

За
таких обставин, судом першої інстанції правильно застосовано приписи      ст.ст. 1187, 1172 ЦК України, якими передбачено,
що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку; юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Доводи
відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються судовою колегією
апеляційного господарського суду виходячи з наступного.

Дійсно,
виходячи з умов п. 1.1. вищеназваного договору вбачається, що Орендодавець (ФОП
ОСОБА_1.) передає, а Орендар (ПВКП «Пріор») приймає у строкову оренду
транспортний засіб з водієм (екіпажем) для здійснення Орендарем пасажирських
маршрутних перевезень.

Разом
з тим, у матеріали справи не надано будь-яких доказів, які б підтверджували ту
обставину, що саме водій ОСОБА_3. (або будь-який інший працівник
Орендодавця)  є у переліку екіпажу за  вказаним договором або  за будь-яким іншим договором чи додатком до
укладеного договору оренди транспортних засобів    № 50 від 21.10.2005 року, та з яких би
вбачалося, що саме третя особа  визначена
водієм Орендодавця для здійснення Орендарем пасажирських маршрутних перевезень.

Відповідно
до ч. 1 ст. 805 ЦК України, управління та технічна експлуатація транспортного
засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не
припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе
наймодавець.

Уповноважений
представник відповідача та його керівник у своїх поясненнях підтвердили
відсутність трудових відносин з ОСОБА_3., вважають його працівником позивача.

Позивач  в апеляційному суді заперечив ту обставину,
що водій ОСОБА_3. перебував з ним у трудових відносинах, вважає третю
особу  працівником відповідача, що, на
його думку, підтверджується умовами договору про надання послуг  від 21.10.2005 року № 50/У, укладеного  між ним та відповідачем (а. с. 39).

Водночас,
як свідчать надані у матеріали господарської справи належні докази, а саме
постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 29.06.2006 року за
матеріалами адміністративної справи № 3-9792/2006, яка набрала законної сили та
не оскаржена, і ця  обставина  правильно
встановлена  судом першої
інстанції, водій ОСОБА_3. перебував у трудових відносинах з ПВКП «Пріор», тобто
з відповідачем.

Доказів
на спростування зазначеного вище відповідачем не надано.

Згідно
ст. 35 ГПК України, факти, які відповідно до закону вважаються встановленими,
не доводяться при розгляді справи.

Таким
чином, посилання відповідача на те, що водій ОСОБА_3., який керував орендованим
ПВКП «Пріор»транспортним засобом, та з вини якого  сталася ДТП, не перебував у трудових
відносинах з відповідачем - ПВКП «Пріор», не приймаються судовою колегією.

Виходячи
з вищенаведеного, відповідно до приписів ст. 1172 ЦК України належним
відповідачем у даній справі є саме ПВКП «Пріор», що правильно  встановлено місцевим господарським судом.

З
огляду на викладене, колегією суддів апеляційного господарського суду відхиляються
доводи апеляційної скарги відповідача, як такі, що не підтверджуються
матеріалами та фактичними обставинами справи, а тому висновок місцевого
господарського суду про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1. є  обґрунтованим та  відповідає діючому законодавству.

Таким
чином, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що
рішення господарського суду Київської області від 26.10.2007 року у справі №
3/220-07/11 прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, і відсутні
підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК
України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Київської
області від 26.10.2007 року у справі № 3/220-07/11 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ПВКП «Пріор»- без задоволення.

2.          Матеріали справи № 3/220-07/11
повернути до господарського суду Київської області.

3.          Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий                                                                                      Мазур
Л. М.

Судді
:

Андрейцева  Г.М.

Жук Г. А.