ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" січня 2008 р.                                                  Справа № 17/55

м. Чернігів                                                               «29 »січня 2008 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Коляда І.В. –держподатінспектор, дов.№283/9/10-010 від 16.01.07р.;

Представників відповідача: не з’явився.

матеріали справи №17/55

За ПОЗОВОМ: Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До ВІДПОВІДАЧА: Приватного виробничо-комерційного підприємства «Чернігівмашсервіс”

14030, м. Чернігів, вул. 50 років СРСР, 5

Про стягнення 679,59 грн. за рахунок активів

СУТЬ СПОРУ:

ДПІ у м. Чернігові пред’явлено позов до ПВКП “Чернігівмашсервіс” про стягнення податкового боргу: по податку на прибуток в сумі 122,31 грн. штрафних санкцій; комунальний податок –35,35 грн. основного платежу; з податку з власників транспортних засобів –521,93 грн. основного платежу.

Відповідач відзиву на позов не надав, явки представника в судове засідання не забезпечив.

Ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі, повістка та додані до позовної заяви документи, надіслані Відповідачу за адресою, вказаною в позові, повернулися з відміткою про відсутність відповідача за вказаною адресою.

Згідно довідки Державного реєстратора м. Чернігова станом на 18.01.2008р. ПВКП “Чернігівмашсервіс” зареєстроване за адресою: 14030, м. Чернігів, вул. 50 років СРСР, 5.

З викладеного вбачається, що процесуальні документи були направлені судом Відповідачу за місцем його державної реєстрації.

За таких обставин, суд вважає, що не перебування Відповідача за місцем його державної реєстрації та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого представника і ненадання відзиву, не перешкоджають розгляду справи по суті. Відкладення розгляду справи з направленням документів за тією ж адресою позбавлене смислу. Справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника Позивача та дослідивши надані письмові докази, суд

ВСТАНОВИВ :

ПВКП “Чернігівмашсервіс” зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності рішенням виконкому Чернігівської міської ради №26-р від 29.01.1997р.

ПВКП “Чернігівмашсервіс” зареєстроване в ДПІ у м. Чернігові як платник податків з 11.02.1997р. за №1288.

Відповідно до Закону України № 1251-ХІІ від 25.06.1991 р “Про систему оподаткування” Боржник є платником податків і тому зобов’язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Ст. 11 названого закону встановлює, що за порушення податкових законів платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з, п.п.5.3.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Станом на момент подання позову за Відповідачем рахується податковий борг: по податку на прибуток в сумі 122,31 грн. штрафних санкцій; комунальний податок –35,35 грн. основного платежу; з податку з власників транспортних засобів – 521,93 грн. основного платежу.

Сума податкового боргу по сплаті штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 122,31 грн. виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від №/0 від 19.02.2007р., яким визначено податкове зобов`язання в розмірі 170 грн. штрафних санкцій, яке направлене рекомендованим листом, і отримане Відповідачем 28.02.07р. (копія поштового повідомлення в матеріалах справи). Враховуючи переплату в сумі 47,69 грн., яка існувала на момент виникнення податкового боргу, залишок боргу на момент подання позову –122,31 грн.

За Відповідачем рахується податковий борг по податку з власників транспортних засобів (враховуючи переплату в сумі 116,07 грн., яка існувала на момент виникнення податкового боргу), а саме 521,93 грн. недоїмки. Зазначена сума боргу виникла на підставі поданого Відповідачем самостійно розрахунку суми даного податку на 2006 рік .

Сума боргу по комунальному податку у розмірі 35,35 грн. (враховуючи переплату в сумі 0,35 грн., яка існувала на момент виникнення податкового боргу) виникла на підставі поданих Відповідачем самостійно податкових розрахунків комунального податку за 2006 рік та І-ІІІ квартали 2007 року.

Згідно п.1.3. ст.1 Закону №2181:

“Податковий борг (недоїмка) –податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.”

Згідно до п.5.1. ст.5 Закону №2181:

«Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.»

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181:

“Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.”

Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень до суду чи до органів державної податкової служби Відповідач не надав, а тому сума, визначена у них є узгодженою.

Відповідачу були сформовані та надіслані рекомендованими листами перша податкова вимога №1/946 від 20.04.06р. та друга 2/1380 від 04.07.06р., які були направлені рекомендованими листами та отримані Відповідачем 01.06.06р. та 28.07.06р. відповідно, що підтверджується наданими Позивачем копіями поштових повідомлень про вручення в матеріалах справи.

Доказів погашення вищевказаного податкового боргу Відповідач не надав..

Позивачем було прийняте рішення №542 від 24.10.2006р. про стягнення коштів за рахунок активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що вищезазначений податковий борг самостійно Відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів Відповідача на підставі п.п.3.1.1 п.3.1. ст.3 Закону №2181 в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути за рахунок активів з Приватного виробничо-комерційного підприємства “Чернігівмашсервіс” (14030, м. Чернігів, вул. 50 років СРСР, 5, код 24557718, р/р26004208, ЧФ АБ „Синтез”, МФО 353326):

на користь державного бюджету:

-          122 грн. 31 коп. штрафних санкцій з податку на прибуток (р/р0002, код 11021000, Одержувач: Держбюджет, код 22825965. Банк: УДК в Чернігівській області, МФО 853592).

на користь місцевого бюджету:

-          35 грн. 35 коп. недоїмки по комунальному податку (р/р0002, код 16010200, Одержувач: місцевий бюджет, код 22825965. Банк: УДК в Чернігівській області, МФО 853592).

-          521 грн. 93 коп. основного платежу з податку з власників наземних транспортних засобів (р/р0002, код 12020100, Одержувач: місцевий бюджет, код 22825965. Банк: УДК в Чернігівській області, МФО 853592).

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                   І.В. Кушнір