СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22"
лютого 2008 р.

Справа  № 29/385-07-9255

За
позовом  Військової частини А 1620;

до
відповідача  Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

про стягнення 6467,9 грн.;

За
зустрічним позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до
відповідача: Військової частини А 1620

про
стягнення 21011 грн.

Суддя                     Аленін О.Ю.

Представники сторін:

Від
позивача: Гайдай О.В. за довіреністю

Від
відповідача:  ОСОБА_2  за довіреністю

ОСОБА_1

Суть спору:           Військова частина А 1620 звернулась
до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить
стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 6467 грн. 90 коп.

Відповідач
проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Військової
частини А 1620 про стягнення 21011 грн.

Відповідач
за зустрічним позовом проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників
сторін, оцінивши докази які мають значення для справи, - суд встановив:

23.12.06
р. між сторонами був укладений Типовий договір про спільне використання
технологічних мереж № б/н на підставі Акту
прийому-передачі трансформаторної підстанції № 345, № 472.

Позивач
вказує, що в порушення умов договору період з 29.01.2007 року по 20.02.2007
року та з 06.03.2007 року по 19.03.2007 року відповідачем в одноособовому
порядку, безпідставно було припинене
електропостачання на технічну позицію військової частини А 1875, що є
структурним підрозділом військової частини А 1620.

Таким
чином, позивач вважає, що через те, що строки проведення ремонту не були
доведені до відома позивача письмовим повідомленням, та узгоджені з
Березовською РЕМ -постачальником електричної енергії, відповідач порушив вимоги
закону України про електроенергетику та правила користування електричною
енергією.

Крім
того, позивач зазначає, що між ним та відповідачем відсутня заборгованість за
спожиту електричну енергію, тому, на його думку при відключенні, Відповідачем
були порушені вимоги ст. 629 ЦК України та умови договору.

У
зв'язку з цим, позивач за час безпідставного знеструмлення технічної  позиції для здійснення бойового чергування
змушений був додатково витрачати паливо та мастильні матеріали для роботи
дизельних та бензинових агрегатів з вироблення електричної енергії внаслідок
чого ним були понесені збитки на загальну суму 6467 грн. 90 коп. Тому він
вважає, що збитки мають бути стягнені з відповідача.

В
підтвердження своїх вимог, позивач надав копію типового договору про спільне
використання технологічних мереж № б/н
від 23 грудня 2005 року, Акт
прийому-передачі трансформаторної підстанції № 345, № 472 з електричними
мережами між Рухівською КЕЧ та ПП «ОСОБА_1», копію довідки вх. № 911 від
21.12.2007 року копію довідку-розрахунку
від 24.12.2007 року.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись на те, що він до вимкнення електричної
енергії відношення не мав, за даними Березівського РЕМ ВАТ «ЕК «Одесоблнерго»,
вимкнення електроенергії на мережі обидва рази відбулося автоматично, через
аварію, тому попередити Позивача він не мав можливості, а після того, на мережі
проводились ремонтні роботи, при проведенні яких неможливе було вмикання
струму.

Також
відповідач вказує на те, що за позивачем існувала та існує заборгованість за
користування електричними мережами, про яку його неодноразово  попереджували. Відповідно до договору за
таких підстав він вважає, що мав право припинити йому постачання електричної
енергії.

В
підтвердження заборгованості, яка виникла у позивача, відповідачем були надані
рахунок № 1 від 20.12.2006 року, направлений позивачеві, щодо заборгованості по
технічному обслуговуванню мереж, лист від 22.12.2006 року про існуючу
заборгованість, листом від 10.01.2007 року, адресований Командиру ВЧ А-1620 -
попередження про припинення постачання електричної енергії у різі не погашення
заборгованості за використання лінії електропередач, письмове зобов'язання від
22.02.2007 року, відповідно до якого військова частина А 1875 зобов'язується
погасити заборгованість перед ОСОБА_1 до 02.03.2007 року, лист від 12.02.2007
року Березівським РЕМ про  обмеження
електропостачання. Акт від 12 лютого 2007 року про відсутність електропостачання
на лінії через несправність цієї лінії.
Заяву ОСОБА_1 від 16.02.2007 року про подання напруги на ТП 509, у
зв'язку із закінченням ремонтних робот. Та заяву від 3.03.2007 року начальника
Березовського РЕМ з проханням припинення подачі електроенергії у зв'язку із
аварійним станом мереж.

Таким
чином відповідач вважає, що з його боку не було порушення умов договору.

Відповідач, згідно з ст. 60 ГПК
України, подав зустрічний позов про стягнення
з Військової частини А 1620 заборгованості по сплаті за користування
електричною мережею, який було прийнято для спільного розгляду з первісним
позовом.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивач за зустрічним позовом посилається на те, що 23 грудня 2006
року  між ним та частиною А 1620 було
укладено договір про спільне використання технологічних мереж.

Відповідно
до п. 1.1. Типового договору, власник мереж зобов'язується забезпечити передачу
електричної енергії, а Користувач (Позивач по справі) -своєчасно сплачувати за
використання електричної мережі, отримані послуги.

Відповідно
до п. 3.1. Договору, власник мереж має право на відшкодування частини
(відповідно до обсягу електричної енергії) витрат на утримання електричних
мереж, якими здійснюється подача електричної енергії Користувачу згідно з
додатком «Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу
електричної енергії».

Позивачем
за зустрічним позовом 26 грудня 2005 року було укладено договір на
обслуговування електричних мереж з приватним підприємством
«Южтехенергосервіс».

Відповідно
до акту прийняття виконаних робіт, за січень
2007 року, витрати на обслуговування мереж склали 20 116 грн.

Також
компанією «Южтехенергосервіс»було виставлено рахунок на суму 4602 гривні,
частка Військової частини А1620 у цій сумі складає 3911,7 гривень. Що разом
складає 21 011 грн.

Відповідно
до історії споживання електричної енергії по точці обліку, станом на 31.01.2007
року, виданим заступником начальника Березівського РЕС, Відповідачем було
спожито 111 921 кВт/год, втрати в трансформаторі склали 4189 кВт/год -всього
116110 кВт/год. Відповідно до історії споживання по точці обліку 1 - склади,
ОСОБА_1 витратив 10 358 кВт/год, втрати в трансформаторі склали 10358 кВт/год
-всього 18149 кВт/год.

Сплата
за користування електричними мережами стягується пропорційно спожитій
електроенергії. Тому, на думку ОСОБА_1, пропорційно спожитій електроенергії,
військова частина має сплатити  85 %
витрат на утримання електричних мереж, а ОСОБА_1 -15 % витрат.

В
підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надано рахунок № 1 від 20.12.2006 року щодо
заборгованості по технічному обслуговуванню мереж на суму 17 099 грн. 28 коп.
(сімнадцять тисяч дев'яносто дев'ять гривень 28 копійок),  лист від 22.12.2006 року з вимогою погасити
існуючу заборгованість, письмове зобов'язання від 22.02.2007 року, щодо
погашення заборгованості до 02.03.2007 року.

Але Військова частина заборгованість
за користування електричними мережами не погасила.

Тому,
позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідно до умов Типового договору
про спільне використання електричних мереж, з військової частини А 1620
необхідно стягнути  заборгованість по
технічному обслуговуванню мереж у сумі 21 011 грн.

Представник Військової частини А 1620
проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що через те, що договір
на обслуговування технологічних мереж було укладено між «ПП ОСОБА_1», як
власником мереж та ПМКП «Южтехенергосервис», а не з Військовою частиною А
1620,  відповідальність за не сплату
рахунків має нести не військова частина А 1620, а ОСОБА_1

Також,
на думку представника Військової частини А 1620, ОСОБА_1 грубо порушив вимоги
п.6.32. Правил користування електричною енергією де зазначено, що кошторис
витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача
складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на
здійснення цієї діяльності і у разі виникнення між сторонами спірних питань,
кошторис передається до відповідного територіального представництва НКРЕ для
вирішення спірних питань, тому зазначений позов не відноситься до компетенції
господарського суду.

Окрім
того, у представника військової частини А 1620 є сумніви щодо факту фактично
виконаних робіт через те, що  акт
прийняття виконаних робіт за січень 2007 року, був підписаний 25 грудня 2006
року.

Відповідно
до п. 1.2.17, 1.2.20 «правил устрою електроустановок ПУЕ», ОСОБА_1 зобов'язаний
був поновити електропостачання протягом однієї доби.

Окрім
того, на думку представника Військової частини, ОСОБА_1 мав надати, але не
надав до суду заяву про відключення від електроживлення для здійснення
поточного обслуговування своїх електромереж, а також протокол перевірки.

Також представник Військової частини
посилається на те, що в акті виконаних робіт не зазначене місце де виконані
роботи, а тому представник ВЧ А1620 вважає, що до частини вони відношення не
мають. У судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не
визнав, та додатково пояснив, що відповідно до змісту листа Головного
управління промисловості та розвитку інфраструктури Одеської обласної державної
адміністрації від 29.03.2007 року № 523-1/907-09, військова частина А-1875, що
є структурним підрозділом частини А 1620, не підлягає відключенню від мереж
електропостачання у зв'язку з несенням нею бойового чергування згідно з
Розпорядженням кабінету міністрів України
від 06.01.2001 року № 468-рт «Про безперебійне забезпечення електричною
енергією військових частин Збройних сил України, що несуть бойове чергування»та
Директиви начальника цивільної оборони одеської області «Про забезпечення
бойової готовності військових частин, що несуть бойове чергування».

Крім
того, представник Військової частини А 1620 зазначив, що тепер всі рахунки щодо
сплати комунальних платежів передані у квартирно-експлуатаційний відділ, а тому
військова частина А1620 не може нести відповідальність за несплату рахунків за
користування електричною мережею.

Оцінивши докази, що мають значення
для справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог первісного
позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі з
огляду на наступне.

Згідно
вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є
будь-які фактичні данні, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для  правильного вирішення
господарського спору. Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими і
речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

При
цьому, відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Письмовими
доказами, відповідно до вимог ст. 36 Господарського процесуального кодексу
України є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають
значення для  правильного вирішення
спору.

Оцінка
наданих сторонами доказів, згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на всебічному повному та і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона має довести ті обставини на які вона
посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Позивач
по справі військова частина А1620 стверджує, що витрати понесені нею були
наслідками неправомірних дій ОСОБА_1 Проте надані ними докази цього не
підтверджують та навпаки спростовуються даними Березівського РЕМ ВАТ «ЕК
«Одесоблнерго», відповідно до яких вимкнення електроенергії на мережі обидва
рази відбулося автоматично, через аварію, тому відповідач попередити позивача
не мав можливості, а після вимкнень, на мережі проводились ремонтні роботи, при
проведенні яких неможливе було вмикання струму.

Не
може бути прийняте до уваги заперечення представника ВЧ А 1620 щодо
зобов'язання поновити постачання електричної енергії у строк 1 день, через те,
що таке вмикання було неможливе через аварію, що підтверджується даними
Березівського РЕМ ВАТ «ЕК «Одесоблнерго».

Відповідно
до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
обумовлені договором чи законом, а саме відшкодування витрат та моральної
шкоди.

Відповідно
до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність
при наявності його вини, якщо інше не встановлене договором або законом.

Встановлені судом обставини свідчать
про те, що припинення електропостачання на об'єкти позивача вчинено не з вини
відповідача, а тому підстав для покладення на нього відповідальності у вигляді
відшкодування збитків судом не вбачається.

Відповідно
до п. 1.1. Типового договору, власник мереж зобов'язується забезпечити передачу
електричної енергії, а Користувач -своєчасно сплачувати за використання електричної
мережі, отримані послуги.

Відповідно
до п. 3.1. Договору, власник мереж має право на відшкодування частини
(відповідно до обсягу електричної енергії) витрат на утримання електричних
мереж, якими здійснюється подача електричної енергії Користувачу згідно з
додатком «Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу
електричної енергії».

Як
видно з історії споживання електричної енергії по точці обліку, станом на
31.01.2007 року, виданим заступником начальника Березівського РЕС, Військовою
частиною А 1620, було спожито 111 921 кВт/год, втрати в трансформаторі склали
4189 кВт/год-всього 116110 кВт/год. Відповідно до історії споживання по точці
обліку 1 склади, ОСОБА_1 витратив 10 358 кВт/год, втрати в трансформаторі
склали 10358 кВт/год -всього 18149 кВт/год.

Згідно
з п. 6.30 Правил користування електричною енергією, відшкодування обґрунтованих
витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного
споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання
технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати   основного споживача на утримання цих
електричних мереж.

Відповідно
до п. 6.32. Фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних
електричних  мереж відшкодовуються
основному споживачу (споживачу) відповідно до його кошторису витрат на
здійснення цієї діяльності.

Відповідачем
було укладено договір на обслуговування електричних мереж з компанією
«Южтехенергосервіс». Відповідно до акту прийняття виконаних робіт, за
січень  2007 року, витрати на
обслуговування мереж склали 20 116 грн.
Також компанією «Южтехенергосервіс»було виставлено рахунок на суму 4602
гривні, частка Військової частини А1620 у цій сумі складає 3911,7 гривень. Що
разом складає 21 011 грн..

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту чи іншими вимогами, що звичайно висуваються.

За
таких обставин вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи.

Заперечення
позивача судом не можуть бути прийняті до уваги, через те, що чинним
законодавством не передбачається участь субспоживача в укладанні договору на
обслуговування електричних мереж.

З
огляду на викладене у задоволенні первісного позову слід відмовити, а
зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Державне
мито у спорі та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового
процесу  покласти на відповідача за
зустрічним позовом, відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

З
позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню держмито в доход держави в
сумі 40,11 грн., відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85,  ГПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. В
задоволенні первісного позову відмовити.

2.
Зустрічний позов задовольнити.

3.
Стягнути з військової частини А 1620 (м. Одеса, вул. Магістральна, 37, код
08502712) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
заборгованість по технічному обслуговуванню мереж у сумі 21 011 грн., 210,11
грн. держмита та 118 грн. за ІТЗ судового процесу.

4.
Стягнути з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до
державного бюджету України  на р/р
0008, банк одержувача - ГУДКУ в Одеській області, МФО - 828011,
одержувач - ГУДКУ в Одеській області, код ЕДРПОУ - 23213460 державне мито в
сумі 40,11 грн.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ
видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 27.02.2008 р.

Суддя
Аленін О.Ю.