ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
Чернігів,просп. Миру,20, тел. 77-44-62
РІШЕННЯ

08 лютого 2008р.                                                                                 справа
№ 15/219/53

Позивач: Товариство
з обмеженою відповідальністю “Українська ДіВіДі Компанія”,  м. Київ, вул. Солом'янська,14а

Відповідач 1:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач 2:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2,АДРЕСА_2

про стягнення компенсації за
порушення майнових авторських прав в сумі 12 600 грн.

Судя
Ю.В. Федоренко

Представники  сторін:

Від позивача : ОСОБА_5 дов. № 15
від 13.09.2007р.

Від відповідача 1: ОСОБА_1 ,
ОСОБА_3 дов № 2720 від 04.11.2007р.

Від відповідача 2:  ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Рішення прийнято після оголошеної
перерви на підставі ст. 77 ГПК України.

Позивачем
заявлено позов про стягнення з СПД ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових
авторських прав на аудіовізуальний твір „Хостел” згідно Закону України
"Про авторське право і суміжні права" в сумі 12 600 грн.,  зобов'язання його опублікувати за свій
власний рахунок в місцевих засобах масової інформації резолютивну частину
судового рішення по даній справі та припинити порушення авторських прав
позивача.

25.12.2007р. позивачем було подано
заяву, в якій він збільшив розмір позовних вимог на 12 600 грн. - компенсація
за порушення майнових авторських прав  на
аудіовізуальний твір „Таксі”. В зв'язку з цим
позивач просить стягнути з відповідача -СПД ОСОБА_1 всього 25 200 грн.
компенсації за порушення  його майнових
авторських прав.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Дану заяву подано у
відповідності до норм чинного законодавства, вона не порушує права та
охоронювані законом інтереси сторін при розгляді справи, а тому приймається
судом до розгляду.

СПД Школік  06.11.20007р. надав суду відзив на позов, в
якому зазначив, що позивач йому претензії не направляв і  торгове місце № 109 „Корживського„ ринку,  яке вказане в позовній заяві і де проводилась
контрольна закупка, йому не належить, про що свідчать довідки, які отримані від
керівництва ринку, де вказано, що місця 109-110 належать  ОСОБА_4, в зв'язку з чим  просить у позові відмовити як неналежному
відповідачу.

В письмовому  поясненні від 28.11.2007р. СПД ОСОБА_1
зазначив, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки акти про
вилучення ДВД дисків та інші матеріали справи були передані до Щорського
районного суду, який прийшов до висновку, що розповсюдженням ДВД дисків
займалась ОСОБА_2, яка у судовому засіданні свою вину повністю визнала, за що
її і було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчить
постанова Щорського районного суду Чернігівської області по справі № 3-1568/207
від 12.06.2007р.

Ухвалою суду від 25.12.2007р.
залучено до справи фізичну особу -суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 в
якості другого відповідача по справі.

В судовому засіданні від 24.01.08р.
СПД ОСОБА_2 надала відзив на позов, в якому
повідомила, що 27.05.2007р. реалізатор з сусіднього торгового місця №
109 попрохав її на час його відлучення постерегти його товар - ДВД  та компакт диски формату МР3 і якщо будуть
запитувати, продати їх. Через деякий час до торгового місця № 109 підійшло два
чоловіка, яким вона продала з торгового місця № 109 два ДВД диска та один
компакт диск формату МР3, як потім з'ясувалось, це був співробітник міліції та
представник компанії. СПД ОСОБА_2 зазначила, що позов до неї про порушення
авторських прав та незаконне розповсюдження ДВД дисків визнає та зобов'язується
відшкодувати у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 4 600 грн.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті,   господарський суд встановив:

20.01.2006р. між ALESTAR LTD
(правоволодар) та ТОВ “Українська ДіВіДі компанія” (дистриб'ютер) укладено
договір № 20/01-А, яким правоволодар надав
дистриб'ютеру  за плату виключні
майнові права на домашнє відео на фільм „Хостел” -2 роки з 20.01.06р. по
09.03.08р.

Згідно додатку №  1 до договору № 20/01-А  від 20.01.06р. правоволодарем передано ТОВ
„Українській ДіВіДі Компанії”  виключні
майнові права використання аудіовізуального твору фільм -“Хостел” на носіях DVD
та інші.

15.06.2004 р. між ТОВ „ДІВІДІ
ГРУПП” (правоволодар) та ТОВ “Українська ДіВіДі компанія” (правокористувач)
укладено договір № 150-06/04, яким правоволодар передає правокористувачу за
винагороду  виключне право на
виготовлення, відтворення і подальше розповсюдження  програм на цифрових дискових носіях в форматі
DVD, VCD.

В додатку № 1 до договору №
150-06/04 від 15.06.04р. зазначений список програм, на які передаються права
ТОВ “Українська ДіВіДі компанія”  на
носій формату ДВД,  в тому числі на фільм
„Таксі” , строк дії прав до 30.04.08р.

Державною службою кінематографії
України видано державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування
фільмів (прокатне посвідчення) державний реєстраційний номер НОМЕР_1 фільм
“Такси” відповідні права на фільм належать ТОВ „ДіВіДі груп”, на території
України належать ТОВ “Українська ДіВіДі компанія” термін дії прав на фільм
30.04.2008 р.

Відповідно до ст. 52 Закону України
“Про авторське право та суміжні права” при порушеннях  будь-якою
особою  авторського  права і (або) суміжних прав,  передбачених статтею 50 цього Закону,
недотриманні передбачених  договором  умов використання творів і (або) об'єктів
суміжних прав,  використанні творів і  об'єктів
суміжних  прав  з обходом
технічних  засобів захисту чи з
підробленням інформації і (або) документів
про  управління  правами
чи  створенні  загрози неправомірного  використання
об'єктів  авторського  права і (або) суміжних прав та інших  порушеннях
особистих  немайнових  прав  і
майнових  прав  суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і
(або) суміжних прав мають право: б) звертатися до суду з позовом про поновлення
порушених прав та  (або)  припинення
дій,  що порушують авторське право
та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати  позови
про  відшкодування збитків
(матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником  внаслідок  порушення
ним  авторського  права
і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно ч. 3 ст. 426 Цивільного
кодексу України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою
особою здійснюється  з  дозволу
особи,  яка  має
виключне  право дозволяти  використання
об'єкта  права інтелектуальної
власності, крім  випадків  правомірного використання без такого дозволу,
передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Підпунктом „а”  ст.50 Закону встановлено, що порушенням
авторського права і ( або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту,
є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права
суб'єктів авторського і ( або) суміжних прав, визначені ст. 14,38 Закону та їх
майнові прав, визначені ст.15,39,40,41 Закону, з урахуванням передбачених
ст.21-25,42,43 Закону обмежень майнових прав.

Таким чином, для покладення
відповідальності у вигляді компенсації, в процесі судового розгляду, позивачем
повинно бути доведено порушення авторських прав та скоєння порушення  саме відповідачем по справі.

Актом  закупки від 27.05.07р.  зафіксовано, що приватний підприємець ОСОБА_1
реалізував ДВД диски в кількості 2 шт. за ціною 25 грн. за штуку та МР3 диск 1
шт. за ціною 15 грн. В ході закупки встановлено, що ці диски із
аудіовізуальними творами не марковані контрольними марками.

У протоколі огляду місця пригоди
від 27.05.07р., який складений  ст. о/у
ДСБЕЗ Щорського РВ УМВС України лейтенантом міліції Пономаренком А.В. за участю
начальника відділення УДСБЕЗ УМВС капітана міліції Бут П.М. зазначено, що у
присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 провів огляд ящиків з контрафактною
продукцією, яка реалізовувалась на торговому місці № 109 Щорського ринку
„Коржівський”. Під час проведення огляду було встановлено, що на торговому
місці № 109 знаходилось і було вилучено 186 ДВД дисків та 157 МР3 дисків.

В акті фіксації розповсюдження
об'єктів авторського права від 27.05.07р., який складений представниками
позивача  в присутності представників
міліції Бут П.М.,  Гриднєва А.В.,
Пономаренка А.В.  зазначено, що ОСОБА_1 з
10 год. до 10 год. 30  хв. здійснював
реалізацію немаркованих контрольними марками ДВД дисків - 2 шт.  та  1
шт. МР3 диск. На ДВД дисках були записані
фільми, в тому числі „Хостел”, „Таксі”.

Як вбачається з  постанови Щорського районного суду
Чернігівської області по справі 3-1568/2007року 27.05.2007р., близько 10 год.,
в м. Щорсі, Чернігівської області, на ринку „Корживський” гр. ОСОБА_2,
являючись приватним підприємцем, здійснила реалізацію 186 ДВД дисків та 157
компакт-дисків формату МР3, які не марковані контрольними марками.

У вищезазначеній постанові вказано,
що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення
від 12.06.2007р., рапортом Пономаренка А.В., заявою та поясненням ОСОБА_1,
поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Гриднєва А.В., протоколом огляду місця
пригоди від 27.05.07р., актом контрольної закупки від 27.05.2007р., актом Щорського
РВ УМВС України, запитом МВС України Управління в Чернігівській області
УДСБЗЕЗ, відповіддю на запит УДСБЕЗ УМВС України в Чернігівській області,
ксерокопією щодо контрофактності аудіовізуальної продукції, ксерокопією
експертного висновку від 30.05.07р.

Вказаною постановою судом  притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення  у вигляді штрафу 170 грн. з конфіскацією 186
ДВД дисків та 157 компакт-дисків формату МР3.

Таким чином, постановою Щорського
районного суду Чернігівської області по справі 3-1568/2007року   підтверджується факт, що  розповсюдження аудіовізуальних творів,
виключні права на які належать позивачу по справі здійснювалось відповідачем 2
- СПД ОСОБА_2, а не відповідачем 1- СПД ОСОБА_1 Вказана постанова набрала
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 35 ГПК
України факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться
при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному
порядку.

Отже, у встановленому законом порядку
встановлено факт розповсюдження  СПД
ОСОБА_2 аудіовізуальних творів, виключні права на які належать позивачу.

В зв'язку з вищевикладеним, у
позові до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Згідно п. г ч. 2 ст. 52 Закону
України “Про авторське право та суміжні права” суд має право постановити
рішення чи ухвалу про виплату компенсації,
що визначається судом, в розмірі від 10 до 50000 мінімальних  заробітних
плат,  замість  відшкодування збитків або стягнення доходу.

Відповідно до ст. 8 ЗУ „Про
авторське право і суміжні права” кожний аудіовізуальний твір є окремим об'єктом
авторського права і охороняється відповідно до закону окремо.

Так, позивач у розрахунку суми
заявленої компенсації правомірно застосовує розмір мінімальної заробітної плати
420 грн., розмір компенсації  позивачем
визначено в 30 мінімальних заробітних плат -12 600 грн. за кожне порушення
майнових авторських прав  ТОВ „Української
ДіВіДі Компанії”  (СПД ОСОБА_2 здійснила
розповсюдження 2 фільмів „Хостел” та „Таксі”,
виключні права на які належать
позивачу).

При визначенні розміру компенсації
господарський суд враховує незначний обсяг продажу аудіовізуальних творів якими
порушено права позивача, незначну територію розповсюдження відповідачем цих
творів, скоєння правопорушення відповідачем вперше,  в зв'язку з чим вважає необхідним
застосування мінімального розміру компенсації за кожне правопорушення  у розмірі (10х420 грн.х 2) = 8 400 грн.

Окрім того, стягнення заявленої
суми компенсації не може нести
превентивної функції з огляду на те, що
Законом України „Про  авторське
право та суміжні права”, сума компенсації є видом відповідальності за порушення
прав суб'єкта авторського права нарівні зі стягненням доходу, або збитків, в
зв'язку з чим застосовувати  розмір  компенсації з огляду на його превентивність,
як вважає позивач,  є неприпустимим.

Враховуючи викладене позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, а саме:
компенсація в сумі 8400 грн., зобов'язання СПД ОСОБА_2 припинити
порушення авторських прав позивача, опублікувати за свій власний рахунок
резолютивну частину рішення по даній справі
в місцевих засобах масової інформації.

Керуючись ст.49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити частково і
стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2,
АДРЕСА_2, код НОМЕР_2, (розрахунковий рахунок невідомий), на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю “ Українська ДіВіДі Компанія”, м. Київ, вул.
Солом'янська, 14 А, код 31085970, ( р/р 260002181 в АБ „Кліринговий Дім” м.
Київ), 8 400 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Зобов'язати суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_2,  АДРЕСА_2, код НОМЕР_2, припинити  порушення авторських прав ТОВ „Українська
ДіВіДі Компанія”.

Зобов'язати суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_2,  АДРЕСА_2, код НОМЕР_2, опублікувати за
власний рахунок в місцевих засобах масової інформації   резолютивну частину судового рішення по цій
справі № 15/219/53.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2,
АДРЕСА_2, код НОМЕР_2, (розрахунковий рахунок невідомий), в доход
державного бюджету  (на рахунок  № 0002 в ГУДКУ в Чернігівській
обл., символ звітності 095, код 22825965, МФО 853592, код платежу 22090200),
102  грн. державного мита.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2, (розрахунковий
рахунок невідомий), в доход державного бюджету
(р. 0002 в ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592, код
22825965, код бюджетної кодифікації 22050000) 118 грн. витрат з інформаційно
-технічного забезпечення розгляду у судах.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя
Ю.В.Федоренко

14.02.08