ПОСТАНОВА

"07" лютого 2008 р.

Справа № 16а/309-5027

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за адміністративним позовом: Прокурора Монастириського району в інтересах держави в особі Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бучач Тернопільської області, вул.. Шевченка,19

до відповідача: Комунального підприємства «Монастириський комунсервіс», м Монастирська Тернопільської області, вул. Підгородня, 5

Про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 27462 грн. 37 коп. за рахунок його активів

За участю представників сторін:

Позивача: Гладиш А.С. - начальник юридичного сектору, довіреність №31 від 09.01.08р.

Відповідача: Пінязь Г.П. –представник, довіреність №2 від 14.01.2008 р.

Прокуратури: Савка М.В.- прокурор, посвідчення №16

Суть справи:

Ухвалою суду від 31.01.2008 року закінчено підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 07 лютого 2008 року на 10 год 15 хв.

Прокурор Монастириського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції (Монастирське відділення), м. Бучач Тернопільської області, вул.. Шевченка,19 з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Монастириський комунсервіс», м Монастирська Тернопільської області, вул. Підгородня, 5 про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 27462 грн. 37 коп. за рахунок його активів (з врахуванням поданої позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог).

В судове засідання з’явились представники прокуратури, позивача та відповідача.

Позивач відмовився від адміністративного позову в частині стягнення з відповідача податкового боргу, а саме : 900 грн. збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; 1000 грн податку на додану вартість; 40 грн частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності, про що подано відповідні заяви. В частині стягнення з відповідача 25522 грн 37 коп податкового боргу в розрізі платежів: збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; податку на додану вартість; земельного податку; частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності підтримав адміністративний позов.

Також представник прокуратури підтримав адміністративний позов заявлений в інтересах держави прокурором Монастириського району.

Представник відповідача визнав адміністративний позов в частині стягнення 25522 грн 37 коп податкового боргу.

У судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України. Також роз’яснено ст.27 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалася за наявності відповідного клопотання представників сторін та прокуратури.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку представника прокуратури та пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Монастириський комунсервіс», м Монастирська Тернопільської області, вул. Підгородня, 5 зареєстроване Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області 27 жовтня 2004 року як суб’єкт підприємницької діяльності–юридична особа ; № рішення0000029. Комунальне підприємство «Монастириський комунсервіс»включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з присвоєнням ідентифікаційного коду 30919609 і станом на 06 лютого 2008 року значиться в даному реєстрі як юридична особа (довідка відділу статистики у Монастириському районі № 23 від 06.02.2008 року знаходиться в матеріалах справи). Відповідач взятий на податковий облік Бучацькою міжрайонної державної податкової інспекції (Монастирське відділення) як платник податків.

Комунальне підприємство «Монастириський комунсервіс»у відповідності до Закону України „Про систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991 року з наступними змінами, а саме: ст.4 цього Закону - є платником податків і зборів (обов’язкових платежів); ст.9 ч.1 п.2 цього Закону - зобов’язане подавати до державних податкових органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою таких податків і зборів (обов’язкових платежів); ст.9 ч.1 п.3 цього Закону - зобов’язане сплачувати належні суми податків і зборів(обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно п.1 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” №509- ХІІ від 04.10.1990року з наступними змінами податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів).

Зобов’язання платника податків сплатити до бюджету або державних цільових фондів суму коштів у порядку та у строки, визначені Законами України є податковим зобов’язанням.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року з наступними змінами податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації та згідно пунктів 5.2.1.,5.2.4 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону податкове зобов’язання визначене податковою інспекцією вважається узгодженим відповідно у день отримання платником податків податкового повідомлення, а в разі адміністративного оскарження –в день закінчення процедури адміністративного оскарження.

Згідно проведеного позивачем розрахунку позовних вимог (розрахунок доданий до матеріалів справи) за станом на 16.01.2008 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 27462 грн 37 коп в розрізі наступних платежів:

-5307 грн 89 коп збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету;

-15995 грн 35 коп податку на додану вартість;

- 3086 грн 81 коп земельного податку;

- 3072 грн 32 коп частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності.

Позивачем в підтвердження своїх позовних вимог надає наступні докази:

- податковий розрахунок земельного податку;податкові повідомлення –рішення по: земельному податку, по податку на додану вартість, по платежу-частині прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності, по збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; податкові декларації з податку на додану вартість; розрахунки збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок корінців податкових повідомлень-рішень державного бюджету; обліковою карткою (зворотній бік) платника по кожному податку; актами перевірок.

Із матеріалів справи слідує, що вищезазначені суми податкових зобов’язань є узгодженими згідно пункту 5.1. ст.5 та підпункту 5.2.1 пункту 5.2. статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року з наступними змінами.

Наявність вищезазначених сум узгоджених податкових зобов’язань підтверджується, зокрема, по:

- збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 5307 грн 89 коп (в т.ч.3814 грн 54 коп –основний платіж, 200 грн 42 коп пеня, 1292 грн 93 коп –штрафні санкції) –копіями: корінців податкових повідомлень-рішень № /0 від 22.10.2007 р.,№/0 від 26.07.2007 р.; розрахунків збору за 3 кв.2007 р. вх.№ 7377 від 05.11.2007 р. та за 1 кв.2007 року вх.№ 2863 від 08.05.2007 р.;обґрунтованим розрахунком сум що стягуються, в т. числі сум пені; обліковою карткою (зворотній бік) платника по збору.

- податку на додану вартість в сумі 15995 грн 35 коп (в т.ч 11696 грн 81 коп –основний платіж, 501 грн 73 коп пеня, 3796 грн 81 коп –штрафні санкції)- копіями:корінців податкових повідомлень-рішень № /0 від 20.01.2007 р.,№/0 від 22.10.2007 р,№/0 від 20.08.2007 року; податкових декларацій з податку на додану вартість: за січень 2006 року вх.№ 831 від 19.02.2007 року, за лютий 2007 року вх.№ 1274 від 20.03.2007 року, за березень 2007 року вх.№ 2399 від 20.04.2007 року, за квітень 2007 року вх.№ 3286 від 21.05.2007 року, за травень 2007 року вх.№ 3560 від 20.06.2007 року, за червень 2007 р. вх.№ 4692 від 20.07.2007 року, за липень 2007 року вх.№ 5609 від 20.08.2007 року, за серпень 2007 року вх.№ 5850 від 20.09.2007 року, за вересень 2007 року вх.№ 6946 від 22.10.2007 року, за жовтень 2007 року вх.№ 7907 від 20.11.2007 року; обґрунтованим розрахунком сум що стягуються, в т. числі сум пені; обліковою карткою (зворотній бік) платника по податку;

- земельного податку в сумі 3086 грн 81 коп (в т.ч 2807 грн 59 коп –основний платіж, 29 грн 21 коп пеня, 250 грн 01 коп –штрафні санкції) – копіями: податкового розрахунку земельного податку вх.№380 від 31.01.2007 р., корінця податкового повідомлення-рішення №/0 від 22.10.2007 р.; обґрунтованим розрахунком сум що стягуються, в т. числі сум пені; обліковою карткою (зворотній бік) платника по податку;

- частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності в сумі 3072 грн 32 коп (в т.ч 2285 грн 45 коп –основний платіж, 129 грн 58 коп пеня, 657 грн 29 коп –штрафні санкції) –копіями: корінців податкових повідомлень-рішень №/0 від 30.03.2006 р., /0 від 15.12.2006 р.,№/0 від 03.10.2006 р., обґрунтованим розрахунком сум що стягуються, в т. числі сум пені; обліковою карткою (зворотній бік) платника по платежу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу були вручені 18.05.2006 року та 13.04.2006 року відповідно 1 та 2 податкові вимоги відповідно № 2/21 від 15.05.2006 року та № 1/17 від 13.04.2006 року; 20 червня 2006 року податковою інспекцією було прийнято рішення №3 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків - Комунального підприємства «Монастириський комунсервіс», в рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно підпункту 5.4.1. пункту 5.4. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені Законом, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 3 ст. 9 вищеназваного Закону).

В ході судового процесу від позивача до матеріалів справи поступили заяви №379 від 30.01.2008 року та №478 від 06.02.2008 року про відмову від адміністративного позову в частині стягнення з відповідача податкового боргу, а саме : 900 грн. збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; 1000 грн податку на додану вартість; 40 грн частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності, оскільки податковий борг в зазначеній сумі сплачений.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково та про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою, якою закриває провадження у справі; у разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

У відповідності до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Враховуючи те, що позивач частково відмовився від адміністративного позову, а саме в частині позовних вимог щодо стягнення 900 грн. збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; 1000 грн податку на додану вартість; 40 грн частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності, суд з врахуванням частини 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України приймає відмову від адміністративного позову в цій частині, оскільки такі дії позивача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, та закриває провадження у справі в цій частині.

Представник відповідача визнав адміністративний позов в частині стягнення 25522 грн 37 коп податкового боргу (про що була зроблена усна заява під час судового розгляду справи), в тому числі:

-4407 грн. 89 коп. –збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету;

- 14995 грн. 35 коп. податку на додану вартість;

- 3086 грн. 81 коп. –земельного податку;

- 3040 грн. 12 коп. –частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності .

У відповідності до частин 1 та 3 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково та у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу; у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України суд до закінчення судового розгляду справи може прийняти постанову щодо частини позовних вимог за клопотанням особи, яка бере участь у справі, якщо з’ясовані судом обставини дають можливість без шкоди для справи вирішити частину позовних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

У відповідності до частини 2 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Враховуючи те, що представник відповідача визнав адміністративний позов в частині стягнення 25522 грн 37 коп податкового боргу, а відтак суд з врахуванням частини 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України приймає визнання адміністративного позову в цій частині, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У відповідності до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт несплати податкового боргу,який виник за станом на 16.01.2008 року, на загальну суму 25522 грн 37 коп в тому числі: 4407 грн. 89 коп. –збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; 14995 грн. 35 коп. податку на додану вартість;

3086 грн. 81 коп. –земельного податку; 3040 грн. 12 коп. –частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності; відповідач визнав адміністративний позов в цій частині, однак доказів сплати наявного податкового боргу станом на день розгляду справи не надав, а відтак суд приймає постанову про часткове задоволення адміністративного позову та стягнення з відповідача податкового боргу в зазначеній сумі в розрізі зазначених податків, зборів, платежів.

Судові витрати згідно п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71,94,112,136,158,161-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Комунального підприємства «Монастириський комунсервіс», вул. Підгородня, 5, м Монастириськ Тернопільської області, ідентифікаційний код 30919609:

- 900 грн. збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету;

- 1000 грн податку на додану вартість;

- 40 грн частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Монастириський комунсервіс», вул. Підгородня, 5, м Монастириськ Тернопільської області, ідентифікаційний код 30919609 податкового боргу, а саме:

- 4407 грн. 89 коп. –збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету , які перерахувати на р/рахунок 0375; державний бюджет Монастирський район 13040100; код одержувача 23588177; банк ГУДК в Тернопільській області МФО 838012;

- 14995 грн. 35 коп. податку на додану вартість , які перерахувати на р/рахунок 0375; державний бюджет Монастирський район 14010100, код одержувача 23588177, банк ГУДК в Тернопільській області, МФО 838012;

- 3086 грн. 81 коп. –земельного податку, які перерахувати на р/рахунок 0376 ; місцевий бюджет м.Монастириська 13050100, код одержувача 23588177, банк ГУДК в Тернопільській області, МФО 838012;

- 3040 грн. 12 коп. –частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності які перерахувати на р/рахунок 0376 ; місцевий бюджет м.Монастириська 21010302, код одержувача 23588177, банк ГУДК в Тернопільській області, МФО 838012;

3.Постанову надіслати сторонам по справі та прокурору, який брав участь у справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

На постанову суду першої інстанції сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 12 лютого 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя