ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/442

21.01.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайлайн Медіа»

до Дочірнього підприємства фірма «Екотехніка –М»

про стягнення 257 754 грн. 68 коп.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

від позивача Зайома О.А. –по дов. №72 від 28.09.2007р.

від відповідача Федот М. І. –по дов. №б/н від 01.01.2008р.

В судовому засіданні 14.01.2008р. оголошувалась перерва до 21.01.2008р. відповідно до приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги

Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайлайн Медіа» до Дочірнього підприємства фірма «Екотехніка –М»про стягнення 257 754 грн. 68 коп. (232 944 грн. 51 коп. - основний борг, 18 271 грн. 25 коп. –пеня за прострочку платежу, 3 261 грн. 22 грн. - інфляційні втрати, 3 277 грн. 70 коп. -3% річних).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2006 р. порушено провадження у справі №36/442 та призначено справу до розгляду на 03.12.2007р. о 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні представником відповідача Шеретько В.О. було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи та надання представнику часу для ознайомлення з матеріалами справи. У зв’язку з даним клопотанням в судовому засіданні 03.12.2007р. було оголошено перерву до 12.12.2007р. на 15 год. 40 хв.

В судове засідання 12.12.2007р. представник відповідача не з»явився, через канцелярію суду від відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи. Дане клопотання судом було задоволено і розгляд справи відкладений на 26.12.2007р. о 12 год. 30 хв.

26.12.2007р. в судовому засіданні приймав участь представник відповідача Ніколаєнко О.В., який заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що відповідач направив в судове засідання повноважного представника, який раніше не приймав раніше участі у розгляді даної справи.

Ухвалою Господарського суду від 26.12.2007р. розгляд справи був відкладений на 14.01.2008р. об 09 год. 40 хв.

В судовому засіданні 14.01.2008р. представником відповідача Ніколаєнко О.В. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання нових доказів по справі.

Заявлене представником відповідача клопотання судом було задоволено і в судовому засіданні 14.01.2008р. оголошено перерву до 21.01.2008р. на 16 год. 00 хв.

Після оголошеної перерви в судове засідання з»явився представник відповідача Федота М.І., який заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що відповідач направив в судове засідання повноважного представника, який до цього часу не брав участі у розгляд даної справи та необхідність надання нових доказів сплати суми боргу.

Суд розглянувши заявлене клопотання відмовляє в його задоволенні, оскільки на думку суду відповідач неналежним чином користується наданими йому правами, що передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України з оглядну на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи судом було порушено провадження по даній справі ухвалою від 09.11.2007р. За час розгляду справи відповідач три змінював своїх представників, при цьому кожний із представників заявляв клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання були мотивовані тим, що в справі приймає новий представник який не знайомий з матеріалами справи. Таку поведінку відповідача суд розцінює як навмисне затягування розгляду справи.

До прийняття рішення по суті, позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, у зв’язку з тим, що відповідачем після порушення провадження по справі сплачений основний борг в сумі 145 000 грн.

В даній заяві позивач просить стягнути з відповідача 112 754 грн. 68 коп., що включає в себе основний борг в сумі 87 944 грн. 51 коп., пеня за прострочку платежу в сумі 18 271 грн. 25 коп., 3 261 грн. 22 грн. - інфляційні втрати, 3 277 грн. 70 коп. -3% річних).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов угоди №32-СР/2006 від 21 вересня 2006 року не сплатив позивачу вартість наданих послуг.

Представник відповідача письмовий відзив на позов не надав, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що відповідно до п. 2.3.1 договору відповідач зобов’язаний сплата агенту винагороду в розмірі та строки, визначені цією угодою, на підставі відповідних рахунків агентства.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2006 року між АТЗТ «Українська незалежна ТВ –корпорація»від імені та за рахунок якої діє Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАЙЛАЙН МЕДІА»(далі позивач) та Дочірнім підприємством фірми «Екотехніка –М»(далі –відповідач) була укладена угода №32-СР/2006 про надання послуг рекламного характеру.

Відповідно до п.1.1 угоди телекомпанія на замовлення та за рахунок відповідача надає останньому послуги рекламного характеру у формі популяризації імені, найменування, знака для товарів та послуг відповідача в програмах та передачах, а відповідач оплачує надані послуги з популяризації та/чи іншим шляхом підтримує діяльність телекомпанії у формі та строки, визначені цією угодою.

Як визначено п п.1.3 даної угоди засвідченням факту проведення популяризації за цим договором є акт наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін цієї угоди, в якому повинні бути вказані назва телеканалу, на якому відбулася популяризація, назва спонсора, види популяризації, строк проведення популяризації, розмір винагороди телекомпанії.

На виконання умов даної угоди позивачем бели надані послуги в період з вересня 2006 року по квітень 2007 року на загальну суму 791 082 грн. 51 коп., що підтверджується актами здачі –приймання робіт (наданих послуг), що долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.2 винагорода сплачується на підставі рахунку позивача (агента) протягом 3-х робочих днів із дати його виставлення, якщо інше не зазначено у відповідному додатку до цієї угоди.

Як вбачається із додатку №1 до угоди №32-СР/2006 про надання послуг рекламного характеру від 21.09.2006 року сторони погодили графік оплати згідно обсягу наданих послуг, відповідно до якого оплата відповідачем повинна проводитись в період: до 20 вересня 2006 року –39 426 грн. 25 коп., до 20 жовтня 2006р. –66 937 грн. 75 коп., до 20 листопада 2006 р. - 66 937 грн. 75 коп., до 15 грудня 2006 року –63 895 грн. 12 коп., до 15 січня 2007 року –69 980 грн. 37 коп., до 15 лютого 2007 року –60 852 грн. 50 коп., до 10 березня 2007 року –36 511 грн. 51 коп.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач на день подання позову та порушення провадження у справі сплатив позивачу вартість наданих послуг частково, заборгованість відповідача становить 232 944 грн. 51 коп.

Представником відповідача в судовому засіданні надані платіжні доручення та виписки банку про перерахування позивачу 10.12.2007р., 10.01.2008р., 12.01.2008р., 17.01.2008р. грошових коштів на загальну суму 145 000 грн. 00 коп. Представником позивача підтверджений факт отриманні грошових коштів від відповідача в зазначеній сумі.

З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 145 000 грн. підлягають припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із відсутністю спору в цій частині.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по спірній угоді становить 87 944 грн. 51 коп.,

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач борг за надані послуги позивачу не сплатив у строк встановлений угодою, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 87 944 грн. 51 коп., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню 3 261 грн. 22 коп. інфляційних витрат за увесь час прострочення платежу, а також 3 277 грн. 70 коп. - 3% річних від простроченої суми, розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Крім того, позивачем зроблений розрахунок, згідно з яким останній просить стягнути з відповідача пеню за прострочення здійснення оплати за надані послуги на суму 18 271 грн. 25 коп. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідач припустився прострочення платежу, тому на підставі вимог п.

7.3. договору та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»з нього підлягає стягненню пеня в розмірі 18 271 грн. 25 коп.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються з огляду на вищевикладене.

На підставі викладеного та керуючись ст. 32, 33, 44, 49, 75, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства фірми №Екотехніка –М»( м. Київ, вул.. Мологвардійська, 28-А, м. Київ, вул.. Палладіна, 46/2 корп. 3, код 24363204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайлайн Медіа»(м. Київ, вул.. Дмитрівська, 18/24, код 33834937) 87 944 грн. 51 коп. основний борг, пеня за прострочку платежу в сумі 18 271 грн. 25 коп., 3 261 грн. 22 грн. - інфляційні втрати, 3 277 грн. 70 коп. -3% річних, 2577 грн. 55 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення основного боргу в сумі 145 000 грн. провадження у справі припинити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального України.

Суддя Трофименко Т.Ю.