ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 5/23

26.02.08

За позовом

До

Про

Державного підприємства «Донецька залізниця»

Міністерства освіти і науки України

стягнення 4 925 447, 68 грн.

Суддя Іванова Л.Б.

Представники:

Від позивача представник Гарбузова Т.О. за довіреністю № Н-02/594 від 09.01.2008р.

Від відповідача представник Ногін В.В. за довіреністю № 9/5-131 від 24.12.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Донецька залізниця»до Міністерства освіти і науки України про стягнення 4 925 447, 68 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1999 р. № 541 - 19.01.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів № Д/Л-07003/НЮ док. Позивач зазначає, що свої зобов’язання за договором виконав повністю, а відповідач свої зобов’язання всупереч умов договору не виконав в повному обсязі, зокрема не сплатив повністю рахунки, виставлені позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2008 року порушено провадження у справі № 5/23 та призначено розгляд справи на 26.02.2008 року.

В судовому засіданні 26.02.2008 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на ту обставину, що договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів № Д/Л-07003/НЮ док. є адміністративним договором, а тому справу слід розглядати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва відзначає наступне:

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1999 р. № 541 затверджено Порядок надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті територією України.

На виконання вищезгаданої постанови 19.01.2007 р. між Державним підприємством «Донецька залізниця»(далі-позивач) та Міністерством освіти і науки України (далі-відповідач) було укладено договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів № Д/Л-07003/НЮ док.

Зміст договору складають зобов’язання Міністерства освіти і науки України, які випливають із владних управлінських функцій відповідача із відшкодування з Державного бюджету України позивачу витрат, понесених у зв’язку з різницею між пільговою та повною вартістю проїзних квитків.

Відповідно до ч. 5 статті 9 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні»для учнів і студентів денної форми навчання професійно-технічних та вищих навчальних закладів, державою гарантуються протягом року пільги на проїзд по території України залізничним транспортом. Порядок надання пільг визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт»для захисту інтересів окремих громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до п. 4 Порядку надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті територією України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1999 р. № 541, кошти на пільговий проїзд студентів та учнів у міському транспорті передбачаються у відповідних місцевих бюджетів, у приміському і міжміському автомобільному транспорті –кошторисах доходів і видатків навчальних закладів, у залізничному транспорті - централізовано у державному бюджеті для Міносвіти.

Тобто, на виконання Порядку надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті територією України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1999 р. № 541 відповідач зобов’язаний укладати із залізницею договір, оскільки він для Державного казначейства України є підставою для перерахування за платіжними дорученнями Міністерства освіти і науки України бюджетних коштів залізницям.

Отже, наведеними нормами права, а також укладеного між сторонами договору Д/Л-07003/НЮ док. від 19.01.2007 р. встановлено, що збитки залізничного транспорту від використання пільгових тарифів для забезпечення пільгового перевезення учнів і студентів професійно-технічних та вищих навчальних закладів відшкодовуються за рахунок видатків Державного бюджету України.

З умов укладеного договору про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів № Д/Л-07003/НЮ док. від 19.01.2007 р. вбачається, що на відповідача покладені зобов’язання з перерахування залізниці коштів, отриманих ним з Державного бюджету України на забезпечення пільгового перевезення студентів та учнів. Відповідальність за порушення зобов’язання за укладеним договором з перерахування залізниці коштів з Державного бюджету України на зазначені цілі та неперерахування у належний строк залізниці даних коштів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори між суб'єктами владних повноважень 3 приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб’єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції відносно іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Суб’єкт (особа) за нормами Кодексу адміністративного судочинства України вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді, коли він у конкретних правових відносинах, у яких виник спір, здійснює владні управлінські функції (владно керує поведінкою інших суб’єктів, а ці суб’єкти підкоряються вимогам та приписам такого владного суб’єкта). У випадку, якщо суб’єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться “при здійсненні владних управлінських функцій”, та має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Отже, суд приходить до висновку, що договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню залізницею студентів вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів № Д/Л-07003/НЮ док. від 19.01.2007 р., укладений між позивачем та відповідачем є адміністративним договором, оскільки його зміст складають зобов’язання відповідача, які випливають з управлінських функцій відповідача по відшкодуванню з державного бюджету підприємствам залізничного транспорту витрат, понесених в зв’язку з різницею між пільговою та повною вартістю проїзних квитків.

Адміністративний характер вказаного договору полягає і в тому, що його сторони не можуть відмовитись від його укладання, зобов’язання сторін за цим договором визначені вищевказаними нормами законодавства і не можуть змінюватись сторонами.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявлений Державним підприємством «Донецька залізниця»позов про стягнення з Міністерства освіти і науки України 4 925 447, 68 грн. не віднесений чинним законодавством до компетенції господарських спорів, а віднесений до адміністративної юрисдикції і має вирішуватись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, тому клопотання відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах, а тому провадження по справі підлягає припиненню по п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Державне мито сплачене при поданні позову підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі п. 3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Керуючись п. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 5/23 припинити.

Повернути Державному підприємству «Донецька залізниця»(83000, м. Київ, вул. Артема, 68; ідентифікаційний код 01074957) з Державного бюджету України державне мито в розмірі 25 500, 00 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. 00 коп. перераховане платіжними дорученнями № 5833 від 25.01.2008 р. та № 5886 від 29.01.2008 р.

Платіжні доручення № 5833 від 255.01.2008 р. та № 5886 від 29.01.2008 р. залишити в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 5/23.

Суддя

Л.Б. Іванова