ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08                                                                                            Справа№ 33/48-А

11 год. 10 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128

Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград)

до відповідача:

Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль)

про :

стягнення 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп.

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Боровець Я.Я.

Представники:

Від позивача:

Вандзьо О.Б. –представник (довіреність № 35-04-1 від 11.01.2008 р.)

Від відповідача:

Лола Н.М. –представник (довіреність № 4/21 від 11.01.2008 р.)

Представникам сторін, присутнім у судовому засіданні роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

В судовому засіданні 21.02.2008 р., представники сторін, присутні в судовому засіданні, звернулись до суду з клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору : До господарського суду Львівської області Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) подано позов до Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль) про стягнення 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп.

Ухвалою суду від 07.02.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 21.02.2008 р.

Позивач вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 21.02.2008 р., представник позивача представив суду довідку про сплату відповідачем 252403,25 грн. заборгованості.

В судовому засіданні 21.02.2008 р., представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про часткову відмову від адміністративного позову в частині стягнення 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп., у зв’язку із сплатою такої відповідачем та закриття провадження у справі в цій частині.

Представники позивача позов підтримав частково, просив задоволити позовні вимоги в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп. з підстав наведених у заяві, клопотанні та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2008 р. виконав, відзив на позов, в якому визнав позов в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп., явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник відповідача позов в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп. визнав, просив провадження у справі в частині стягнення 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп. закрити у зв’язку із сплатою вказаної суми боргу.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” Відокремлений підрозділ шахта „Степова” Державного підприємства „Львіввугілля” віднесений до 67 класу професійного ризику і страховий тариф для сплати внесків становить 13,6 %.

Відповідно до розрахункової відомості відповідача про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2007 рік сума несплачених платежів становить 2 567 820 (два мільйона п’ятсот шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять) грн. 59 коп. (з яких : 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп. –недоїмка, 0,00 грн. –пеня, 497 676 (чотириста дев’яносто сім тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 93 коп. –сума страхових внесків, строк сплати яких не настав).

Відповідач, проводячи виплату заробітної плати не повністю перераховував страхові внески до Фонду, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті страхових внесків (недоїмка) перед позивачем в сумі 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп.

Відповідач позов в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп. визнав, представив суду докази часткової сплати заборгованості в сумі 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп.

При винесенні постанови суд виходив з наступного :

Відповідач у відповідності до ст.ст.45, 49 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, будучи роботодавцем та страхувальником, зобов‘язаний своєчасно та повністю сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Станом на день звернення з позовом до суду, відповідач порушуючи норми Закону, повністю не сплатив страхові внески у Фонд соціального страхування від нещасних випадків, що підтверджується розрахунковою відомістю за IV квартал 2007 року, яка долучена до матеріалів справи.

Станом на день розгляду справи, відповідачем частково проведено оплату по страхових внесках до Фонду соціального страхування в сумі 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивачем представлено достатньо належних доказів щодо виникнення заборгованості, стягнення якої є предметом позову, а відповідач позов в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп. визнав, доказів відсутності заборгованості або її погашення у встановленому законом порядку не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль)) про стягнення 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення частково в частині стягнення 1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп.

В частині стягнення 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп. провадження у справі слід закрити.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 розділу ХІ ст.ст. 29, 45, 55 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 112, 120, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) до Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль) про стягнення 2 070 143 (два мільйони сімдесят тисяч сто сорок три) грн. 66 коп. –задоволити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля” (вул. Б. Хмельницького, 56, м. Сокаль, Львівська область, 80000; ) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (пр-т Шевченка, 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100; ) –1 817 740 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 41 коп.

3.          Провадження у справі в частині стягнення 252 403 (двісті п’ятдесят дві тисячі чотириста три) грн. 25 коп. –закрити.

4.          Стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля” (вул. Б. Хмельницького, 56, м. Сокаль, Львівська область, 80000; ) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) – 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

5.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                      Цікало А.І.