ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.08 р.                     Справа № 19/320пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі судового засідання Бойчук А.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Стафєєва А.Ф., за довіреністю

Від відповідача: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м.Донецьк

до відповідача Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих, м.Костянтинівка Донецької області

про розірвання договору з Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством УТОС, зобов’язання повернути автомобіль ІЖ –21251 (державний номер 03-786 ЕВ, двигун №7094884, шасі № 0315970) з оренди та зобов’язання відшкодувати збитки від псування автомобіля у відповідності до діючого законодавства.

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих м. Костянтинівка Донецької області про розірвання договору з Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством УТОС, зобов’язання повернути автомобіль ІЖ – 21251 (державний номер 03-786 ЕВ, двигун № 7094884, шасі № 0315970) з оренди та зобов’язання відшкодувати збитки від псування автомобіля у відповідності до діючого законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №02-09/2000 від 18.06.2000р., укладений між Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством Українське товариство сліпих, акти прийому-передачі від 18.08.00р., 09.10.06р., акт №3 від 09.10.06р., інвентаризаційний опис основних засобів №3 від 09.10.06р., лист №10 від 19.01.08р., яким відповідач зобов`язався повернути даний автомобіль до січня 2008р., розрахунок розміру збитків від псування автомобіля, ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№02-41/44979 від 05.12.07р.) зазначив, що усна вимога позивача про розірвання договору та повернення автомобілю, була безпідставною і не задоволена з огляду на те, що позивачем не доведений факт “систематичного невиконання зобов`язань однією зі сторін” (п. 2.1 договору). Окрім того, відповідач пояснив, що по факту розукомплектування даного автомобілю, як і по ряду інших фінансових порушень, Костянтинівською міськрайонною прокуратурою порушено кримінальну справу у відношенні попереднього керівництва Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українського товариства сліпих, яке у даний час зупинено, у зв`язку з тим, що винуваті особи знаходяться у розшуку. Одночасно, відповідач не погоджується з розрахунком збитків від псування автомобілю, який наданий позивачем, оскільки останнім при розрахунку збитків не були враховані амортизаційні відрахування. Надає свій розрахунок, згідно з яким вартість автомобілю, з урахуванням амортизаційних відрахувань, станом на 01.12.07р. становить 168,09 грн.

Проте, орендар не очікуючи закінчення розслідування по кримінальній справі, згоден розірвати договір та виплатити залишкову вартість автомобілю у сумі 168,09 грн.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

18.06.00р. між Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (орендодавцем) та Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством Українське товариство сліпих (орендарем), був укладений договір №02-09/2000, згідно з яким орендодавець зобов`язався передати в орендне користування автомобіль ІЖ-21251, державний номер 03786 ЕВ, двигун №7094884, шасі №0315970, залишковою вартістю автомобілю на момент передачі, станом на 01.09.2000р., 1091,35 грн., а відповідач зобов`язався прийняти та підтримувати орендований автомобіль в технічно справному стані (п.п. 1.1, 1.4 договору).

Передача автомобілю в оренду оформлюється актом прийому-передачі на строк дії договору (п.1.2 договору).

У разі псування або знищення автомобілю внаслідок пожежі, аварії, інших причин з вини орендаря, останній несе повну матеріальну відповідальність за спричинену автомобілю шкоду (п. 1.5 договору).

Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін, у випадку систематичного невиконання договірних зобов`язань однією із сторін або за згодою сторін (п. 2.1. договору).

При розірванні договору, орендар повертає автомобіль у технічно справному стані по акту приймання –передачі (п. 2.2 договору).

Договір набирає сили з моменту підписання його обома сторонами за договором і діє до 31.12.01р. (п. 3.1 договору).

У разі, якщо по закінченню строку дії договору, жодна із сторін не заявила про його розірвання, дія договору продовжується на новий строк ( п. 2.3. договору).

Спори за цим договором розглядаються у відповідності з діючим законодавством (п.3.3 договору).

За актом приймання-передачі Костянтинівській філії № 1 Артемівського УПТ “Заря” УТОС від 18.09.00р. автомобіль ІЖ- 21251 № 037-86 ЕВ, державний номер 03786 ЕВ, двигун №7094884, шасі №0315970, що належить Донецькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів в технічно справному стані, переданий відповідачу.

Комісією у складі представників позивача та відповідача при проведенні інвентаризації автомобіля ІЖ-21251 встановлено, що автомобіль знаходиться в неробочому стані, є разукомплектованим, відсутні деякі деталі та вузли, що зафіксовано в Акті №3 від 09.10.06 р.

Одночасно за актом приймання-передачі від 09.10.06р. позивачу передані відповідачем чохли на сидіння автомобілю у кількості 4-х штук та домкрат.

Листом №10 від 19.01.07р., відповідач звернувся до позивача з проханням надати час для відновлення взятого в оренду автомобілю “ІЖ-Комбі” та зобов`язався повернути автомобіль до січня 2008 р.

Станом на 16.01.08р. відповідачем автомобіль повернуто не було, у зв`язку з чим позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розірвати договір №02-09/2000 від 18.09.00р., зобов’язати відповідача повернути автомобіль з оренди, та відшкодувати збитки від псування автомобіля у сумі 27 052,64 грн.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

18.09.00р. між Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (орендодавцем) та Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством Українським товариством сліпих (орендарем) укладений договір № 02-09/2000, згідно з розділом 1 якого, орендодавець зобов’язався передати автомобіль ІЖ-21251, державний номер 03786 ЕВ, двигун №7094884, шасі №0315970, залишковою вартістю на момент передачі, станом на 01.09.00р. 1 091,35 грн., а орендар прийняти та підтримувати орендований автомобіль у технічно справному стані.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не були виконані зобов’язання, передбачені п.п. 1.4 договору, а саме: обов”язок стосовно підтримання орендованого автомобіля в технічно справному стані.

Позов заявлений по взаємовідносинах сторін, що виникли на підставі договору №02-09/2000 від 18.06.2000р., коли діяли положення Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963р., та продовжили свою дію після набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 р., тому судом при розгляді справи застосовані норми, чинні на час спірних правовідносин з урахуванням продовження дії договорів після набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 р.

Ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

П. 1 ч. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які вступили в силу з 01.01.04р., встановлено, що вони застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 2.1. Договору сторони домовились, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін, у випадку систематичного невиконання договірних зобов`язань однією із сторін або за згодою сторін (п. 2.1. договору).

Порядок розірвання господарських договорів встановлений статтею 188 Господарського кодексу України (“Порядок зміни та розірвання господарських договорів”).

Позивачем до матеріалів справи не додано доказів надсилання відповідачу письмової пропозиції про розірвання договору № 02-09/2000 від 18.09.2000 р. Хоча сторони погоджуються, що така вимога висловлювалася.

Як зазначалось вище, відповідач погоджується розірвати договір №02-09/2000 від 18.06.2000р. та сплатити збитки з урахуванням амортизаційних відрахувань у сумі 168,09 грн.

Договір №02-09/2000 від 18.06.2000р. за своєю правовою природою є договором оренди, за яким відповідно ст. 283 Господарського кодексу України, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.285 Господарського кодексу України, основними обов'язками орендаря є збереження орендованого майна відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню. Орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідачем не заперечується, а позивачем та матеріалами справи доводиться, що предмет оренди (автомобіль ІЖ-21251, державний номер 03786 ЕВ, двигун №7094884, шасі №0315970), є значно пошкодженим.

Відповідно приписів ст. 651 п.2 Цивільного кодексу України, зазначене є істотним порушенням договору, та є підставою для розірвання договору в судовому порядку (на вимогу позивача).

Отже, вимоги позивача про розірвання договору № 02-09/2000 від 18.09.2000 р., укладеного між Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (орендодавцем) та Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством Українське товариство сліпих (орендатором), є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За умовами п. 1.5. договору, ст.. 285 Господарського кодексу України, у випадку псування або знищення автомобілю внаслідок пожежі, аварії, інших причин з вини орендаря, останній несе повну матеріальну відповідальність за спричинену автомобілю шкоду (п. 1.5 договору).

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача збитків від псування автомобіля у відповідності до чинного законодавства, позивач надає розрахунок розміру збитків, користуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 116.

Позивач не довів правомірність розповсюдження зазначеної Постанови на орендні відносини.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль передавався відповідачу по залишковій вартості, яка станом на 01.09.2000 р. становила 1091,23 грн., про що зазначалося у п. 1.1. договору. Відповідач користувався орендованим майном (автомобілем) з вересня 2000 року по листопад 2007р. (більш ніж сім років).

Отже, враховуючи приписи ст.285 Господарського Кодексу України, вартість орендованого майна не може складати 27 052,64 грн.

Позивач не довів наявність у нього реальних збитків в сумі 27 052,64 грн. Не враховано позивачем і зменшення вартості автомобіля в результаті експлуатації.

Відповідач визнає право позивача на відшкодування залишкової вартості автомобіля в сумі 168,09 грн. в рахунок заявлених вимог про відшкодування збитків.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального Кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем вимог позивача стосовно відшкодування 168,09 грн. не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає рішення про задоволення вимог позивача стосовно відшкодування збитків від псування автомобіля в сумі 168,09 грн.

У залишку вимог стосовно стягнення збитків судом відмовляється за недоведеністю.

Вимоги позивача про зобов’язання відповідача повернути автомобіль ІЖ –21251 (державний номер 03-786 ЕВ, двигун № 7094884, шасі № 0315970) з оренди не підлягають задоволенню з огляду на те, що актом № 3 від 09.10.2006 р. сторонами ( комісією) встановлено, що автомобіль знаходиться в неробочому стані, є розукомплектованим, відсутня значна кількість вузлів та деталей, що перелічені в акті. Встановлення відсутності інших деталей не надається можливим, так як автомобіль знаходиться в неробочому стані.

Згідно ст. 285 Господарського кодексу України, у разі відчуження орендованого майна, знищення або псування орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 42, 43, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 77, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовні вимоги Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м.Донецьк до Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих, м.Костянтинівка Донецької області про розірвання договору з Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством УТОС, зобов’язання повернути автомобіль ІЖ –21251 (державний номер 03-786 ЕВ, двигун № 7094884, шасі № 0315970) з оренди та зобов’язання відшкодувати збитки від псування автомобіля у відповідності до діючого законодавства.

Розірвати договір №02-09/2000 від 18.06.2000р., укладений між Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та Костянтинівським Учбово - виробничим підприємством Українське товариство сліпих.

Стягнути з Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих м.Костянтинівка Донецької області 168,09 грн. в рахунок відшкодування збитків від псування автомобіля.

Стягнути з Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих, м.Костянтинівка Донецької області грн. 1,68 грн. державного мита у доход державного бюджету на вимогу майнового характеру.

Стягнути з Костянтинівського Учбово - виробничого підприємства Українське товариство сліпих м. Костянтинівка Донецької області 85,00 грн. державного мита у доход державного бюджету на вимогу немайнового характеру.

У залишку вимог відмовити.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 16.01.08р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Дучал Н.М.

Вик. Бойчук А.В.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.