КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2008                                                                                           № 13/228

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря

судового засідання

представників сторін

- позивача: Друзь Д.О. (дов. від 20.12.07 № 1323),

- відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гепард"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.10.2007

у справі № 13/228

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства “Ніжинський завод сільськогосподарського

машинобудування”

до                                                   Приватного підприємства "Гепард"

про                                                  стягнення 64 716 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування” (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства “Гепард” (далі-відповідач) про стягнення з відповідача 64 716 грн. заборгованості за договором поставки від 04.09.06 № 161.

Під час розгляду справи судом 1-ої інстанції позивач (заява від 19.10.07) відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 6000грн., оскільки останнім було здійснено частковий розрахунок за договором, та просив суд стягнути з відповідача 58 716 грн., судові витрати.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.10.07 припинено провадження у справі в частині стягнення з відповідача 6000грн. боргу в зв’язку з відмовою позивача. Решту позовних вимог задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 58716 грн. боргу, 587,16 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів, викладених відповідачем, вважаючи їх безпідставними, а рішення місцевого суду – обґрунтованим, та таким, що повністю відповідає обставинам справи, чинному законодавству України. Просить залишити апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.10.07 без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням № 427090 з відміткою про вручення ухвали суду від 10.12.07.

Неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.09.06 між сторонами у справі було укладено договір поставки № 161 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого позивач (постачальник) зобов’язався поставити та передати у власність, а відповідач (покупець) прийняти та оплатити завантажувачі сухих кормів, обладнання для птахівництва, запасні частини (далі-товар).

Кількість та асортимент товару визначені сторонами у специфікаціях до даного договору, які є його невід’ємними частинами (п. 1.2 договору).

Відповідно до специфікації № 1 (додаток до договору), підписаної сторонами без зауважень, позивач повинен поставити відповідачеві бункер завантажувача сухих кормів ЗСК-Ф-10А.00.010-01 (2од.) вартістю 33300грн. та бункер завантажувача сухих кормів (1од.) вартістю 20630грн. на загальну суму 64716 грн.

На виконання умов договору позивачем було поставлено за видатковими накладними від 16.10.06 №№ СБ-724, СБ-723, а відповідачем отримано за довіреністю від 11.10.06 серії ЯЛЕ №181683 товар на загальну суму 64 716грн.

На підставі п. 5.3 договору строк оплати товару становить 90 днів з моменту поставки кожної окремої партії товару, визначеної відповідною специфікацією.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

На момент звернення позивача до суду з позовом сума основного боргу відповідача за договором становила 64716грн.

Під час розгляду справи місцевим судом відповідач частково оплатив отриманий від позивача товар в сумі 6 000 грн.

Відповідно до вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які підтверджують виконання відповідачем зобов’язань в повному обсязі за спірним договором, не було надано ні суду 1-ої інстанції, ні апеляційному суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду, вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 58716 грн. основного боргу та припинення провадження у справі в частині стягнення 6 000 грн. на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Твердження відповідача у скарзі про те, що в засіданні місцевого суду сторони дійшли згоди, що борг позивачу буде сплачено частинами протягом короткого часу, у зв’язку з чим в задоволенні позову слід було відмовити колегія суддів вважає безпідставним, оскільки доказів врегулювання спору, з урахуванням поданих клопотань, сторонами не було надано суду.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.10.07 у справі № 13/228 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Гепард” – без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

23.01.08 (відправлено)