КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2008                                                                                           № 39/138

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

позивача – не з’явився,

відповідача – не з’явився,

третьої особи – не з’явився,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Західенерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.01.2008

у справі № 39/138

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Західенерго"

до                                                   Державного підприємства "Вугілля України"

третя особа           Державне підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1"

про                                                  стягнення 55050,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.11.2007 порушено провадження у справі № 39/138 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Західенерго” (далі – ВАТ “Західенерго”) до Державного підприємства “Вугілля України” (далі – ДП “Вугілля України”) про стягнення 55050,40 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.12.2007 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” (далі – ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1”).

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.01.2008 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 21.01.2008, ВАТ “Західенерго” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

ДП “Вугілля України” проти доводів апеляційної скарги заперечувало і просило рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2008 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ВАТ “Західенерго” – без задоволення.

ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” проти доводів апеляційної скарги заперечувало і просило рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2008 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ВАТ “Західенерго” – без задоволення.

В засідання суду 20.03.2008 сторони повноважних представників не направили та не повідомили суд про причини їх неявки.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ВАТ “Західенерго” та ДП “Вугілля України” 01.02.2007 укладено договір № 9-02/1-П постачання вугільної продукції, за умовами якого, ДП “Вугілля України” зобов’язалось поставити ВАТ “Західенерго” вугільну продукцію в асортименті, по реквізитах і з якісними характеристиками, приведеними в цьому договорі (п. 1.1 договору).

ВАТ “Західенерго” зобов’язалось прийняти вугілля, оплатити його вартість на умовах, встановлених цим договором (п. 1.2 договору).

Вугілля постачається партіями залізничним транспортом у відкритих напіввагонах вантажною швидкістю на умовах DDP залізнична станція призначення, згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів “Інкотермс” в редакції 2000р. за реквізитами ВАТ “Західенерго”, вказаними в додатках до договору. Мінімальна норма відвантаження - 4 напіввагони (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору приймання вугілля по кількості і якості здійснюється у відповідності з вимогами Інструкції держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965 та № П-7 від 25.04.1966 з подальшими змінами і доповненнями, ГОСТ 1137-64 “Угли бурые, каменные, антрацит, горючие сланцы й брикеты. Правила приемки по качеству”, ДСТУ 4083-2002 “Вугілля кам'яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях. Технічні умови”, ДСТУ 4096-2002 “Вугілля буре, кам'яне, антрацит, горючі сланці та вугільні брикети. Методи відбору та підготовки проб до лабораторного випробування”, ГТР 34.09.110- 2003 “Вхідний контроль палива на ТЕС та організація претензійної роботи” та/або іншими нормативними документами України, прийнятими на заміну або доповнення вищевказаних в частині, що не суперечить даному договору.

Пунктом 4.9. договору було встановлено, що якщо показники якості вугілля, визначені в лабораторії вантажоотримувача відрізняються від посвідчень якості на величину більше допустимої похибки, вантажоотримувач, протягом 24 годин з моменту отримання результатів, зобов'язаний викликати вантажовідправника та ДП “Вугілля України” для проведення спільного опробування вугілля. У разі неприбуття представника вантажовідправника на протязі 24 годин з моменту отримання повідомлення, до розрахунку приймаються показники якості визначені лабораторією вантажоотримувача.

У випадку постачання вугілля, якісні показники якого перевищують граничний рівень, встановлений цим договором в п. 3.1, ВАТ “Західенерго” має право відмовитися від прийняття та оплати такого вугілля (п. 4.10 договору).

Фактична кількість та якість вугілля, що надійшло від ДП “Вугілля України” та прийнята ВАТ “Західенерго”, відображається в акті прийому - передачі вугілля (п. 4.11 договору).

У випадку порушення ВАТ “Західенерго” вимог п. 4.1 та п. 4.9 його претензії щодо якості та кількості вугілля ДП “Вугілля України” не приймаються (п. 4.15 договору).

Відповідно до п. 4.12 договору ДП “Вугілля України” і ВАТ “Західенерго” мають право перевіряти якість поставленої партії вугілля шляхом спільного випробовування та проведення хіманалізу. Хіманаліз виконується у лабораторії ТЕС вантажоотримувача. ВАТ “Західенерго” у даному випадку забезпечить доступ уповноваженого представника ДП “Вугілля України” у лабораторії ТЕС. Дані, отримані в результаті спільного випробовування та хіманалізу приймаються до розрахунку обома сторонами.

ДП “Вугілля України” і ВАТ “Західенерго” мають право погодити між собою та залучити до контролю якості і кількості вугілля, що поставляється, незалежного експерта, проводити взаємні перевірки справності ваг, хімічних приладів, правильності відбору проб вугілля. При участі у прийманні вугілля за кількістю та якістю у ВАТ “Західенерго” незалежного експерта, результати його експертизи приймаються до розрахунку беззаперечно обома сторонами (п. 4.13 договору).

Додатковою угодою № 05-03/07 від 31.03.2007 до договору постачання вугільної продукції № 9-02/1-П від 01.02.2007 сторони внесли зміни до договору щодо строку його дії, а додатковою угодою № 1 від 01.04.2007 до договору постачання № 9-02/1-П від 01.02.2007 сторони внесли зміни до пунктів 3.1, 5.2.1 договору.

На виконання умов договору Центральною збагачувальною фабрикою “Октябрська” 27.05.2007 (вантажовідправником) на адресу Бурштинської ТЕС за залізничними накладними: № 49405623 (вагони: № 67171710, № 67174557, № 67655373, № 63325963, № 67379321, № 67173963, № 65735243, № 68488238), № 49405625 (вагони: № 67040063, № 60910130, № 67918748) поставлено вугілля марки ДГСШ.

Як вбачається із матеріалів справи, на акті приймання вугілля на Бурштинській ТЕС № 3598 від 28.05.2007 зазначено, що представник вантажовідправника безпідставно відмовився від підписання акта, а на акті про відбір вугілля № 3598 від 27.05.2007 вказано, що представник вантажовідправника Третяк О.В. відмовилась підписувати акт.

Бурштинська ТЕС про надходження залізничних вагонів із вугіллям неналежної якості телеграмою № 583 від 27.05.2007 та листом № 06/1564 від 29.05.2007 повідомляло ЦЗФ „Октябрська”.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства ( ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Згідно ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності, в силу ч.1 ст. 245 ЦЦК України повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно ч. 2 ст. 245 ЦК України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

ДП “Вугілля України” довіреністю б/н від 28.04.2007 уповноважило ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” виступати від імені ДП “Вугілля України” перед третіми особами під час здійснення дій, обумовлених договором поставки № 9-02/1-П від 15.02.2007. Для чого ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” було надано право проводити від імені підприємства звіряння якості і кількості вугілля, брати участь у зважуванні вугілля у вагонах, проводити сумісне опробовування вугілля, поставленого на теплові електричні станції (ТЕС), зокрема, ВАТ “Західенерго” в рахунок договору поставки № 9-02/1-П від 01.02.2007 та підписувати у зв’язку з цим відповідні акти та виконувати всі необхідні дії, пов’язані з виконанням цієї довіреності.

Довіреність була нотаріально посвідчена, видана з правом передоручення строком на дев’ять місяців і була дійсна до 28.01.2008.

Отже, зазначеною довіреністю ДП “Вугілля України” уповноважило ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” виступати від імені ДП “Вугілля України” при виконанні зобов’язань за договором поставки № 9-02/1-П від 15.02.2007 з правом передоручення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ВАТ „Західенерго” відповідно до п.4.9 договору повідомляло постачальника за договором - ДП “Вугілля України” про поставку на Бурштинську ТЕС залізничних вагонів із вугіллям неналежної якості та доказів того, що ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” було передоручено ВАТ “ЦЗФ “Октябрська” право проводити від імені ДП “Вугілля України” звіряння якості і кількості вугілля, брати участь у зважуванні вугілля у вагонах, проводити сумісне опробовування вугілля, поставленого на теплові електричні станції (ТЕС), ВАТ “Західенерго” в рахунок договору поставки № 9-02/1-П від 01.02.2007 та підписувати у зв’язку з цим відповідні акти та виконувати всі необхідні дії, пов’язані з виконанням довіреності.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що представник вантажовідправника ВАТ “ЦЗФ “Октябрська” Третяк О.В. була уповноважена виступати від імені ДП “Вугілля України” перед третіми особами під час здійснення дій, обумовлених договором поставки № 9-02/1-П від 15.02.2007, а також була наділена правом проводити від імені ДП “Вугілля України” звіряння якості і кількості вугілля, брати участь у зважуванні вугілля у вагонах, проводити сумісне опробовування вугілля, поставленого на теплові електричні станції (ТЕС), зокрема, ВАТ “Західенерго” в рахунок договору поставки № 9-02/1-П від 01.02.2007 та підписувати у зв’язку з цим відповідні акти та виконувати всі необхідні дії, пов’язані з виконанням цієї довіреності.

Пунктом 5.3 договору було встановлено, що вугілля, якісні показники якого перевищують гранично допустимий рівень, встановлений цим договором в п. 3.1, ВАТ “Західенерго” не приймається, не оплачується і повертається назад на адресу вантажовідправника з дотриманням вимог п. 6.4 цього договору.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що за постачання неякісного вугілля, вугілля пошарово завантаженого в вагони з домішками продукції інших класів чи сортів, або вугілля, асортимент якого не відповідає вимогам договору, ДП “Вугілля України” несе відповідальність у вигляді повного відшкодування всіх збитків ВАТ “Західенерго”, зв'язаних з постачанням такого вугілля (витрати по транспортуванню вугілля до вантажоотримувача, переадресація вагонів, плата за використання вагонів, витрати на подачу-прибирання вагонів, витрати на проведення хіманалізу вугілля, витрати по вивантаженню вагонів, витрати по складуванню, зберіганню, реалізації вугілля та ін.).

Відповідно до квитанції про приймання вантажу № 35999135 від 30.05.2007 залізничної станції Бурштин Львівської залізниці, вугілля кам’яне марки ДГСШ загальною вагою 748000,00 кг було повернуто ВАТ “ЦЗС “Октябрська” в залізничних вагонах № 67171710, № 67174557, № 67655373, № 63325963, № 67379321, № 67173963, № 65735243, № 68488238, № 67040063, № 60910130, № 67918748.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ВАТ „Західенерго” посилається на те, що внаслідок поставки вугілля з перевищенням гранично допустимих критеріїв якості, товариству завдано збитків на загальну суму 55 050,40 грн., які складаються з провізної плати з перевезень повернутого вугілля в сумі 51 002,40 грн., 3 730, 32 грн. плати за користування вагонами за час простою вагонів на території Бурштинської ТЕС, платою за оформлення документів на відправлення вантажу в розмірі 317,68 грн.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 2 ст. 175 ГК України).

Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно до ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1)          втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)          доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача, заподіяння збитків внаслідок дій відповідача, поставки вугілля неналежної якості і вважає, що в діях відповідача - ДП “Вугілля України” відсутній склад цивільного правопорушення, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Посилання ВАТ “Західенерго” в апеляційній скарзі на те, що ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” довіреністю № 1101/15 від 30.03.2007 уповноважило Третяк О.В. приймати участь в спільному опробовуванні вугільної продукції, поставленої за договором № 9-02/1-П від 01.02.2007 на Бурштинську ТЕС колегія суддів вважає помилковими з огляду на те, що даною довіреністю Третяк О.В. була уповноважена представляти інтереси ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1”, а не ДП “Вугілля України”, а також на те, що довіреність № 1101/15 від 30.03.2007 видана ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” Третяк О.В., була видана не в порядку передоручення за довіреністю б/н від 28.04.2007, якою ДП “Вугілля України” уповноважило ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” виступати від імені ДП “Вугілля України” перед третіми особами під час здійснення дій обумовлених договорами поставки № 9-02/1-П від 15.02.2007.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2008 у справі № 39/138.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2008 у справі № 39/138 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Західенерго” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 39/138 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя

Судді