КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.08 р.                                                                                          № 13/392-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Зеленіна Н.І. (доповідач по справі),

суддів:

Мазур Л. М.

Писана Т.О

судді-доповідача Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання Лисунь Г.,

за участю представників сторін:

від позивача: Яремчук О.В. –дов. № 853 від 04.12.07р.,

від відповідача: Баканов І.Г. –дов. б/н від 06.12.07р.,від третьої особи: Клименко О.А. –дов. № 64 від 01.10.07р.,

розглянув апеляційну скаргу Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської областіна рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 року по справі № 13/392-07 (суддя Наріжний С.Ю.),

за позовом          ВАТ "А.Е.С. "Київобленерго"

до                    Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області

про                    визнання недійсним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство (ЗАТ) «А.Е.С.Київобленерго»(позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Дибинецької сільської ради № 40 «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС»(далі-спірне рішення).

За спірним рішенням виконком сільської ради вирішив:

1. Інформацію сільського голови взяти до відома.

2. Визнати право власності на нерухоме майно Дибинецької гідроелектростанції в с.Дибинці по вул.Надросся, 10 а за державою в особі Верховної Ради України:

- будівля ГЕС –276 кв.м.;

- глуха гребля ГЕС;

- водоприймач ГЕС.

3. Визнати право власності за Дибинецькою сільською радою:

- приміщення сторожової будівлі.

4. Доручити Білоцерківському МБТІ оформити право власності на вищевказані будівлі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та перевищенням повноважень, встановлених ч.1 п.п. «б» п.10 ст.30 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97 «Про місцеве самоврядування в Україні», зі змінами (далі вживається скорочено - ЗУ «Про місцеве самоврядування»), що призвело до незаконності спірного рішення та порушення права власності позивача, який в процесі корпоратизації набув право власності на майно, у тому числі майно цілісних майнових комплексів Богуславської та Дибинецької ГЕС.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2007 року у справі № 13/392-07 (суддя Наріжний С.Ю.) позов задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення Виконавчого комітету Дибинецької сільської ради № 40 від 21.09.2007р. «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне рішення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства у зв’язку з відсутністю в рішенні правових підстав для його прийняття; відповідач прийняв спірне рішення про визнання права власності Дибинецької ГЕС, яка увійшла до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», що відповідно до ст.35 ГПК України не підлягає доказуванню, оскільки рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2005р. у справі № 39/91 та ухвалою про роз’яснення цього рішення від 07.11.2007 року у цій справі встановлений факт передачі цілісних майнових комплексів Богуславської та Дибинецької ГЕС у власність ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», отже перевищив свої повноваження.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням господарського суду Київської області, відповідач звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007р. та припинити провадження у справі, мотивуючи наступним:

- господарський суд розглянув позовну заяву з порушенням правил підвідомчості даної категорії справ встановлених ст.ст.2, 3 КАС України та ст.12 ГПК України, з яких вбачається, що господарським судам не підвідомчі справи зі спорів, що виникають з публічно - правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів;

- судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно; рішенням господарського суду міста Києва у справі № 39/91, на яке посилається суд першої інстанції, як на преюдиціальне значення згідно ст.35 ГПК України, не містить висновків про право власності позивача на майно Дибинецької ГЕС;

- на виконання рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2005 року у справі № 39/91, Мінпаливенерго 21.11.2006 року наказом № 452 затвердило Перелік нерухомого майна для реєстрації права власності, яке увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», у якому відсутнє майно Богуславської та Дибинецької ГЕС;

- 07.11.2007 року, після закриття виконавчого провадження у справі № 39/91, господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про роз’яснення судового рішення від 17.03.2005 року, яким зобов’язано Мінпаливенерго видати уточнений наказ з додатком для реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно цілісних майнових комплексів Богуславської та Дибинецької ГЕС;

- ухвала від 07.11.2007 року про роз’яснення судового рішення від 17.03.2005 року не відповідає ст.ст.34, 89 ГПК України, оскільки ухвала про роз’яснення фактично перетворилась у прийняття рішення по спору, який не розглядався судом у справі № 39/91;

- при прийнятті спірного рішення, виконавчий комітет діяв в межах своїх повноважень, встановлених ст.140 Конституції України та ЗУ «Про місцеве самоврядування», зокрема, п.п.10 ст.30;

- господарський суд першої інстанції при ухваленні рішення грубо порушив статті 13, 140, 142 Конституції України, статті 2, 317, 318, 319, 326, 328, 329, 343, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,3 КАС України, ст.ст.12, 34, 35, 43, 27, 77 ГПК України, ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст.12 Закону України «Про господарські товариства», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України»та права належного власника цілісного майнового комплексу Дибинецької ГЕС.

Доповненням до апеляційної скарги відповідач вказав на те, що постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008 року скасовано Ухвалу господарського суду м. Києва від 07.11.2007 року про роз’яснення рішення суду від 17.03.2005 року, отже фактично між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору. 11.02.2008 року виконавчий комітет Дибинецької сільської ради вніс смислові виправлення у спірне рішення, чим привів спірне рішення у строгу відповідність з п.п.10 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»(позивач) просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Дибинецької сільської ради та залишити без змін рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 року у справі № 13/392-07, посилаючись на його правильність та законність.

Спростовуючи доводи скаржника, позивач посилається на наступне:

- даний спір підлягає розгляду в порядку визначеному ГПК України, оскільки це є спір про право на цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС;

- безпідставні доводи апелянта про те, що майно Дибинецької ГЕС не ввійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», оскільки при складанні Переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»під час його корпоратизації станом на 01.07.1995 року були допущені суттєві помилки, що призвело до спотворення інформації. На останній сторінці Переліку вказано, що всього ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»було передано нерухоме майно на загальну суму 49 022 565 551 738 карб., що не може бути. Міністерством електрики та електрифікації України затверджені зміни до акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу ДАЕП «Київобленерго»за станом на 01.07.1995 року, відповідно до яких вартість майна, що підлягає приватизації (розмір статутного фонду ДАЕК «Київобленерго») складає 5 204 378 000 000 карб. Пізніше на момент приватизації державного майна при формуванні статутного фонду підприємства було вилучено вартість об’єктів, які не підлягають приватизації, відповідно, балансова вартість нерухомого майна (будівель, споруд та передавальних пристроїв), яке увійшло до статутного фонду ВАТ «Київобленерго»у процесі корпоратизації станом на 01.07.95р. складає 4 903 862 551 738 карб., тобто майже у 10 разів менше ніж це вказано у Переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»під час його корпоратизації станом на 01.07.95 року;

- посилання скаржника на ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна», яка забороняє приватизацію гідроелектростанцій з греблями, що забезпечують водопостачання споживачам та проведення гідромеліоративних робіт безпідставне, оскільки вказаний Закон в редакції на момент корпоратизації ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»не містив вказаної норми, окрім цього, на порушення ст.33 ГПК України, відповідач не надає жодних доказів, про те, що Дибинецька ГЕС відноситься до таких гідроелектростанцій;

- ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»створено шляхом реорганізації та є правонаступником всіх прав та обов’язків ВАТ А.Е.С. «Київобленерго», засноване відповідно до Указу Президента України від 04.04.95р. № 282 /95 та наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 02.08.95р. № 141 шляхом перетворення державного підприємства Київобленерго у державну акціонерну енергопостачальну компанію Київобленерго у формі ВАТ, яка за рішенням загальних зборів акціонерів від 16.11.2001 року (протокол № 1) змінила назву на ВАТ (А.Е.С. Київобленерго»). Засновником ДАЕК «Київобленерго»з боку держави виступило Міністерство енергетики та електрифікації України, правонаступником якого є Міністерство палива та енергетики України. У процесі здійснення перевірки утримання, використання та відчуження державного майна, яке не ввійшло до статутного фонду ДАЕК «Київобленерго», оформленої актом перевірки від 06.07.2001 року, було зроблено Перелік державного майна, що не увійшло до статутного фонду товариства при його приватизації. У цьому Переліку нерухоме майно Дибинецької та Богуславської ГЕС не значиться;

- спірне рішення ґрунтується на довільному тлумаченні органом місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до прийняття до незаконного рішення, як по формі, так і по змісту.

Ухвалою від 23.01.2008 року Київським міжобласним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою відповідача порушено апеляційне провадження з перегляду рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007р.

Згідно з Розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Поліщука В.Ю. від 26.02.2008р., подальший розгляд даної справи здійснювався у складі колегії суддів: головуючий суддя: Зеленіна Н.І., судді Мазур Л.М., Писана Т.О.

У судовому засіданні при перегляді судового рішення в апеляційному порядку:

- представник скаржника (відповідач у справі) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав Постанову ВГСУ від 28.02.2008 року у справі № 39/91 та витяг з рішення виконавчого комітету Дибинецької сільської ради від 13.02.2008 року № 7 Про внесення змін та доповнення до рішення виконавчого комітету № 40 від 21.09.2007 року, тобто спірного рішення, які просив суд врахувати при прийнятті рішення;

- представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду скасувати та припинити провадження у справі;

- представник позивача подав письмове клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом України касаційної скарги ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»на постанову ВГСУ від 28.02.2008 року у справі № 39/91, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на неї, а рішення господарського суду Київської області залишити без змін.

Колегією суддів клопотання позивача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення, оскільки позивач не обгрунтував, яким чином ухвала господарського суду міста Києва від 17.11.2007 року про роз’яснення рішення господарського суду від 17.03.2005 року у справі № 39/91 може вплинути на вирішення даної господарської справи.

Після відхилення клопотання про зупинення провадження у справі, представник позивача подав заяву про відвід колегії суддів, мотивуючи його тим, що колегія суддів відхилила законне клопотання про зупинення провадження у справі, що викликає сумнів у неупередженості колегії суддів.

У зв’язку з клопотанням про відвід колегії суддів, у судовому засіданні була оголошена перерва з 12.03.2008 року до 19.03.2008 року.

Ухвалою від 14.03.2008 року заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Поліщука В.Ю. заява про відвід колегії суддів залишена без задоволення.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.03.2008р., за згодою представників сторін, колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини Постанови суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши та перевіривши юридичну оцінку суду першої інстанції фактичних обставин справи, повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

21.09.2007 року, розглянувши клопотання Регіонального відділення ФДМУ по Київській області від 20.09.2007р. № 14-11-1679, на підставі п.п.10 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування»Виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області (відповідач) прийнято рішення № 40 «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС»(спірне рішення), яким визнано право власності на нерухоме майно Дибинецької гідроелектростанції (будівля ГЕС –276,9 кв.м.; глуха гребля ГЕС; водоприймач ГЕС) в с.Дибинці по вул.Надросся 10-а, за державою в особі Верховної Ради України та на приміщення сторожової будівлі за Дибинецькою сільською радою. Оформлення права власності доручено Білоцерківському МБТІ.

13.02.2008 року виконавчий комітет Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області прийняв Рішення за № 7 «Про внесення змін та доповнення до рішення виконавчого комітету».

В преамбулі даного рішення зазначено, що заслухавши та обговоривши інформацію сільського голови та переглянувши рішення виконавчого комітету сільської ради від 21.09.2007р. № 40 «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС»і враховуючи те, що при написанні рішення була допущена смислова помилка, на підставі делегованих повноважень передбачених підпунктом 10 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»Виконавчий комітет вирішив:

«1. Інформацію сільського голови взяти до відома.

2. Внести зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету сільської ради від 21.09.2007р. № 40 «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС»і викласти дане рішення в наступній редакції:

3. Вирішили оформити та підтвердити право власності на нерухоме майно Дибинецької гідроелектростанції в с.Дибинці по вул.Надросся, 10-а, за державою в особі Верховної Ради України, шляхом видачі свідоцтва на право власності на:

- будівля ГЕС –276,9 кв.м.;

- глуха гребля ГЕС;

- водоприймач ГЕС;

3. Вирішили оформити та підтвердити право власності на нерухоме майно Дибинецької гідроелектростанції в с.Дибинці по вул.Надросся, 10-а, за Дибинецькою сільською радою шляхом видачі свідоцтва на право власності на: приміщення сторожової будівлі.

4. Доручити Білоцерківському МБТІ оформити право власності на вищевказані будівлі.»(примітка: в лапках - дослівно по тексту рішення).

На підставі рішення Виконавчого комітету Дибинецької сільської ради від 21.09.2007 року № 40 Білоцерківське МБТІ 18.10.2007 року видало Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії САВ № 405077 на об’єкт –нежитлова будівля (ГЕС), А, 276, 90 кв.м.; глуха гребля, 1; водоприймач, 2, власником якого зазначено держава України в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Регіонального відділення ФДМУ по Київській області; внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер запису 93 в книзі 1.

Зі змісту спірного рішення та внесених змін до нього вбачається, що виконавчий комітет Дибинецької сільської ради, як виконавчий орган сільської ради, на виконання встановлених п.п.10 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування»делегованих повноважень, прийняв рішення для забезпечення здійснення обліку та реєстрації відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Позивач, оспорюючи рішення виконавчого комітету, посилається на порушення виконавчим органом сільської ради його права власності на цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС, отже даний спір витікає зі спору про право на майно, тому обґрунтовано вирішений судом першої інстанції в порядку господарського судочинства.

Вимога скаржника про скасування рішення господарського суду та припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору - безпідставна в частині припинення провадження у справі, оскільки матеріали справи свідчать про наявність спору про право на цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС, тому спір підлягає вирішенню по суті.

Отже, апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про те, що цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС увійшов до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», тому відповідач не має щодо нього повноважень, не відповідає матеріалам справи та рішенню господарського суду міста Києва від 17.03.2005 року у справі № 39/91, на яке господарський суд послався, як на преюдиціальне значення.

Так, зі змісту рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2005р. у справі № 39/91 (суддя Гумега О.В.) вбачається, що предметом спору у цій справі був позов ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»до Міністерства палива та енергетики України про визнання права власності та спонукання до вчинення дій. Господарським судом позовні вимоги задоволені частково, зобов’язано Міністерство палива та енергетики України надати ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»для реєстрації права власності на нерухоме майно, що увійшло до статутного фонду позивача –Наказ засновника з додатком –переліком об’єктів нерухомого майна про передачу цих об’єктів у власність позивачу.

Отже, даним рішенням господарського суду не визначений перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», позивача у даній справі.

Після закриття виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду у справі № 39/91, позивач звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про роз’яснення рішення у справі № 39/91 відносно того, чи повинне бути зазначено в Переліку, який мав видати відповідач на виконання рішення, все майно, що передано до статутного фонду ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», у тому числі цілісні майнові комплекси Богуславської та Дибинецької ГЕС.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.11.2007 року було роз’яснено рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2005р. у справі № 39/91 таким чином: Міністерство палива та енергетики України зобов’язане надати ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго»для реєстрації права власності на нерухоме майно, що увійшло до Статутного фонду позивача –наказ засновника з додатком з повним переліком об’єктів нерухомого майна про передачу цих об’єктів у власність позивачу, включаючи майно цілісних майнових комплексів Богуславської та Дибинецької ГЕС. (а.с.177 том 1).

Зазначена ухвала господарського суду міста Києва від 07.11.2007 року скасована Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008 року № 39/91. При цьому, Вищим господарським судом України вказано на те, що ухвала про роз’яснення судового рішення оскарженню не підлягає, якщо вона відповідає вимогам статті 89 ГПК України. Проте, в даному випадку має місце не ухвала про роз’яснення судового акта згідно ст.89 ГПК України. а процесуальний документ, яким фактично вирішено питання про обов’язкове включення майна цілісних майнових комплексів Дибинецької та Богуславської ГЕС до наказу засновника про передачу цих об’єктів у власність позивачу для реєстрації права власності на нерухоме майно, хоча відповідно до мотивувальної частини рішення господарського суду від 17.03.2005 року, вимоги позивача про зазначення безпосереднього переліку майна, яке повинно бути вказано в наказі відповідача, задоволенню не підлягали.

Таким чином, відсутня правова підстава, на яку посилався суд першої інстанції, як на встановлений факт включення цілісного майнового комплексу Дибинецької ГЕС до статутного фонду позивача.

Наказом Міністерства палива та енергетики України (правонаступник Міністерства енергетики та електрифікації України, засновник ДАЕК «Київобленерго» з боку держави) від 21.11.2006 року № 452 затверджений Перелік нерухомого майна, що увійшло до Статутного фонду ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго»під час його корпоратизації станом на 01.07.1995 року. Перелік містить 14 763 номерів об’єктів, прийнятий головою правління та головним бухгалтером ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго». У вказаному Переліку відсутнє майно цілісного майнового комплексу Дибинецької ГЕС.

Фонд державного майна України неодноразово розглядав питання статусу майна Богуславської та Дибинецької ГЕС та надавав відповідні роз’яснення. Зокрема, у листі від 28.08.2006р. № 10-21-12073 ФДМУ роз’яснив, що з матеріалів корпоратизації Державного акціонерного енергопостачального підприємства «Київобленерго», що зберігаються в архіві ФДМУ, встановлено, що наявні документи не містять інформації щодо складу об’єктів нерухомого майна, яке увійшло до статутного фонду товариства, відсутній додаток до плану розміщення акцій товариства, яким визначений перелік майна, що не підлягає приватизації. Враховуючи інформацію Міністерства палива та енергетики України від 04.08.06р. № 02/12-2471 цілісні майнові комплекси Богуславської та Дибинецької гідроелектростанції не увійшли до статутного фонду, залишились у державній власності і знаходяться на балансі ВАТ «Київобленерго»». (а.с.159-160. том 1).

В процесі перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку позивач не довів своє право на цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС, не спростував наведений Перелік нерухомого майна та висновки Фонду державного майна України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на цілісний майновий комплекс Дибинецької ГЕС. не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає спеціальний Закон, прийнятий відповідно до Конституції України – ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно зі статтею 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування»до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку належить, зокрема, облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідач прийняв спірне рішення в межах зазначених повноважень, але допустив технічні помилки, з яких прийняв рішення про внесення змін до спірного рішення, що не суперечить ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідач прийняв спірне рішення в межах своїх делегованих повноважень, визначених Конституцією України та ЗУ «Про місцеве самоврядування», підстав для визнання його незаконним та скасування апеляційний суд не вбачає, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доводи позивача та висновок суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до п.2 ст.103, ч.1, ч.4 п.1 ст.104 ГПК України колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 року у справі № 13/392-07 прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 42 грн. 50 коп., сплаченого державного мита за розгляд справи № 13/392-07 у Київському міжобласному апеляційному господарському суді. З Державного бюджету України на користь Дибинецької сільської ради підлягають поверненню 42 грн. 50 коп., як зайво сплачені.

Керуючись ст.ст. 49, 99, п.2 ст.103, п.1 ст.104, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області на рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 року по справі № 13/392-07 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 11.12.2007 року по справі № 13/392-07 скасувати і прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»до Дибинецької сільської ради про визнання недійсним та скасування Рішення Виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області № 40 від 21.09.2007 року «Про визнання права власності на нерухоме майно Дибинецької ГЕС»відмовити повністю.

4. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»() на користь Дибинецької сільської ради, с.Дибинці Богуславського району Київської області () судові витрати у розмірі 42 грн. 50 коп. за розгляд справи № 13/392-07 у Київському міжобласному апеляційному господарському суді.

5. Повернути з Державного бюджету України на користь Дибинецької сільської ради, с.Дибинці Богуславського району Київської області () 42 грн. 50 коп. як зайво сплачені.

6. Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

7. Справу № 13/392-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Зеленіна Н.І.

Судді:

Мазур Л. М.

Писана Т.О

Дата відправки 26.03.08