СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11"
березня 2008 р.

справа
№ 5020-11/017

За
позовом Фізкультурно-спортивного
товариства «Позашкільний учбовий заклад «Севастопольська дитячо-юнацька
спортивна школа «Чайка»

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,

Закритого
акціонерного товариства «Фінансово-страхова компанія «Адміралтейська»

за
участю прокурора міста Севастополя та третіх осіб: Севастопольська міська Рада,

Севастопольська
міська рада Спортивного товариства профспілок «Україна»,

про визнання недійсним пункту 7 договору
купівлі-продажу спортивної будівлі, розташованої за адресоюАДРЕСА_1від
20.11.2006р.,

суддя Дмитрієв В.Є.

Представники:

від
позивача          Крічун М.М., довіреність б/ від
01.06.2007

від
відповідачів:  ОСОБА_2., довіреність  ВКЕ № 662321 від 29.01.2008 (Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1)

від
третьої особи: не
з`явився (Севастопольська міська Рада)

від
третьої особи:
Огієнко О.І., довіреність б/н від 01.02.2008 (Севастопольська міська рада
Спортивного товариства профспілок «Україна»)

прокурор   Шульга
А.М., посвідчення НОМЕР_1від 20.02.2006

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
визнання недійсним пункту 7 договору купівлі-продажу спортивної будівлі,
розташованої за адресоюАДРЕСА_1від 20.11.2006р., укладеного між ЗАТ
Фінансово-страхова компанія «Адміралтейська»та Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1.

Під час розгляду справи прокурор
міста Севастополя вступив в справу в підтримку інтересів позивача.

Представник позивача на задоволенні
вимог про визнання недійсним пункту 7 договору купівлі-продажу спортивної
будівлі наполягає, представники відповідачів позовні вимоги не визнали, свою
думку виклали письмово в відзивах на позов.

Представник Севастопольської міської
Ради в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце проведення судового
засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник
Севастопольської міської Ради Спортивного товариства профспілок
«Україна»підтримав позов.

Відповідно
до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому
засіданні представнику позивача були роз'яснені права та обов'язки.

Розглянувши  матеріали
справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб,
суд встановив:

Позивач
просить визнати недійсним пункт 7 договору купівлі-продажу спортивної будівлі,
розташованої за адресоюАДРЕСА_1від 20.11.2006р., укладеного між ЗАТ
Фінансово-страхова компанія «Адміралтейська»та Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що пункт
7 договору купівлі-продажу про те, що будівля не перебуває в володінні третіх
осіб,  є недійсним,  посилаючись на те, що спірна будівля
перебувала в оренді.

Як
встановлено судом, 20.11.2006 р. між ЗАТ Фінансово-страхова компанія
«Адміралтейська»та Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 укладено договір
купівлі продажу будівлі спортивного залу загальною площею 1823,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно
до п.7 договору продавець свідчить, що вказана будівля спортивного залу
загальною площею 1823,5 кв.м. не продана, не подарована, не заставлена, в спорі
і під забороною не перебуває, вільна від прав третіх осіб, відносно до неї не
укладено ніяких договорів з відчуження, користування, оренди.

Відповідно
до ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України правочин може бути визнаний судом
недійсним, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених законом. Тобто, право на оспорювання
правочину має сторона або особа, яка довела як свою юридичну заінтересованість,
так і те, що цей правочин порушив її права.

Як
стверджує позивач, спірна будівля на дату укладення договору купівлі-продажу
перебувала в користуванні у Севастопольської міської ради спортивного
товариства профспілок «Україна»- орендаря на підставі договору оренди №
90/20-336, укладеного 16.12.1996р.  з ВАТ
«Севастопольський морський завод».

Це
посилення позивача є помилковим та не відповідає матеріалам справи з огляду на
наступне.

Як
вбачається з договору оренди № 90/20-336 від 16.12.1996р. (а.с. 15-16) він
укладений на строк до 31.12.1997р., будь яких угод щодо продовження строку дії
цього договору, як це встановлено умовами п.4.2. договору, позивач суду не
надав.

Також,
позивач не надав суду доказів того, що він є правонаступником орендаря за
договором оренди, в той час як орендарем за договором є Севастопольська міська
рада Спортивного товариства профспілок «Україна».

З
огляду на вищевказане суд вважає, що пунктом 7 договору купівлі-продажу від
20.11.2006р., укладеного між  ЗАТ
Фінансово-страхова компанія «Адміралтейська»та Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1, права Фізкультурно-спортивного товариства «Позашкільний учбовий заклад
«Севастопольська дитячо-юнацька спортивна школа «Чайка»не порушує.

Крім
того, якщо позивач вважає що існує порушення його прав як сторони за договором
оренди № 90/20-336 від 16/ХІІ -96 (арк. с. 15-16), п. 7 Договору від 20.11.2006
(арк. с. 14-15) не є перешкодою для звернення з вимогою про захист порушеного
права, яке випливає з договору оренди.

Таким
чином, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись
статями 49, 78, 82-85. 116,117 Господарського процесуального кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
відмовити.

Копії
рішення направити сторонам.

Суддя
В.Є.Дмитрієв

Рішення оформлено
відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального
кодексу України і підписано   17.03.2008

РОЗСИЛКА:

Фізкультурно
-спортивне товариство “Позашкільний учбовий заклад “ Севастопольська дитячо
-юнацька спортивна школа “Чайка”  - 99011 м. Севастополь, вул.  Костомаровська, 3

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1АДРЕСА_2

Закрите
акціонерне товариство “Фінансово -страхова компанія “Адміралтейська” -  м. Севастополь, вул. Брестська, 21

Севастопольська
міська рада -99011
м. Севастополь, вул. Леніна, 3

Севастопольська
міська рада в особі Спортивного товариства профспілок “Україна” -99011 м. Севастополь, вул. В.Морська,
11