ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2008 Справа № 41/35-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів: Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Колесніченко І.В. (дов. № 53-02/344 від 06.03.07 р.);

від відповідача: Шуненко Н.Ю. (дов. № 31 від 26.06.06 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес” м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.08 р. у справі № 41/35-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Криворізький залізорудний комбінат” м.Кривий Ріг

до Відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес” м.Дніпропетровськ

про стягнення 660 825 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.02.08 р. у справі № 41/35-08, яке підписано 15.02.08 р. (суддя Орєшкіна Е.В.), задоволено позов Відкритого акціонерного товариства “Криворізький залізорудний комбінат” м.Кривий Ріг до Відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес” м.Дніпропетровськ про стягнення штрафних санкцій в сумі 660 825 грн.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позову.

Скаржник вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, суд неправильно застосував або взагалі не застосував норми матеріального і процесуального права, не повністю з’ясував обставини, які мають суттєве значення для вирішення даного спору, визнав доведеними обставини та факти, які такими не є, а висновки, яких дійшов суд при ухваленні оскаржуваного рішення, не відповідають фактичним обставинам справи.

ВАТ “Завод “Дніпропрес” вважає, що підставою для скасування рішення по даній справі є наступне.

Відповідач під час судового засідання 14.02.08 р. дізнався, що саме 14.02.08 р., перед судовим засіданням, позивач через канцелярію суду подав заяву про зміну позовних вимог. Вказану заяву отримав лише 15.02.08 р., тобто після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, а тому не міг підготувати свої заперечення та ознайомитися з розрахунком. Тим самим суд порушив приписи ст. 22 ГПК України щодо рівності прав сторін у судовому процесі, не надав йому можливості надати свої доводи і міркування.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.1 ст. 43 ГПК України, так як судом не взято до уваги та всебічно, повно і об’єктивно не проаналізовано всі обставини справи в їх сукупності, а саме: не прийнято до уваги п.3.2 договору, яким передбачено зобов’язання відповідача розпочати виготовлення продукції (опрокидувача) з моменту письмового повідомлення “покупця” (позивача) “продавця” (відповідача).

Відповідач вважає, що строк у 90 днів слід було розраховувати з дня, наступного за днем подання письмової заяви, а оскільки такого повідомлення позивачем не було надіслано, то у продавця взагалі не виникло зобов’язання щодо початку виконання робіт за договором.

Скаржник зазначає в апеляційній скарзі, що позивачем не доведено, що саме з моменту попередньої часткової оплати він повинен розпочати виготовлення опрокидувача, а отже оскільки позивач не виконав зобов’язання п.3.2 договору вважає, що має місце прострочення кредитора і відповідно до приписів ч.2 ст. 613 ЦК України зобов’язання відповідача щодо поставки опрокидувача повинно бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідач вважає, що судом безпідставно відхилено такий доказ відповідача, як акт від 11.02.2008 р. з мотивів, що він не містить узгодження сторонами продовження строків поставки продукції і, на його думку, такий висновок суду є помилковим.

ВАТ “Завод “Дніпропрес” вказує у своїй скарзі, що сума штрафних санкцій позивачем наведено невірно, без врахування ступені виконання зобов’язань відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, так як вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Копія заяви позивача про зміну позовних вимог № 53-02/209 від 04.02.2008 р. направлена на адресу відповідача 08.02.2008 р., про що свідчить поштовий опис цінного листа Ф-107, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Отримання відповідачем вище зазначеної заяви позивача про зміну позовних вимог після оголошення вступної та резолютивної частин рішення не є порушенням процесуального законодавства України.

Позивач вважає помилковим ствердження відповідача про порушення судом ст. 22 ГПК України, так як відповідач не скористався вказаною нормою ГПК і у судовому засіданні не заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із заявою про уточнення позовних вимог, а натомість надав згоду на оголошення в суді першої інстанції вступної та резолютивної частин рішення.

Позивач вказує у відзиві, що він не змінював підставу та предмет позову, а змінив лише розмір позовних вимог.

ВАТ “Криворізький залізорудний комбінат” звертає увагу у своєму відзиві на апеляційну скаргу, що відповідач відповідно до умов договору зобов’язався поставити товар позивачу, а не виготовити продукцію, як зазначено в апеляційній скарзі.

Не погоджується позивач з посиланням відповідача на неправильність відліку судом строку, з якого мала бути здійснена поставка, так як пунктом 1.2 договору № 871 від 19.06.07 р. встановлено, що найменування, асортимент, кількість товару, комплектність, ціна, якість, строки і умови поставки товару визначаються сторонами у п.3 Специфікації № 1 до договору від 19.06.2007 р. № 871.

Обов’язок відповідача по строку поставки товару, обумовлений сторонами у п.3 Специфікації № 1, тобто строк поставки товару: 3-4 квартал 2007 р. протягом 90 (дев’яносто) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 300 000 грн., а не з початком виготовлення товару.

Позивач вважає, що судом першої інстанції правильно проведено відлік часу, з якого мала бути здійснена поставка, а тому ствердження відповідача про наявність прострочки позивача та не застосування судом першої інстанції ч.1 та ч.2 ст. 613 ЦК України є безпідставним.

Не згоден позивач з доводами відповідача стосовно того, що господарським судом не надано належної правової оцінки актам від 22.11.2007 р. та від 24.01.2008 р., оскільки відповідач не враховує, що відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що пунктом 10.1 договору № 871 від 19.06.2007 р. сторони за договором передбачили, що зміна та доповнення до договору можуть бути внесені тільки за згодою сторін, з обов’язковим оформленням протоколу розбіжностей або додаткової угоди до договору. Будь-які протоколи розбіжностей або додаткові угоди між позивачем та відповідачем щодо зміни строку поставки товару не укладалися.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Між ВАТ “Криворізький залізорудний комбінат “ (покупець) та ВАТ “Завод “Дніпропрес” (продавець) укладено договір № 871 від 19.06.07 р., згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов’язався поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець прийняти і оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Найменування, асортимент, кількість товару, комплектність, ціна, якість, строки і умови поставки товару сторони, згідно з пунктом 1.2 договору, обумовили у Специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

У пункті 3.1 договору сторони встановили, що товар повинен бути поставлений у строк, обумовлений сторонами у специфікації.

Поставка товару, згідно з пунктом 3.5 договору, здійснюється на умовах, передбачених у специфікації.

У специфікації № 1 до вищезазначеного договору пунктом 3 передбачено строк поставки товару: 3-4 квартал 2007 р., протягом 90 (дев’яносто) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 300 000 грн., передбачена дострокова поставка товару.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 11), що 25.06.2007 р. позивач перерахував відповідачу 300 000 грн. Відповідач зобов’язаний був, відповідно з п.3 Специфікації, поставити опрокидувач ОКЕ2-4,5-750А в кількості 1 штуки у строк до 23.09.07 р.

Відповідач не надав доказів поставки товару позивачу, а тому позивач, керуючись пунктом 6.2 договору, за порушення погоджених строків поставки, нарахував відповідачу штраф в розмірі 0,5 % від вартості не поставленого товару, за кожний день прострочення. Штраф нараховано за період з 24.09.07 р. по 05.02.08 р. в сумі 660 825 грн.

Колегія суддів вважає, що господарський суд цілком правомірно задовольнив позовні вимоги з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає безпідставними, необґрунтованими і повністю погоджується з запереченнями позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес” м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2008 р. у справі № 41/35-08 залишити без змін.

Головуючий                      Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                  Р.М. Бахмат

О.С. Євстигнєєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді І.Г.Логвиненко

26.03.08 р.