ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р.

Справа № 17/907/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Татік Ю.М., довіреність № б/н, дата видачі: 03.03.08р., /в судовому засіданні від 13.03.08р./;

від відповідача –Павленко І.В., довіреність № 7, дата видачі: 04.02.08р.; Питомець Г.П., довіреність № 4, дата видачі: 04.02.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю „Єрмак”, с. Шевченкове Кілійського р-ну Одеської області,

на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008р.

по справі № 17/907/07

за позовом скаржника

до Державного підприємства „Дельта-лоцман”, м. Миколаїв

про стягнення 6 968 929 грн.

(в судовому засіданні у відповідності до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 20.03.08р.)

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю /далі –ТОВ/ „Єрмак” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до державного підприємства /далі –ДП/ „Дельта-лоцман” про стягнення 6 968 929грн. майнової шкоди, спричиненої позивачу внаслідок здійснення відповідачем відвалу ґрунту від днопоглиблювальних робіт вздовж берегу острову Єрмаків.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2007р. справу надіслано до господарського суду Миколаївської області за територіальною підсудністю відповідно до вимог ст. 15 ГПК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008р. (суддя Коваль С.М.) у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачем не доведено факту наявності матеріальних збитків у сумі заявлених позовних вимог та відсутні належні докази на обґрунтування позову.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ „Єрмак” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенням господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008р. та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про неналежність доказу обґрунтування суми позову з посиланням на “Рабочий прект. Устройство дамбы обвалования на о. Ермаков. Сметная документация”, оскільки законом не передбачено, яким саме шляхом відбувається рекультивація земель, то облаштування дамби є одним із способів такої рекультивації. Таким чином, на думку скаржника, місцевий господарський суд не дослідив тих обставин справи, що складування ґрунту від днопоглиблювальних робіт на належній на праві користування земельній ділянці ТОВ „Єрмак” без сплати за її рекультивацію, як зазначає останнє, завдало йому майнової шкоди, яка складає 6 968 929 грн., які мають бути стягнуті на підставі ст. 1166 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП „Дельта-лоцман” спростовує її доводи та просить суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008р. без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу ТОВ „Єрмак” –без задоволення.

Клопотання представника ТОВ „Єрмак” від 20.03.2008р. про відкладення розгляду скарги у зв’язку з його участю у іншій справі колегією суддів відхилено як необґрунтоване, оскільки заявник не приклав будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 598-рвід 13.10.2003р. затверджено техніко-економічне обґрунтування будівництва глибоководного суднового ходу / далі-ГСХ/ р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти річки Дунай.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України N 514 від 10.07.2003р. введене в дію рішення колегії від 07.07.2003р. № 20 „Про план і порядок реалізації Указу Президента України від 10.06.2003 р. № 502/2003 „Про рішення Ради національної безпеки і оборони України” від 06.06.2003р. „Про стан виконання Указу Президента України” від 10.08.1998 р. № 861 „Про створення Дунайського біосферного заповідника” та перспективи будівництва судноплавного шляху Дунай - Чорне море”.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. №428 „Про затвердження Програми комплексного розвитку Українського Придунав’я на 2004-2010рр.”, обов'язок будівництва глибоководного суднового каналу р. Дунай-Чорне море покладено на Міністерство транспорту України. У свою чергу Міністерство транспорту своїм рішенням визначило ДП „Дельта-Лоцман” основним замовником робіт по будівництву ГСХ р. Дунай-Чорне море.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.05.2004р. № 283-р затверджено поданий Мінтрансом робочий проект „Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти. І етап”.

13.08.2004р., Міністерством охорони навколишнього природного середовища України надано відповідачу - ДП „Дельта-лоцман” дозвіл №4151/03-06-12 на використання в експериментальному режимі під складування ґрунту земельних ділянок № 15 та № 16, розташованих на острові Єрмаків.

Матеріалами справи підтверджено, що Кілійською районною державною адміністрацією ДП „Дельта-лоцман” було відведено земельні ділянки для організації гідровідвалів, а Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству відповідачу було надано дозвіл на право здійснення днопоглиблювальних робіт.

ДП „Дельта-лоцман” з 06.08.2004р. по 01.09.2004р. проводило роботи по днопоглиблюванню в районі острова Єрмаків землесосом „М-30” німецької компанії „Jozef Mobeus”, що підтверджується протоколом засідання оперативного штабу з будівництва каналу ГСХ „Дунай-Чорне море” від 14.09.2004р.

З протоколу наради від 12.10.2004 р. вбачається, що через поломку землесоса „М-30” продовжувати днопоглиблювальні роботи стало не можливо, а актом № 63/04-09 від 14.10.2004 р. Державної інспекції охорони Чорного моря зафіксовано факт поломки землесоса „М-30”.

Після цього, 22.10.2004 р. позивач –ТОВ „Єрмак” за договором оренди земельної ділянки та актом прийому-передачі земельної ділянки прийняв в користування земельну ділянку (острів Єрмаків) на території Кілійського району Одеської області загальною площею 2189,913 га. Відповідно до п. 2.1. цього договору земельна ділянка передана для сінокосіння та заготівлі кормів терміном на 49 років. При використанні земельної ділянки ТОВ „Єрмак” зобов'язаний додержуватися екологічної безпеки землекористування та забезпечити збереження родючості ґрунтів, дотримання державних стандартів та режиму використання водоохоронних зон, прибережних захисних смуг (п. 3.1.2. договору). Пунктом 3.3.4 вказаного договору встановлено, що ТОВ „Єрмак” у порядку, встановленому законодавством, має право вимагати охорони прав на орендовану земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні нею. Відповідно до п. 5.1. договору в разі невиконання умов договору однією із сторін, винна сторона зобов'язана відшкодувати другій стороні нанесені збитки.

Вищезазначений договір оренди земельної ділянки, укладений між Кілійською державною адміністрацією та ТОВ „Єрмак” зареєстрований у відповідності до ст. 18 Закону України „Про оренду землі” в Одеській філії ДП „Одеський регіональний центр державного земельного кадастру” 28.10.2004 р., про що зроблено запис у Державному реєстрі земель за № 1.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ТОВ „Єрмак” не являлось землекористувачем означеної земельної ділянки в період, коли ДП „Дельта-лоцман” проводились роботи з днопоглиблювання, оскільки уклало відповідний договір лише 22.10.2004 р., а діяти він почав з дня державної реєстрації тобто 28.10.2004 р. Оскільки ТОВ „Єрмак” брало острів в оренду в стані, що був на дату укладання договору, а позивач довів, що здійснював роботи з реалізації проекту загальнодержавного значення „Будівництво глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти” в період з 06.08.2004р. по 01.09.2004р., тобто до його укладання, то все, що передувало його укладанню не може порушувати права орендаря острову.

Загальним принципом цивільного права встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, що передбачено ч.1 ст. 22 ЦК України.

Колегія суддів виходить з того, що оскільки між позивачем та відповідачем на той час були відсутні будь-які договірні зобов’язання, заявлені до стягнення 6 968 929 грн. слід оцінювати як шкоду, що витікає з позадоговірних відносин, і відповідно позивач, даючи правове обґрунтування заявленим позовним вимогам, посилається на ст. 1166 ЦК України, згідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому слід зазначити, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: факт порушення зобов’язання (протиправна дія чи бездіяльність), наявність і розмір завданих збитків, причинний зв’язок між порушенням зобов’язання і збитками, вина особи, яка порушила зобов’язання.

Відтак, покладання деліктної відповідальності на відповідача є безпідставним, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач по-перше, здійснював роботи з днопоглиблювання в раніший період, ніж у позивача виникли відносини з землекористування, а по-друге, дії ДП „Дельта-лоцман” з проведення днопоглиблювальних робіт цілком правомірні, так як здійснювались на підставі означених нормативно-правових актів та реалізовували замовлення держави для підтримки навігаційних глибин на ділянці VII міжнародного транспортного коридору на виконання державою своїх міжнародних зобов’язань з забезпечення безпеки судноплавства на внутрішніх водних шляхах.

Не приймаються до уваги посилання апеляційної скарги на укладання між позивачем та відповідачем попереднього договору від 09.08.2004 р., оскільки суд першої інстанції підставно дійшов висновку, а колегія з ними погоджується, про те, що відповідно до статті 33 ГПК України позивач не довів надсилання відповідачу на підпис будь-яких договорів. Щодо наявних в матеріалах справи договору № 14 (№ 790/В-07) від 16.08. 2007 р. по виконанню земляних робіт по рекультивації місць складування ґрунту від днопоглиблювальних робіт на річній частині на гідровідвалі № 15 та договір № 15 (№ 789/В-07) від 16.08.2007 р. по укріпленню відкосів посівом багаторічних трав при рекультивації місць складування ґрунту від днопоглиблювальних робіт на річній частині на гідровідвалі № 15, за якими позивачем виконано означені роботи та ДП „Дельта-лоцман” здійснено повну їх оплату, то вони укладались та виконувались значно пізніше і свідчать лише про виконання відповідачем обов’язків по рекультивації зайнятих відвалом ґрунту земель, а також спростовують доводи скаржника про їх рекультивацію шляхом устройства дамби обвалування, докази будівництва якої відсутні.

Судова колегія, оцінивши кошторисну документацію „Рабочий проект. Устройство дамби обвалования на о. Ермаков”, як на документ, на підставі якого розрахована сума майнової шкоди, у відповідності з вимогами ст.ст.34,42,43 ГПК України, вважає його неналежним доказом, оскільки в справі відсутні докази будь-якої реалізації даного проекту та взагалі його будь-якого відношення до позивача.

Відтак, колегія суддів вважає, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди в рамках спірних правовідносинах між сторонами у справі відсутній склад правопорушення, а тому позов не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що господарський суд Миколаївської області ретельно з’ясував всі обставин справи, давши належну оцінку наявним в ній доказам, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Тому, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008 р. слід залишити без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Рішення господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008 року по справі № 17/907/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Єрмак” –без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя С.І.Колоколов

Суддя М.С. Петров