ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.08
Справа № 17/53

Господарський
суд Львівської області
у складі судді Ділай У.І.

При
секретарі Хрунь І.Ю.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом: ПП “Земсервіс”,               м. Новояворівськ

до
відповідача: СПД-ФО
ОСОБА_1, м. Миколаїв

Про повернення помилково перерахованих
коштів в сумі 14 558,00 грн.

Суддя  У.І.Ділай

Представники :

Від позивача: Бобров О.С. -представник (Довіреність
від 01.02.2008р.)

Від відповідача: ОСОБА_2. -представник (Довіреність №
609 від 14.03.2008р.)

Представникам
сторін роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.
Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть
спору:

На
розгляд Господарського суду надійшла позовна заява ПП “Земсервіс”,   м. Новояворівськ до відповідача -СПД-ФО
ОСОБА_1, м. Миколаїв про повернення помилково перерахованих коштів в сумі 14
558,00 грн.   .

Ухвалою
Господарського суду Львівської області від 25.02.2008р. порушено провадження у
справі та призначено до розгляду на 18.03.2008р.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник
відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у Відзиві на позовну
заяву. Як зазначається у Відзиві, СПД-ФО ОСОБА_1. відповідно до умов Договору №
2/2/2005 від 09.02.2005р. було надано ПП “Земсервіс” маркетингові послуги, які
були оплачені позивачем Платіжним дорученням № 57 від 10.03.2005р. на суму                    14 558,00 грн. З
посиланням на вказане представник відповідача просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити.

В
процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

Згідно
з Платіжним дорученням № 57 від 10.03.2005р. позивач перерахував на рахунок
відповідача грошові кошти у розмірі 14 558,00 грн. Як призначення платежу у
вказаному Платіжному дорученні зазначено “Оплата за надані маркетингові послуги
згідно Договору № 2/2/2005 від 09.02.2005р. без ПДВ”.

Як
стверджував представник позивача у судовому засіданні, вказаний Договір
сторонами підписаний не був, а відтак кошти в сумі 14 558,00 грн. перераховані
на рахунок СПД-ФО ОСОБА_1. помилково.

Представник
відповідача у поданому ним Відзиві на позовну заяву твердження позивача
заперечив, та вказав, що 09.02.2005р. сторонами у справі було підписано Договір
№  2/2/2005. На виконання умов вказаного
Договору відповідачем було надано позивачу маркетингові послуги по дослідженню
ринку аерофотознімальної техніки, що підтверджується Актом прийому-здачі від
24.02.2005р.

На
підтвердження зазначеного представником відповідача надано суду для огляду Договір
№ 2/2/2005  від 09.02.2005р. та  Акт прийому-здачі від 24.02.2005р. із
відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін.

Оглянувши
та дослідивши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін в
судовому засіданні та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні
вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав:

Як
встановлено судом, 09.02.2005р. між сторонами у справі було укладено Договір №
2/2/2005, відповідно до умов якого СПД-ФО ОСОБА_1. зобов'язувався надати ПП
“Земсервіс” маркетингові послуги, визначені у Договорі, а позивач
зобов'язувався сплатити за надані послуги винагороду у розмірі 14 558,00
грн.

Як
вбачається із наданого представником відповідача Акту прийому-здачі від
24.02.2005р. СПД-ФО ОСОБА_1. свої договірні зобов'язання виконав у повному
обсязі.

10.03.2005р.
Платіжним дорученням № 57 ПП “Земсервіс” за надані маркетингові послуги згідно
Договору № 2/2/2005 від 09.02.2005р. перерахувало на рахунок відповідача
грошові кошти в сумі 14 558,00 грн.

Згідно
із ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення,  в  якому
одна  сторона (боржник)   зобов'язана
вчинити   на   користь
другої  сторонни (кредитора) певну
дію (передати  майно,  виконати
роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно
ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється його виконанням,
проведеним належним чином.

Як
вбачається із матеріалів справи, зобов'язання за Договором № 2/2/2005 від
09.02.2005р. сторонами виконані належним чином, а відтак вимоги позивача про
повернення коштів в сумі 14 558,00 грн., сплачених Платіжним дорученням № 57
від 10.03.2005р. суд вважає безпідставними, документально необгрунтованими та
такими, що до задоволення не підлягають.

У   з п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України  та ст. 33 ГПК України  кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,   на
які   вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судові
витрати згідно з ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 202 ГК України, ст.ст. 4-3, 33, 43 , 49,
75, 80, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.   У задоволенні позову відмовити.

Суддя
Ділай У.І.