ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2008 Справа № 4/1-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Імперіал Агро ЛТД” м. Херсон

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма “Геліос-Херсон, ЛТД” м. Херсон

про стягнення 27.436грн.00коп.

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Авер’янова С.Б.

від відповідача –уповноважена особа Гололобов М.І.

Позивач звернувся з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача 27.436грн.00коп., як завданих збитків, у зв’язку із вчиненням недійсного правочину. Він посилається на те, що укладений між сторонами договір підряду від 16.05.2006року постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року визнано недійсним за ознаками статті 227 ЦК України у зв’язку з тим, що роботи по монтажу та наладці газового обладнання і автоматики жарової шафи та сушильного барабану виконані відповідачем без відповідного дозволу, що не дозволяє прийняти їх в експлуатацію, тому ці роботи були виконані за дорученням позивача іншою організацією.

Підставою позовних вимог позивач зазначає частину 2 статті 216 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зв’язку із вчиненням недійсного правочину другій чи третій стороні завдано збитків, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідач позовні вимоги не визнає, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що договір підряду від 16.05.2006року постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року визнано укладеним та таким, що відповідає вимогам частин 2-4, 7 статті 180 ГК України та статті 252 ЦК України, а зобов’язання за ним припинено лише на майбутнє, тому положення частини 2 ст. 216 ЦК України щодо стягнення збитків до правовідносин сторін не можуть бути застосовані, оскільки договір був чинним на момент його укладення та виконання.

Він також посилається на виконання ним робіт за договором підряду на суму 15.050грн.00коп., які прийняті та сплачені позивачем без будь-яких зауважень. Відповідач вважає, що відсутність дозволу не є доказом того, що роботи були виконані ним неякісно і їх не можна використовувати чи експлуатувати та що саме ці роботи потребували демонтажу та виконання нового обсягу робіт іншою організацією.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

16 травня 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіал Агро ЛТД" (позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма “Геліос-Херсон, ЛТД” (відповідач) уклали між собою договір на виконання будівельно-монтажних робіт, за умовами якого замовник (позивач) доручив, а підрядник (відповідач) прийняв на себе зобов'язання здійснити монтаж і налагодження обладнання сушильного барабану.

Згідно додаткової угоди від 11 серпня 2006 року по договору підряду, яка є невід'ємною частиною договору, відповідач взяв на себе зобов'язання виконати монтажні роботи газового обладнання та автоматики жарової шафи RAY-O-MATIC Sistem модель 322, отримати необхідні документи від територіального управління Держгірпромнагляду та здати в експлуатацію сушильний барабан жарової шафи лінії по переробці арахісу, а також здійснити комплекс заходів по навчанню правилам безпечної експлуатації сушильного барабану жарової шафи по переробці арахісу узгодженої кількості працівників позивача. В свою чергу позивач зобов’язався оплатити вартість виконаних відповідачем робіт в розмірі 19 221грн.00коп.

На виконання зобов'язань по оплаті робіт за договором підряду позивачем була здійснена оплата в розмірі 15050грн.00коп., що підтверджується банківськими виписками від 17.05.2006 року, 22.06.2006року, 18.08.2006 року.

Зазначений договір підряду від 16.05.2006року оскаржувався позивачем та розглядався господарським судом Херсонської області. Рішенням по справі №2/96-ПД-07 від 17.05.2007року позовні вимоги позивача були задоволені частково. Судом визнано недійсним договір від 16.05.2006 року. В стягненні на користь позивача 15050грн.00коп., які заявлялися на підставі зазначеного договору, відмовлено.

Звертаючись з позовом, позивач в позовній заяві зазначає, що постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року договір підряду визнано недійсним відповідно до статті 227 ЦК України, тому просить відшкодувати йому 27.436грн.00коп. збитків на підставі ч.2 статті 216 ЦК України, так як вважає, що з вини відповідача у зв'язку із вчиненням недійсного правочину йому завдано збитків у зазначеному розмірі.

Однак, при цьому відповідач не врахував того, що постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року договір підряду визнано укладеним та таким, що відповідає вимогам частин 2-4, 7 статті 180 ГК України та статті 252 ЦК України, а сам договір визнано недійсним за ознаками статті 227 ЦК України, оскільки дозвіл відповідачу на виконання передбачених договором робіт на виконання налагодження приладів КВП і автоматики безпеки газовикористовувального обладнання не видавався. Зобов’язання за цим договором припинено лише на майбутнє.

При цьому постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року також зазначено, що угода від 16.05.2006року виконана сторонами частково. Позивач прийняв відповідно до акту виконаних робіт частину замовлених підряднику робіт і сплатив за це визначену в акті вартість. Прийняті роботи позивач не повернув відповідачу. І лише решту робіт, які не виконав відповідач, виконала інша організація, яка має відповідну ліцензію на здійснення діяльності, передбаченої предметом договору.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2007року також встановлено, що відповідно до актів виконаних робіт від 31.07.2006року та від 09.08.2006року позивач прийняв від відповідача підрядні роботи на суму 15221грн.00коп. Актом перевірки систем автоматики жарової шафи по переробці арахісу від 14.06.2006року, підписаного позивачем та відповідачем, встановлено, що роботи виконані в повному обсязі, згідно проекту. Проведена перевірка всіх систем та ланцюгів управління. Обладнання підготовлено для проведення пусконалагоджувальних робіт. Протоколами випробування автоматики безпеки підтверджується, що випробування автоматики безпеки котла, проведені ПТП ПП “Продагросервіс” та ЗАТ “Херсонський міськмолзавод”, показали надійність захисту котлоагрегату. Схема захисту котла придатна до експлуатації.

За таких підстав, суд не може прийняти, як належне обґрунтування позовних вимог, посилання позивача на те, що внаслідок винних дій відповідача позивачу нанесені збитки у вигляді позитивної шкоди, а саме – затрат, які були понесені позивачем по оплаті підрядних монтажних та налагоджувальних робіт, а також робіт по введенню обладнання в експлуатацію, які виконала інша підрядна організація, оскільки доказів, якими б підтверджувалась необхідність переробки переданих відповідачем монтажних та налагоджувальних робіт позивач суду не надав, а матеріали справи свідчать про їх якісне виконання відповідачем.

Крім того, відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських правовідносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма міститься і в статті 623 ЦК України. Частиною 1 статті 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу господарського правопорушення: порушення права; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками. При наявності таких обставин у особи виникає право на відшкодування завданих їй збитків.

Притягнення ж до господарсько-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько-правової відповідальності.

Частиною 2 статті 216 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу позовних вимог, також передбачено відшкодування збитків винною стороною. Тобто, в будь-якому випадку позивач повинен довести наявність вини відповідача в спричиненні йому збитків. Таких доказів вини відповідача та обґрунтування розміру саме спричинених з його вини, зазначених в позовній заяві збитків, позивач суду не надав, чим не довів наявності в діях відповідача складу правопорушення.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України відносяться на позивача.

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст.84 ГПК України 12.02.2008року.