ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 2/682

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представників сторін І. Хасіна (дов. від 10.10.07), А. Лабезного (дов. від 14.01.08), Н. Жидейкіної (дов. від 10.09.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” на рішення господарського суду м. Києва від 7 лютого 2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року у справі № 2/682 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” до Київської міської ради, третя особа-комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація”, про спонукання продовжити дію договорів оренди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про продовження орендних відносин на умовах, які зазначені в договорах №№05/0163 та № 05/0164 від 11 червня 2002 року оренди нежитлових приміщень.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на безпідставність вимог.

Рішенням господарського суду м. Києва від 7 лютого 2006 року (суддя І.Домнічева), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року, в позові відмовлено з мотивів безпідставності вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” просить судові рішення скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 15, 16 і 764 Цивільного кодексу України, статей 9 і 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, статі 105 Господарського процесуального кодексу України і задовольнити позов.

Київська міська рада та комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” в задоволенні касаційної скарги просять відмовити.

Судова колегія вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що рішенням виконкому Київської міської ради народних депутатів від 13 січня 1992 року № 26 “Про формування комунального майна міста та районів” приміщення на вул. Прирічній, 25-А і 27-Є в м. Києві віднесені до комунальної власності територіальної громади міста.

За змістом частини 5 статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону можуть передавати об’єкти права комунальної власності в оренду.

На виконання рішення Київради від 14 березня 2002 року № 360/1794 “Про передачу у користування нежилих приміщень” балансоутримувач- комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” уклало з товариством з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” відповідні договори оренди зазначених приміщень строком дії до 14 березня 2005 року.

Листами від 23 березня 2005 року № 155/05-428 та 25 березня 2005 року №155/05-429 позивач був належним чином повідомлений про закінчення строку договорів, на який їх було укладено, та про повернення об’єктів оренди.

В подальшому, вирішуючи питання продовження договорів оренди на новий строк, Київська міська рада рішенням від 30 серпня 2005 року № 15/3479 “Про передачу в користування на умовах оренди нежилих приміщень, продовження термінів дії договорів оренди нежилих приміщень, надання дозволів на встановлення пільгових ставок оплати та про зміни орендних ставок” відмовила товариству в продовженні дії договору оренди приміщення в будинку № 25-А з підстав надання його в оренду державному підприємству Укркрнверсбуд”.

За змістом частини 4 статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендодавець вправі відмовити у передачі в оренду об’єктів, якщо прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

Подальше припинення відносин оренди приміщення в будинку № 25-А з державним підприємством не свідчить про порушення прав позивача.

Водночас орендодавець погодився продовжити на 364 дні строк оренди приміщення в будинку № 27-Є, але цим правом орендар не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

За таких обставин колегія суддів вважає, що господарські суди дійшли правомірного висновку про відмову в задоволенні позову і підстави для скасування рішення і постанови, що оспорюються, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 7 лютого 2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року у справі № 2/682 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Надежда-95” без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій