ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/57а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2008 р.

16год. м. Черкаси

За позовом Канівської об’єднаної державної податкової інспекції

до товариства з обмеженою відповідальністю „ЧАС ПІК ЛТД”

про стягнення 2163грн. 36коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Савельєва О.Г.

Представники сторін:

від позивача: Сало В.Д. - за довіреністю від 20.08.2007р.;

від відповідача: не прибули.

Заявлено позов про стягнення за рахунок активів відповідача в доход бюджету 2163грн. 36коп. податкового боргу станом на 0512.2007р., у тому числі: 698грн. 36коп. з єдиного податку і 1465грн. з податку на прибуток.

У засіданні суду представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач був повідомлений про дату, час і місце засідання суду, проте його представник в засідання суду не прибув.

Заперечення проти позову відповідач до господарського суду не подав.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

21 лютого 2005р. виконавчим комітетом Канівської міської ради була проведена державна реєстрація відповідача як суб’єкта підприємницької діяльності-юридичної особи.

1 березня 2005р. відповідач був узятий позивачем на облік як платник податків.

Протягом 2006р. відповідач як підприємець застосовував спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, передбачену Указом Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” в редакції Указу Президента України від 28.06.1999р. №746/99 за ставкою єдиного податку 10 відсотків.

15 червня 2006р. відповідач подав позивачу розрахунок сплати єдиного податку за перший квартал 2006р., який відповідно до вимог ст. 4 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” повинен був подати до 20 квітня 2006р.

Про несвоєчасне подання відповідачем розрахунку сплати єдиного податку за перший квартал 2006р. позивач склав акт від 15.06.2006р. №173/15-030/33362986, на підставі якого прийняв і вручив під розписку 15.06.2006р. уповноваженому представнику відповідача податкове повідомлення-рішення від 15.06.2006р. №/0 про визначення відповідачу 170грн. податкового зобов’язання з єдиного податку у вигляді передбаченого пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ) штрафу за несвоєчасне подання розрахунку сплати єдиного податку за перший квартал 2006р. у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

1 вересня 2006р. відповідач подав позивачу розрахунок сплати єдиного податку за другий квартал 2006р., який відповідно до вимог ст. 4 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” повинен був подати до 20 липня 2006р.

Про несвоєчасне подання відповідачем розрахунку сплати єдиного податку за другий квартал 2006р. позивач склав акт від 01.09.2006р. №200/15-030/33362986, на підставі якого прийняв і вручив під розписку 05.09.2006р. уповноваженому представнику відповідача податкове повідомлення-рішення від 04.09.2006р. №/0 про визначення відповідачу 170грн. податкового зобов’язання з єдиного податку у вигляді передбаченого пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ штрафу за несвоєчасне подання розрахунку сплати єдиного податку за другий квартал 2006р. у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

5 лютого 2007р. відповідач подав позивачу розрахунок сплати єдиного податку за четвертий квартал 2006р., який відповідно до вимог ст. 4 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” повинен був подати до 20 січня 2007р.

Про несвоєчасне подання відповідачем розрахунку сплати єдиного податку за четвертий квартал 2006р. позивач склав акт від 05.02.2007р. №39/15-030/33362986, на підставі якого прийняв і вручив під розписку 05.02.2007р. уповноваженому представнику відповідача податкове повідомлення-рішення від 05.02.2007р. №/0 про визначення відповідачу 170грн. податкового зобов’язання з єдиного податку у вигляді передбаченого пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ штрафу за несвоєчасне подання розрахунку сплати єдиного податку за четвертий квартал 2006р. у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач податкові повідомлення-рішення позивача від 15.06.2006р. №/0, від 04.09.2006р. №/0 і від 05.02.2007р. №/0 ні у адміністративному ні у судовому порядку не оскаржував, а визначену за ними загальну суму податкового зобов’язання –510грн. (170грн. х 3) станом на 05.12.2007р. сплатив частково у розмірі 41грн. 64коп. Відповідно недоїмка склала 468грн. 36коп.

За поданим позивачу 05.02.2007р. розрахунком сплати єдиного податку за четвертий квартал 2006р. відповідач самостійно визначив суму податкового зобов’язання з єдиного податку в розмірі 962грн., із якої станом на 05.12.2007р. сплатив лише 752грн. Недоїмка становить 210грн. (962грн. –752грн.).

Відповідно до ст. 16 Закону №2181-ІІІ за порушення відповідачем граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з єдиного податку позивач згідно з карткою особового рахунку відповідача нарахував останньому пеню у сумі 19грн. 97коп., яка станом на 05.12.2007р. не була сплачена відповідачем.

5 листопада 2007р. відповідач подав позивачу декларацію з податку на прибуток за перший квартал 2007р., яку відповідно до вимог пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ повинен був подати не пізніше 10 травня 2007р.

Про несвоєчасне подання відповідачем податкової декларації з податку на прибуток за перший квартал 2007р. позивач склав акт від 27.09.2007р. №443/15-030/33362986, на підставі якого прийняв і вручив під розписку 08.10.2007р. уповноваженому представнику відповідача податкове повідомлення-рішення від 04.10.2007р. №/0 про визначення відповідачу 170грн. податкового зобов’язання з податку на прибуток у вигляді передбаченого пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ штрафу за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за перший квартал 2007р. у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

5 листопада 2007р. відповідач подав позивачу декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2007р., яку відповідно до вимог пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ повинен був подати не пізніше 9 серпня 2007р.

Про несвоєчасне подання відповідачем податкової декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2007р. позивач склав акт від 27.09.2007р. №444/15-030/33362986, на підставі якого прийняв і вручив під розписку 08.10.2007р. уповноваженому представнику відповідача податкове повідомлення-рішення від 04.10.2007р. №/0 про визначення відповідачу 170грн. податкового зобов’язання з податку на прибуток у вигляді передбаченого пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ штрафу за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за перший квартал 2007р. у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач податкові повідомлення-рішення позивача від 04.10.2007р. №/0 та №/0 ні у адміністративному ні у судовому порядку не оскаржував, а визначену за ними загальну суму податкового зобов’язання –340грн. станом 05.12.2007р. не сплатив.

За поданими позивачу 05.11.2007р. податковими деклараціями з податку на прибуток за перший квартал і перше півріччя 2007р. відповідач самостійно визначив суми податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 375грн. за кожний із вказаних податкових періодів.

Крім того, 05.11.2007р. відповідач подав позивачу податкову декларацію з податку на прибуток за три квартали 2007р., згідно з якою самостійно визначив суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 375грн.

Станом на 05.12.2007р. відповідач самостійно визначені ним суми податкового зобов’язання з податку на прибуток за перший квартал, за перше півріччя і за три квартали 2007р. не сплатив.

На день прийняття судом цієї постанови відповідач не погасив наявну у нього станом на 05.12.2007р. заборгованість з єдиного податку та з податку на прибуток.

Пункти 1.2 та 1.3 ст. 1 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ) Закону №2181-ІІІ визначають термін „податкове зобов'язання” як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а термін „податковий борг” - як податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій, за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пункт 1.6 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „примусове стягнення” визначає як звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Пункт 1.9 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „податкове повідомлення” визначає як письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Пункт 1.11 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „податкова декларація” визначає як документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Підпункт 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно з ст. 4 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” за результатами господарської діяльності за звітний (податковий) період (квартал) суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи подають до органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним (податковим) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору і, в разі обрання ними єдиного податку за ставкою 6 відсотків, розрахунок про сплату податку на додану вартість, а також платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів.

Підпункт „б” пп. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону №2181-ІІІ передбачає, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги –до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Згідно з пп. 5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації., а визначену йому контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Стаття 16 Закону №2181-ІІІ передбачає, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Підпунктом 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ встановлено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону №2181-ІІІ сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Пункт 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до висновку, що стягувана сума є податковим боргом у розумінні Закону №2181-ІІІ, на примусове стягнення якого за рахунок активів відповідача позивач має право, тому позов підлягає задоволенню. Судовий збір у сумі 21грн. 63коп. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів товариства з обмеженою відповідальністю „ЧАС ПІК ЛТД” (вул. Енергетиків, буд. 24, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 33362986, поточний рахунок №3 в Канівському відділенні ВАТ „Ощадбанк”, МФО 354585):

- в доход бюджету через Канівську об’єднану державну податкову інспекцію (вул. Енергетиків, буд. 20, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 21367331) –2163грн. 36коп. податкового боргу.;

- в доход Державного бюджету України через Канівську об’єднану державну податкову інспекцію (вул. Енергетиків, буд. 20, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 21367331) для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018, - 21грн. 63коп. судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ Дорошенко М.В.