ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 15/899

22.01.08

За позовом Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Дорс"

про розірвання договору

Суддя Хоменко М.Г.

Представники:

від позивача - не з'явилися (у попередніх с/з був присутній представник)

від відповідача - Семиренко О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Дорс" (далі - відповідач) про розірвання договору поставки № 25-06 від 25.01.2006.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2007 порушено провадження у справі № 15/899.

30.11.2007 позивач подав заяву від 29.11.2007 № 2565 про уточнення позовних вимог, згідно з якою просив розірвати договір та зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення зобов'язання.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідачем допущено істотні порушення договору.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив у позові відмовити повністю.

Ухвалою від 18.12.2007 за клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2006 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 25-06 про поставку чотирьох насосів для магістрального аміакопроводу (далі - продукція) на загальну суму 35 142 000,00 грн. (додаток № 3 до договору) та забезпечення їх монтажу та пусконаладки (далі - договір).

Строк дії договору згідно з п. 10.1. договору та п. 6 Додаткової угоди до договору від 26.01.2006 встановлений до 31.12.2007, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Сторонами не надано господарському суду доказів повного виконання ними умов договору. Отже, на момент розгляду спору спірний договір є чинним.

Відповідно до Специфікації від 25.01.2006 (додаток № 1 до договору), що являється невід'ємною частиною договору, постачальник зобов'язався поставити насоси для магістрального аміакопроводу АРІ 610-8 Ed, конфігурація ВВ3, типу 8* 10* 15 MSD/6 stg. в кількості 4 шт.

Згідно з протоколом узгодження строку постачання від 25.01.2006 (додаток № 2 до договору) сторони погодили строк поставки продукції - протягом 12 місяців з моменту здійснення покупцем передоплати в розмірі 75%.

Також сторони підписали додаткову угоду до договору від 28.12.2006, згідно з якою визначили загальну вартість продукції в розмірі 39 159 747,53 грн. (копії платіжних доручень та банківських виписок в матеріалах справи).

На виконання умов договору позивач здійснив передоплату продукції, але відповідач поставив лише два насоси загальною вартістю 19 679 873,78 грн. (копії видаткових накладних та актів приймання передачі в матеріалах справи).

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що, вартість продукції необгрунтовано завищена, при поставці насосів відповідачем не надано сертифікатів відповідності, а також відповідачем недопоставлено продукцію - це, на його думку, являється істотним порушенням умов договору, а тому він має бути розірваний у судовому порядку.

Всебічно і повно дослідивши всі фактичні обставини справи, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивачем не надано суду доказів того факту, що він значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, тобто істотності порушення відповідачем умов договору.

Також, відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Оскільки додаткова угода до договору від 28.12.2006 щодо погодження сторонами збільшення ціни продукції погоджена обома сторонами та підписана повноважними особами та скріплена печатками сторін, твердження позивача про безпідставне завищення ціни не приймається господарським судом до уваги, та не може бути сприйняте як істотне порушення умов договору.

Крім того, відповідно до п. 10.5 договору він може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до нього.

Згідно з п. 9.1. договору всі спори, що виникають з цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. А в разі недосягнення згоди шляхом переговорів, спір вирішується в судовому порядку (п. 9.2. договору).

Позивачем не надано господарському суду доказів ведення переговорів з відповідачем щодо дострокового розірвання договору та недосягнення згоди з цього питання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено господарському суду обставин, на яких грунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя М.Г.Хоменко