ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08 Справа № 33/101 Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи :

за позовом:

Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір»(м. Старий Самбір)

до відповідача:

Старосамбірської міської ради (м. Старий Самбір)

про :

стягнення 73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп.

Суддя: Цікало А.І.

При секретарі: Герасименко В.С.

Представники:

Позивача:

Дахнюк І.В. –представник (довіреність № 02-18 від 24.03.2008 р.)

Відповідача:

не з’явився

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Комунальним підприємством «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір»(м. Старий Самбір) подано позов до Старосамбірської міської ради (м. Старий Самбір) про стягнення 73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.03.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2008 року.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.03.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 25.03.2008 р. представник позивача представив суду:

-          виписки державного реєстратора про включення позивача та відповідача до ЄДРПОУ;

-          акт звірки взаємних розрахунків від 07.03.2008 р., підписаний позивачем та відповідачем, згідно якого заборгованість останнього перед першим становить суму, яка є предметом позову, тобто 73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп.;

-          відзив відповідача на позов № 268/02-03 від 24.03.2008 р., підписаний міським головою Старосамбірської міської ради, в якому останній визнає позовні вимоги повністю і просить справу розглядати без присутності представника міської ради.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.03.2008 р. не виконав, відзив на позов, в якому повністю визнав позовні вимоги, представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

Позов розглянуто у відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судовому засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

22 січня 2008 року між Комунальним підприємством «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір»та Старосамбірською міською радою було укладено Договір про благоустрій (копія в матеріалах справи).

Згідно п.п. 1.1 п. 1 Договору, „Замовник” (відповідач) доручає, а „Виконавець” (позивач) приймає на себе обов’язки виконувати роботи по поточному ремонту і експлуатації елементів зовнішнього благоустрою, ручна очистка вулиць від сміття та вивіз сміття, обслуговування вуличного освітлення, стадіону, міського кладовища, озелення міста, очистка доріг комунальної власності від снігу, виконання робіт для запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та ліквідацію їх наслідків.

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 Договору, „Замовник” зобов’язується проводити оплату згідно актів виконаних робіт, рахунків, транспортних накладних в терміни, передбачені в розділі № 5 цього Договору.

Згідно п.п. 5.1 п. 5 Договору, „Замовник” забезпечує безперервне і своєчасне фінансування робіт.

Відповідно до п.п. 5.2 п. 5 Договору, „Замовник” здійснює оплату за виконані роботи на підставі актів (форма КБ –2г), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Згідно п.п. 5.3 п. 5 Договору, оплата виконаних робіт здійснюється „Замовником” на протязі семи днів після підписання акту приймання виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом січня-лютого 2008 року позивачем належно виконувались умови договору, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, підписаних сторонами (копії в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов’язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо належних, об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позов визнав повністю, доказів погашення заборгованості не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені сторонами докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір»(м. Старий Самбір) до Старосамбірської міської ради (м. Старий Самбір) про стягнення 73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (із змінами і доповненнями), ставка державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлюється в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 102 грн.

Згідно платіжних доручень №№ 42 та 43 від 11.03.2008 р. позивач сплатив 738,94 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 202, 204, 205, 206, 509, 510, 526, 530, 548 ЦК України, ст.ст. 174, 179, 193, 216, 218 ГК України, ст.ст. 43, 33, 43, 49,75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір»(м. Старий Самбір) до Старосамбірської міської ради (м. Старий Самбір) про стягнення 73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп. –задоволити повністю.

2.          Стягнути з Старосамбірської міської ради (вул. Л. Галицького, 358, м. Старий Самбір, Львівська область, 82000; ) на користь Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір» (вул. Дрогобицька, 2, м. Старий Самбір, Львівська область, 82000; ) –73 893 (сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 53 коп. –боргу, 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 94 коп. – державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Цікало А.І.