ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.08 Справа № 7/433/07

Суддя Кутищева Н.С.

За позивом: Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в

особі філії –Пологівське відділення № 3006, м. Пологи, Запорізька область

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Роздорівська”,

с. Кінські Роздори, Пологівський район, Запорізька область

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Платан-Агро”, с. Кінські

Роздори, Пологівський район, Запорізька область

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача не з’явився

Від відповідача 1 не з’явився

Від відповідача 2 Буйний А.О., дов. б/н від 18.06.2007 р.

Заявлено позов про визнання договору оренди від 05.12.2003 р. недійсним, укладеного між ТОВ “Агрофірма “Роздорівська” та ТОВ “Платан-Агро” з моменту його укладення.

Позивач свої вимоги обґрунтовує обставинами, що викладені в позовній заяві та в якості нормативного обґрунтування заявлених вимог посилається на гл. гл. 49, 58, 59 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 19, 20, 21, 24 Закону України “Про заставу”, ст. 12 Закону України “Про іпотеку”.

Ухвалою суду від 23.10.2007 р. позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.12.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином. Ухвала від 23.10.2007 р. на адресу сторін була відправлена вчасно та до суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про те, що сторони її отримали та мали змогу належним чином виконати викладені в ній вимоги.

Ухвалою голови господарського суду від 29.11.2007 р., у зв’язку з відпусткою судді, строк вирішення спору було продовжено на один місяць - до 23.01.2008 р. та розгляд справи перенесено на 26.12.2007 р.

В судовому засіданні продовженому 26.12.2007 р., позивач вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 23.10.2007 р., не виконав, не надав належне нормативне обґрунтування позовних вимог з посиланням на норми матеріального права та документальні докази.

Відповідачі 1 та 2 вимоги суду також не виконали, відзив та інші витребувані документи суду не надали.

В зв’язку з не наданням сторонами необхідних належних документів та доказів, які необхідні для розгляду справи по суті, в судовому засіданні було оголошено перерву до 21.01.2008 р.

В продовжене 21.01.2008 р. судове засідання представники позивача та відповідача 1 не з’явились, сторони повторно не виконали вимоги суду, викладені в ухвалах від 23.10.2007 р.

Сторони по справі № 7/433/07 є юридичними особами. Згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємств зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно з “Нормативами частоти обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень, періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв’язку України № 115 від 05.08.1994р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12 годин термін проходження поштового відправлення збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач 2 в судовому засіданні, продовженому 21.01.2008 р., надав відзив на позов, яким заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Пояснив, що позивач посилається на ч. 3 ст. 12 Закону України “Про іпотеку” та на діючий цивільний кодекс України, які набули чинності з 01.01.2004 р., а договір оренди був укладений 05.12.2003 р., тому Закон України “Про іпотеку” не поширюється на правовідносини застави, та на правовідносини оренди, що виникли до його введення в дію. Також відповідач 2 надав свої пояснення щодо оформлення договору оренди, та пояснив щодо укладення договору у простій формі, без нотаріального посвідчення без державної реєстрації, як того вимагає діючий цивільний кодекс України, не поширюється на оспорюваний договір, який був укладений до вступу в дію цивільного кодексу України (в редакції 2003 р.), тому на підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

По усному клопотанню представника відповідача 2 судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В зв’язку з закінченням строку розгляду спору, передбаченого ст. 69 ГПК України, а також відсутністю узгодженого сторонами клопотання про продовження строку розгляду спору. Спір по суті розглядається в судовому засіданні 21.01.2008 р. по змісту позовної заяви (вих № № 164 від 16.10.2007 р.). Судовий процес завершено 21.01.2008 р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2003 р. між ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії –Пологівське відділення № 3006 та ТОВ “Агрофірма “Роздорівська” було укладено договір кредитної лінії № 21.

Термін сплати основного боргу по кредиту та відсотках сплив 01 жовтня 2004 р. Свої зобов’язання за договором кредитної лінії № 21 відповідач 1 не виконав, через що перед позивачем виникла заборгованість.

В забезпечення виконання зобов’язань по кредитному договору було укладено ряд договорів застав, в тому числі договір застави № 21 від 10.01.2003 р. на загальну суму 2018908 грн. До предмету застави поданому договору застави входив майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Кінські Роздори, вул. Ватутіна, 24.

З метою стягнення кредитної заборгованості в примусовому порядку приватним нотаріусом Єрмоленко Л.М. Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області на вищевказаний предмет застави було вчинено виконавчий напис від 21.10.2004 року за реєстровим номером 2586 та 22.10.2004 року передано Банком для примусового виконання до виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.12.2005 року порушено провадження у справі № 19/4/06 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Роздорівська».Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.10.2006 року затверджено реєстр вимог кредиторі в, куди ввійшли вимоги ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Пологівське відділення №3006, забезпечені заставою на суму 810880,33 грн. (потім зменшена до 794041,90 грн).

В ході виконавчого провадження 18.05.2007 року майновий комплекс, розташований за адресою : Пологівський район, с. Кінські Роздори, вул. Ватутіна, 24 був реалізований на прилюдних торгах, що проводились за адресою Запорізька область, Пологівський р-н., м. Пологи, пров. Некрасова, буд. 2 Запорізькою філією ТОВ „Мультисервіс". Переможцем торгів, що підтверджується протоколом .N 7080020/1 стало ФГ „Наталі" , ціна продажу склала 324000,00 грн.

Кошти отримані від продажу заставленого майна перераховані на рахунок стягувача, виконавчий документ після часткового виконання повернено ВАТ „Ощадбанку" (Постанова ВДВС Пологівського РУЮ про повернення виконавчого документу від 02.07.2007 року).

У липні 2007 р. позивачу стало відомо про існування договору оренди від 05.12.2003 р. відносно передачі в строкове платне користування майна, а саме майно, відносно якого позивач є заставодержателем та стягувачем в ході виконавчого провадження.

Тому, позивач вважає що договір оренди від 05.12.2003 р., заключний між ТОВ “Агрофірма “Роздорівська” та ТОВ “Платан- Агро” недійсним, та порушує права позивача як заставодержателя.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на ч. 3 ст. 12 Закону України “Про іпотеку”, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди і іпотекодержателя є недійсним (редакція 2003 р.).

Також позивач посилається на статті Цивільного кодексу України, щодо оформлення укладеного договору а саме: що договір укладений у простій формі, без нотаріального посвідчення, без державної реєстрації, як це вимагає діючий Цивільний кодекс України.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, виходячи з наступного.

Договір оренди між відповідачем 1 та відповідачем 2 був укладений 05.12.2003 р, тоді як Закон України “Про іпотеку” і цивільний кодекс України (редакція 2003 р.), набрали чинності тільки з 01 січня 2004 р., тому не поширюються на правовідносини застави та на правовідносини оренди, що виникли до їх ведення в дію.

Договір застави сторонами не переукладався та змін до нього не вносилося.

Таким чином, договір оренди не суперечить законодавству. Підстави на які посилається позивач для визнання цього договору недійсним не відповідають діючому законодавству на час укладання договору від 05.12.2003 р.

У задоволенні позовних вимог з зазначених у позові підстав слід відмовити.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, всупереч вимог ст. 33 ГПК України, не довів обґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева