ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 21/387

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Кочерової Н.О.,

суддів:

Рибака В.В.,

Черкащенка М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –

не з'явилися;

від відповідача –

Чобанюк Т.М.;

розглянувши матеріали

касаційної скарги

ТОВ "ІнБіКо"

на ухвалу

господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007р.

у справі

№21/387

за позовом

ТОВ "ІнБіКо"

до

ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

про

стягнення 167 686,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся із заявою від 06.07.2007р. №52/16/800 про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2002 по справі №21/387 до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню; про визнання наказу суду від 25.11.2002 № 21/387 таким, що не підлягає виконанню та про зобов'язання підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області закінчити виконавче провадження з примусового виконання зазначеного наказу шляхом винесення відповідної постанови.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007 у справі №21/387 заява ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволена частково.

Визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2002 по справі №21/387 таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

При цьому суд встановив, що вимоги ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", по яких прийнято судове рішення та видано наказ, є погашеним в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і, в зв’язку з цим, відсутні підстави стягнення за судовим наказом відповідно до положень ст.117 ГПК України та ч.1 ст.598 ЦК України.

Щодо відмови в задоволенні решти позовних вимог, то судова інстанція прийшла до висновку, що суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадової особою виконавчої служби.

У поданій касаційній скарзі ТОВ "ІнБіКо" просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007, прийняти нове рішення, яким визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2002 по справі №21/387 таким, що підлягає виконанню.

Судова колегія розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судами обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи, що було також предметом судового дослідження при прийнятті спірної ухвали, підтверджується наступне.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2002 у справі №21/387 позов ТОВ "ІнБіКо" частково задоволено, стягнуто з ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість в сумі 145 440 грн., 6 405, 55 суми індексації боргу, 3 748, 97 грн. річних та судові витрати, рішення набрало законної сили.

25.11.2002 господарським судом видано наказ на примусове виконання зазначеного судового рішення, за яким було порушено виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2005 порушено провадження у справі №Б29/21/05 про банкрутство ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Повідомлення про порушення провадження у справі №Б29/21/05 було надруковано у газеті “Голос України” від 11.03.2006 № 45.

ТОВ "ІнБіКо" не зверталось з кредиторськими вимогами в межах вказаної справи.

Згідно п.15 ст.11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно ст.14 цього Закону.

Грошові вимоги ТОВ "ІнБіКо" підтверджені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2002 у справі №21/387 та виданим на його підставі судовим наказом виникли до порушення ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2005 провадження у справі №Б29/21/05 про банкрутство ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"і, в зв’язку з цим ТОВ "ІнБіКо" є конкурсним кредитором (абз. 6 ч.1 ст.1 Закону).

Зазначена обставина зумовлювала для нього обов’язок протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, які їх підтверджують.

ТОВ "ІнБіКо" не виконало такого зобов’язання.

Відповідно до приписів п.2 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” господарський суд Дніпропетровської області визначив, що вимоги кредиторів, які не були заявлені у строк, встановлений для їх подання, вважаються погашеними.

Відкрите виконавче провадження за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2002 по справі №21/387 не звільняло ТОВ "ІнБіКо", як кредитора, вступити у справу про банкрутство з метою визнання його вимог.

Відповідно до положень ст.117 ГПК України з урахуванням змін, внесених Законом України від 15.03.06 № 3538-ІУ господарський суд, який видав наказ, може визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Щодо оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області в частині відмови про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2002 по справі №21/387 до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та про зобов'язання підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області закінчити виконавче провадження з примусового виконання зазначеного наказу шляхом винесення відповідної постанови, то в цій частині вона не оскаржується, а відповідно скаржник погоджується з висновком суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного господарський суд Дніпропетровської області правомірно прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Зазначене свідчить про повноту встановлення господарським судом Дніпропетровської області обставин справи та вірне застосування до них норм матеріального та процесуального права, спростовує доводи касаційних скарг.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007 у справі №21/387 - без зміни.

Головуючий, суддя Н.Кочерова

Судді                                                                       В.Рибак

М.Черкащенко