04 лютого 2008 р.            Справа 14/227-07
Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г., при секретарі судового засідання Білоконній О.В., розглянувши в приміщенні суду справу
з участю представників сторін
відповідача - Іщук О.В.
Представник відповідача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнав повністю.
Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та надавши їм юридичну оцінку, суд з'ясував наступне.
21.06.06 між сторонами укладено договір купівлі-продажу №Ук-02-0064, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача засоби захисту рослин в асортименті визначеному договором, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити їх у термін до 01.09.06.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач розрахувався за поставлений товар частково, перерахувавши позивачу 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №76 від 03.04.07.
Наявність вказаної заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між сторонами від 01.02.08.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом №01 від 01.02.08 переплату по договору №Ук-02-0005 від 31.03.06 (справа №14/228-07) в розмірі 3853,88 грн. зарахував в рахунок погашення боргу за даним позовом.
Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 530, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Станом на день розгляду справи в суді доказів погашення решти боргу відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Судові витрати підлягають покладенню на відповідача відповідно до положень ст. 49 ГПК України. З позивача слід стягнути недоплачене за збільшення позовних вимог державне мито.
Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, ст. 82-84, 115, 116 ГПК України,-
1. Позов задовольнити.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
5. Копію рішення надіслати сторонам.
Повний текст рішення суду оформлено і підписано
відповідно до вимог ст.84 ГПК України 08 лютого 2008 р.
Суддя Залімський І.Г.