Г О С П О Д А Р С Ь К И Й С У Д
Чернігівської області
проспект Миру , 20                                                                                           тел. 7-99-18
РІШЕННЯ

11 березня 2008 р.                                                                                справа № 2/37

За позовом:          кооперативно-державного проектно-вишукувального інституту

„Чернігівагропроект”

м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 49а

до                    товариства з обмеженою відповідальністю „Лагуна-Бахмач”

Бахмацький р-н, с. Тиниця, вул. Шевченка, 2а

про          стягнення 15259,8 грн.

Суддя Михайлюк С.І.

Представники сторін:

Від позивача: уповноважені представники Мошко М.М., Сергієнко А.М.

Від відповідача: директор Ненаженко Ю.Г.

Заявлений позов про стягнення з відповідача 9996 грн. боргу, 2471,87 грн. пені, 479,91 грн. відсотків річних, 2312,02 грн. інфляційних за договором від 08.12.2006р. на виконання проектно-вишукувальних та дослідно-конструкторських робіт. Позивач також просить стягнути судові витрати, включаючи оплату послуг адвоката.

У судовому засіданні 14.02.2008р. представник відповідача повідомив про сплату боргу.

Дослідивши матеріали. суд

в с т а н о в и в:

08.12.2006р. між сторонами укладений договір № 06-236 терміном дії з моменту підписання до виконання зобов’язань сторонами.           Згідно з умовами договору замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) приймає на себе виконання проектно-вишукувальних та дослідно-конструкторських робіт (робочий проект реконструкції не житлових приміщень під лазню на 20 місць з перукарнею та іншими видами послуг у с. Тиниця Бахмацького району) до 30.03.2007р. (п. 1.1., 1.5.). Сторони визначили, що вартість робіт складає 24996 грн. з ПДВ ( п. 2.1.).           Замовник зобов’язався протягом 10 календарних днів після підписання договору перерахувати виконавцю аванс у розмірі 14997,6 грн., а після завершення робіт та оформлення акту здачі-приймання протягом 5 календарних днів провести остаточний розрахунок з урахуванням перерахованого авансу (п.п. 2.3., 2.4.). Пунктом 4.2. договору визначена відповідальність замовника у разі невиконання зобов’язань за платежами у вигляді пені за кожний прострочений день в розмірі двох банківських облікових ставок.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.          Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до вимог закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, за винятком випадків, передбачених законом (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).          Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

28.03.2007р. сторони підписали акт № 33 про виконані роботи на суму 24996 грн.

У порушення строку виконання зобов’язань відповідач сплатив 4400 грн. 19.12.2006р., 3600 грн. –07.02.2007р., 7000 грн. –27.11.2007р., 10000 грн. –12.02.2008р.

На час звернення до суду борг відповідача перед позивачем становив 9996 грн.

Враховуючи оплату, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню у зв’язку відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачений обов’язок учасника господарських відносин, при неналежному виконанні господарського зобов’язання, сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Згідно з ст. 614 ЦК України відповідач не довів відсутність своєї вини у порушенні зобов’язання.

Відповідно до п. 4.2. договору, ст. 549 ЦК України відповідач нарахував до сплати відповідачеві пеню у розмірі 994,65 грн. за період з 23.01.2007р. по 26.11.2007р. за несвоєчасне перерахування авансу та пеню у розмірі 1477,22 грн. за період з 03.03.2007р. по 22.01.2008р. за прострочення оплати остаточних сум. Проте, частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Іншого законом чи договором не встановлено. Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок. Тобто початком нарахування штрафних санкцій є перший день прострочення. Розмір пені, який підлягає стягненню, за прострочення сплати авансу становить 500,79 грн. за період прострочення 19.12.2006р. –18.06.2007р. При цьому початком нарахування є 23.01.2007р. згідно з розрахунком позивача. Розмір пені, який підлягає стягненню, за прострочення остаточного розрахунку становить 818,03 грн. за період прострочення 03.04.2007р. –02.10.2007р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нараховані 3% річних у розмірі 479,91 грн. Розмір інфляційних, які підлягають стягненню, становить 2289,76 грн., оскільки позивач безпідставно нарахував інфляційні за березень 2007р. на суму простроченого остаточного платежу 9996 грн., в той час як строк виконання зобов’язання у відповідача по сплаті остаточного платежу сплив 02.04.2007р.

З відповідача на користь позивача також слід стягнути держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених вимог (при цьому враховується, що борг сплачено після звернення позивачем до суду).

Витрати на оплату послуг адвоката стягненню не підлягають з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 4 закону України „Про адвокатуру” адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

ТОВ „Захист-2000”, якому позивачем сплачені 1525 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 215 від 22.01.2008р.), не є організаційною формою діяльності адвокатури.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Лагуна-Бахмач” (Бахмацький р-н, с. Тиниця, вул. Шевченка, 2а, код 33424565) на користь кооперативно-державного проектно-вишукувального інституту “Чернігівагропроект” (м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 49а ,р/р 260072998 в ЧОД АППБ “Аваль” м. Чернігова, МФО 353348, код 14235764) 2284,76 грн. інфляційних, 479,91 грн. 3% річних, 1318,82 грн. пені, 149,79 грн. держмита, 108,87 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Провадження у справі щодо стягнення 9996 грн. боргу припинити.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                 С.І. Михайлюк

11.03.08