Господарський суд Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

25 березня 2008 року                                                                                № 13/79

Позивач:                     Приватне підприємство “Топпил”

15561 Чернігівський р-н с. Шестовиця, вул. Жовтнева, 5

До відповідача :           Приватного підприємства “Форестер”

14037 м. Чернігів, вул. Інструментальна, 34 / вул. Кошового, 6 кв. 62 м. Чернігів 14029 (Клименок І.О.)

про визнання дійсним договору та визнання права власності 18100 грн.

Суддя І.А.Фетисова

Представники сторін

Від позивача : Деревянко К.М. д. 8 від 20.02.08 р.

Від відповідача : Клименок І.О. д. 03-01 від 11.03.08 р.

Представник Шестовицької сільської ради Болтрик Н.І. д. 47 від 25.03.08 р.

Позивачем подано позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі ангару укладеного між ПП "Форестер" та ПП "Топпил" від 25.04.2007 р., визнання права власності на будівлю (ангар), що розташований по вул. Жовтнева, 30 с. Шестовиця Чернігівський р-н.

Відповідач у відзиві на позов вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, але не бачить підстав звернення до суду щодо вирішення даного питання, оскільки продаж майна оформлений у відповідності до вимог діючого законодавства і не потребує додаткового визнання.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

25.04.2007 р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу майна № 07/25.

Відповідно до умов договору продавець (відповідач по справі) зобов’язується продати, а покупець (позивач по справі) придбати майно –будівлю ангару (навіс), яка розташована в с. Шестовиця вул. Жовтнева, 30 і належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу № 03-14 від 13.03.2007 р. Вартість майна по домовленості сторін становить 18100 грн.

Позивачем надані прибуткові касові ордери № 48 від 26.04.07 р., № 56 від 11.05.07 р. , якими проведено оплату за майно згідно договору.

11.05.2007 року між сторонами підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 25.04.2007 р., згідно якого позивачу по справі передано майно згідно договору –ангар по вул. Жовтневій, 30 в с. Шестовиця.

Листом від 28.05.07 р. позивач звернувся до відповідача про необхідність нотаріального посвідчення договору у зручний для нього час та повідомити про такий.

Листом від 03.08.07 р. позивач повторно звернувся до відповідача про необхідність нотаріального посвідчення договору у зручний для нього час та повідомити про такий, також зазначив, що в разі нез’явлення до нотаріуса позивач звернеться до суду.

Відповідач листом від 19.09.07 р. повідомив позивача, що не має змоги з’явитися до нотаріуса, вважає, що свої обов’язки по договору виконав в повному обсязі.

Як вбачається з договору №03-14 від 13.03.2007 року між відповідачем ( покупець) та СПД Лисенко М.В.( продавець) ,останнім продано, а відповідачем придбано майно - будівлю ангару на разбірку на будівельні матеріали, яка розташована в с. Шестовиця по вул. Жовтнева 30, і належить продавцю ( СПД Лисенко М.В.) на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року.

Договір від 28.04.2005 року щодо купівлі-продажу майно - будівлю ангару СПД Лисенко М.В. в матеріалах справи відсутній, а ні позивачем, а ні відповідачем суду не наданий.

Копія акту приймання - передачі від 29.04.2005 року між Козловим Маркелом Миколайовичем та СПД Лисенко М.В., свідчить про передачу майна під разборку на будматеріали.

В судовому засіданні 25.03.2008 року представник Шестовицької сільської ради повідомила суду, що сільською радою рішення щодо визначення окремої поштової адреси будівлі 30 ( ангару) по вул. Жовтнева не приймалось, майно про яке йде мова частково зруйноване, відомостей хто є власником цього майна сільська рада не має, відомостей щодо реєстрації цього майна в БТІ не має, земельна ділянка в оренду не передавалась.

Здійснюючи перевірку наданих доказів щодо наявності прав на об’єкт нерухомості у Козлова Маркела Миколайовича, слід зазначити, що позивачем суду надано договір від 28.10.2004 року між ПАПП „Придеснянське” та Козловим М.М. та ВАТ „Державний Ощадний банк”, відповідно до якого ПАПП „Придеснянське” продало , Козлов М.М. купив майно - будівлю ангару на розбору на будівельні матеріали, яка розташована в с.Шестовиця по вул. Жовтнева 30 і знаходилась на балансі ПАПП „Придеснянське” . Актом приймання-передачі від 28.10.2004 року Козлов М.М. прийняв від ПАПП „Придеснянське” майно та п.2 зазначено, що після повної оплати покупець стає власником майна-будівлі млин по вул..Жовтнева 30 в с.Шестовиця.

З урахуванням наведеного , суд вважає за необхідне зазначити, що договір та акт від 28.10.2004 року щодо отримання Козловим М.М. будівлі млину не збігається з договором від 25.04.2007 року та актом від 11.05.2007 року щодо будівлі ангару, саме за предметом договору.

Окрім того, приписами ст..334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту ст..657 ЦК України, вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, в процесі судового розгляду спору щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу від 25.04.2007 року слід здійснити дослідження наявності права власності у продавця ( відповідача по справі).

Наданим доказами та матеріалами справи не знайшло своє підтвердження виникнення у відповідача права власності на об’єкт купівлі по договору №03-14 від 13.03.2007 року між відповідачем ( покупець) та СПД Лисенко М.В.( продавець), оскільки договір підписаний сторонами та складений у простій письмовій формі, всупереч вимог ст.. 657 ЦК України й державної реєстрації його не проведено.

В зв’язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідач у справі не набув права власності на будівлю ангару (навіс), яка розташована в с. Шестовиця вул. Жовтнева, 30.

Окрім того, підстави набуття відповідачем та продажу позивачу саме об’єкту нерухомості з ознаками будівлі, в той час за договором від 13.03.2007 року предметом договору є будівля ангару на разбірку на будівельні матеріали, суду сторонами не доведено належними та допустимими доказами.

Приписами ст.. 203 ЦК України встановлено, що зміст право чину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа , яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, право чин має вчинятись у формі встановленій законом.

Таким чином, вчинений відповідачем правочин 13.03.2007 року не відповідає встановленій законодавством формі –нотаріальне посвідчення та реєстрація, а тому у відповідача відсутнє право на здійснення розпорядчих дій щодо об’єкту, який було відчужено по договору від 25.04.2007 року.

Слід зазначити, що Управлінням земельних ресурсів та МБТІ в Чернігівському районі відомостей щодо об’єкту нерухомості суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не набуто й не могло бути набуте право власності по договору від 25.04.2007 року, а тому дійсність договору не доведена позивачем по справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 203,334,657 Цивільного кодексу України, ст.ст.22,33,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя І.А.Фетисова