ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.03.2008 року                                                            Справа № 1/623(19/79(14/135))

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів                                        Парамонової Т.Ф.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового засідання                     Антонова І.В.

та за участю

представників сторін:

від заявника                              заступник начальника відділу представництва

інтересів громадян і держави в судах

прокуратури області Губська А.В.,

посвідчення №484 від 02.08.2006;

від позивача                              повноважний та компетентний

представник не прибув;

від відповідача                               начальник юридичного відділу Шахов В.В.,

довіреність №05-09 від 08.01.2008;

від 3-ої особи                              повноважний та компетентний

представник не прибув;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Державного підприємства „Луганська

обласна дирекція з ліквідації збиткових

вугледобувних та вуглепереробних

підприємств”, м.Стаханов Луганської

області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  11.01.2008

по справі №1/623(19/79)(14/135)(суддя Зюбанова Н.М.)

за позовом                               Стаханово-Алчевського міжрайонного

природоохоронного прокурора           в

інтересах держави в особі

Стаханівської міської ради, м.Стаханов

Луганської області

до відповідача                              Державного підприємства „Луганська

обласна дирекція з ліквідації збиткових

вугледобувних та вуглепереробних

підприємств”, м.Стаханов Луганської

області

3-я особа на стороні

відповідача, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет

спору                                                  Головне управління Державного

казначейства України у Луганській області

про           стягнення 1308794 грн. 45 коп.

В С Т А Н О В И В:

Стаханово-Алчевський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Стаханівської міської ради, м.Стаханов Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок перевищення граничнодопустимих норм концентрацій забруднюючих речовин в викидах у атмосферне повітря за 2003 рік у зв”язку з невиконанням запланованих заходів щодо гасіння та рекультивації природних відвалів по шахті „Максимівська” в сумі 1308794 грн. 45 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.02.2005 по справі №14/135 позов задоволений повністю, дане рішення постановою Луганського апеляційного господарського суду від 11.04.2005 по справі №14/135 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2005 по справі №14/135 касаційна скарга Державного підприємства „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області задоволена частково, постанова Луганського апеляційного господарського суду від 11.04.2005 по справі №14/135 та рішення господарського суду Луганської області від 01.02.2005 скасовані, а справа передана на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.01.2006 по справі №19/79(14/135) у задоволенні позову відмовлено, дане рішення постановою Луганського апеляційного господарського суду від 28.02.2006 по справі №19/79(14/135) залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2007 по справі №19/79(14/135) касаційне подання Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора задоволено частково; рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2006 та постанова Луганського апеляційного господарського суду від 28.02.2006 у справі №19/79(14/135) скасовані, а справа направлена на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Підставою для скасування рішення господарського суду від 01.02.2005 і постанови Луганського апеляційного господарського суду від 11.04.2005, рішення господарського суду від 17.01.2006 і постанови Луганського апеляційного господарського суду від 28.02.2006 стало неповне з”ясування питання, чи є Стаханівська міська рада належним позивачем за даними вимогами.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.11.2007 по справі №1/623(19/79)(14/135) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача визнано Управління державного казначейства у Луганській області.

Рішенням господарського суду Луганської області від 11.01.2008 по справі №1/623(19/79)(14/135) позов задоволений повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду від 11.01.2008 Державне підприємство „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 11.01.2008 по справі №1/623(19/79)(14/135) призначена судова колегія у складі: Єжова С.С.- суддя –головуючий, Парамонова Т.Ф.- суддя, Семендяєва І.В.–суддя.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст.811 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням представника відповідача у судовому засіданні здійснювалась звукова фіксація судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду”.

Заслухавши представника відповідача та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Державне підприємство "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" створено відповідно до пункту 2.2 наказу Міністерства палива та енергетики України від 05.06.2003 № 280 і згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 23.12.2003 № 778 виведене зі складу Об'єднання „Українська державна об'єднана дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних і торфодобувних підприємств", тобто є правонаступником майнових прав та обов'язків. Згідно пункту 2.2 Статуту відповідач створений з метою організації та використання робіт з ліквідації вугледобувних підприємств Луганської області за рахунок коштів державного бюджету та реалізації державної політики в цій галузі з урахуванням соціальної значимості, масштабності та тривалості ліквідації підприємств, без мети одержання прибутку.

Кіровською дирекцією з ліквідації шахт, яка є структурним підрозділом відповідача, при здійсненні ліквідаційних робіт на шахті "Максимівська" були допущені перевищення гранично допустимих концентрацій при здійсненні викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря, що є порушенням вимог ст.10 Закону України "Про атмосферне повітря".

Перевіркою, проведеною екологічною інспекцією по Стаханівському регіону, встановлено, що за 2003 рік внаслідок цих порушень було спричинено шкоду навколишньому природному середовищу на суму 1308794 грн. 45 коп.

Зазначений факт та розмір шкоди підтверджується актом перевірки від 01.03.2004-1.04.2004, довідкою Кіровської дирекції по ліквідації шахт ДП "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств", розрахунком суми збитків, який здійснений на підставі „Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та з ядерної безпеки України від 18.05.1995 №38, зареєстрованої в Мінюстиції України 29.05.1995 за №157/693 (а.с.6-7 т.1).

Згідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про атмосферне повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Згідно зі ст. 33 вказаного Закону особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом.

Терміни дії дозволу № 90646 від 17.11.2000 та таблиці дозволених обсягів до нього минув 30.12.2003, тобто у період згаданої перевірки (01.03.2004 -01.04.2004) термін дії вказаного дозволу закінчився; а дозвіл з продовженим або з новим строком дії був відсутній. У дозволі затверджені нульові нормативи, розроблені на підставі ГДВ (гранично допустимі викиди) та передбачені проектом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а.с. 53-54 т.1).

У зв'язку з тим, що відповідачем не були виконані природоохоронні заходи, це призвело до збільшення викидів в атмосферне повітря.

Факт відсутності фінансування підприємства відповідача на проведення відшкодування завданої шкоди не звільняє його від відповідальності за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Доводи заявника апеляційної скарги в частині відсутності у позивача права заявляти дані позовні вимоги, судова колегія вважає необгрунтованими, враховуючи наступне.

Правовідносини сторін виникли в 2004 і регулюються нормами діючого на той період законодаства.

Так, згідно ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР /далі - Закон України № 280/97-ВР/, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Пунктом 5 ст.16 Закону України №280/97-ВР визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради, а в п.6 ст.16 цього Закону визначено, що місцеві бюджети є самостійними.

Також ст. 33 Закону України № 280/97-ВР щодо повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, як делеговані повноваження, належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства.

Згідно ст.15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", місцеві ради здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; координують діяльність відповідних спеціально уповноважених державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів на території місцевої ради.

Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються згідно вимог ч. 2 ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до пункту 5 статті 70 Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснюються до спеціального фонду місцевих бюджетів у 2004 році.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом, зокрема, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов'язок господарського суду порушувати справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Закон зобов”язує прокурора самостійно визначити, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтувати необхідність їх захисту, а також визначати орган, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що заявником даного позову вірно визначений позивач у даній справі, оскільки місцеві Ради як представницький орган територіальної громади вправі виступати в інтересах територіальної громади, у тому числі щодо відшкодування шкоди, заподіяної екологічному середовищу.

Таким чином, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 11.01.2008 по справі №1/623(19/79)(14/135) ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита відносяться на заявника апеляційної скарги - Державне підприємство „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області.

Платіжне доручення №44 від 05 лютого 2008 року на сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп. підлягає поверненню Державному підприємству „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області, оскільки в апеляційному провадженні Господарським процесуальним кодексом України не передбачено сплати цих витрат.

У судовому засіданні за згодою представника відповідача та прокурора оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п.1 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Стаханов Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 11.01.2008 по справі №1/623(19/79)(14/135) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 11.01.2008 по справі №1/623(19/79)(14/135) –без змін.

3. Повернути Державному підприємству „Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, вул.Дзержинського, 14, м.Стаханов Луганської області, код 32449971, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачених по платіжному дорученню №44 від 05.02.2008.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   С.С. Єжова

Суддя                                                                      Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва