ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.08 Справа № 8/597/07

Суддя Попова І.А.

Позивач

Приватне підприємство “Каскад”, Запорізька область, м.Енергодар

Відповідач

Закрите акціонерне товариство “Молодіжний житловий комплекс” “Вознесенка”, м. Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:

Андрєєв Ю.В., дов. № 11 від 25.09.2007 р.

Відповідача:

Гробова Ю.М., дов. від 24.09.2007 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 25916 грн. основного боргу з урахуванням втрат від інфляції грошових коштів та 1327 грн. плати за користування коштами.

В судовому засіданні, відкритому 24.12.2007 р., оголошувалася перерва до 24.01.2008 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 24.01.2008 р.

В судовому засіданні 24.01.2008 р. позивачем заявлено клопотання про зміну підстав позову (в частині) та зменшення розміру позовних вимог . У відповідності до ст.. 22 ГПК України клопотання задоволено судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 4321 грн. 60 коп. основного боргу з урахування втрат від інфляції грошових коштів, 268 грн. плати за користування грошовими коштами, 19200 грн. штрафу за затримку повернення майна з користування.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог. В обґрунтування вимог вказує, що за договором суборенди № 5/3, укладеним з відповідачем 01.12.2003 р., останньому надано в строкове платне користування майно відповідно до переліку та акту приймання-передачі на загальну суму 71761,2 грн. строком до 31.12.2004 р. Згідно п. 4 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.03.2004 р. орендна плата складає 800 грн. на місяць та перераховується протягом 30 календарних днів з моменту направлення рахунку. Відповідач в обумовлені договором строки зобов’язання з перерахування орендної плати в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 3200 грн. за період з вересня 2004 р. по грудень 2004 р., яку позивач просить стягнути з товариства “МЖК “Вознесенка”. Також, позивач вказує, що орендоване майно повернуто відповідачем згідно акту приймання-передачі 13.12.2006 р. У відповідності до п. 2 ст. 785 ЦК України просить стягнути 19200 грн. штрафних санкцій у розмірі подвійної орендної плати за затримку повернення майна з орендного користування. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 1389 грн. 60 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з жовтня 2004 р. по вересень 2007 р., та 268 грн. річних процентів, нарахованих за зазначений період.

Відповідач заявлені позовні вимоги вважає безпідставними, у відзиві на позов вказує, що листом № 5 від 23.02.2005 р., який отриманий відповідачем 25.02.2005 р., позивач відмовився від договору та вимагав підготувати орендоване майно до передачі власнику, при цьому зазначив, що дата прийняття меблів буде повідомлена додатково. Фактично відповідач прийняв майно 13.12.2006 р. за актом приймання-передачі. Щодо вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з липня по жовтень 2004 р. відповідач вказує про сплив позовної давності та просить суд застосувати наслідку спливу позовної давності.

Заслухавши представників сторін, вивчивши додані матеріали, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими внаслідок наступного: встановлено, що 01.12.2003 року сторонами по справі укладено договір суборенди за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове користування майно –меблі (за переліком). Строк дії договору передбачено п. 3.2 договору на один рік. Договір діє в редакції додаткової угоди № 1 від 31.03.2004 р. За актом прийому –передачі від 01.12.2003 року майно, згідно переліку, який є невід'ємною частиною договору, фактично передано в користування відповідачу.

Господарські відносини суб’єктів господарювання щодо оренди майна регулюються нормами Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених главою 30 Господарського кодексу України. У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, яка вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором оренди. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За умовами пунктів 4.1- 4.2 договору суборенди відповідач зобов’язався сплачувати орендну плату, яка складає 800 грн. в місяць, протягом 30 календарних днів з моменту пред’явлення рахунку на оплату, акти виконаних робіт пред’являються один раз в місяць. Позивач не надав суду доказів пред’явлення відповідачу рахунків. До сплати у період, за який нараховано борг. Таким чином, суд вважає, що строк виконання зобов'язань по оплаті орендних платежів не настав, тому вимоги про стягнення 3200 грн. заборгованості з орендної плати за період з вересня 2004 р. по грудень 2004 р. задоволенню не підлягають.

Умови договору суборенди № 5/3 не містять застережень щодо продовження строку його дії. Відповідно до приписів ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено, листом № 5 від 23.02.2005 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати, у разі не виконання зобов'язань повернути передане в оренду майно, при цьому зазначив, що дата отримання меблів буде повідомлена додатково. Таким чином, оскільки позивач скористався наданим йому законом правом відмови від договору оренди, договір суборенди № 5/3 від 01.03.2005 р. вважається розірваним з 25.02.2005 р.

У відповідності до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Статтею 532 ЦК України встановлено, що місцем виконання зобов'язання про передання майна (якщо інше не встановлено договором), що виникає на підставі інших правочинів, є місце зберігання майна. Відповідач не надав суду доказів того, що в строк з лютого 2005 р. до грудня 2006 р. (повернення майна за актом від 13.12.2006 р.) звертався за отриманням майна, але відповідач ухилився від повернення його. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав обов’язок щодо повернення майна внаслідок прострочення кредитора –позивача по справі. Вимоги про стягнення 19200 грн. пені за затримку повернення майна з орендного користування суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення 1389 грн. 60 коп. втрат від інфляції грошових коштів та 268 грн. річних процентів судом відмовляється в задоволенні позову в цій частині відповідно до вищевикладеного.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 11 лютого 2008 року.