СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
М      У К Р А Ї Н И
Справа № 8/1-АП-08
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г.
М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом приватного підприємця ОСОБА_1
до Херсонського обласного управління
у справах захисту прав споживачів
про скасування постанови.
За участю представників сторін:
від позивача -  приватний підприємець ОСОБА_1 (у всіх судових
представник ОСОБА_2(22.01.08)
від відповідача -  гол.спец. юрисконсульт Максимов
від позивача - ОСОБА_3
від відповдача ОСОБА_4
Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з позовом про скасування
постанови Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів №
466 від 01.10.2007. В позові зазначено, що головним продавцем магазину
позивачки було пояснено перевіряючим посадовим особам управління у справах
захисту прав споживачів те, що ПП ОСОБА_1 знаходиться у відрядженні, тому
допустити їх до перевірки не видається можливим. Крім того, згідно Правил та
Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції,  додержання обов'язкових вимог щодо безпеки
продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг (далі Порядок
проведення перевірок), затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 25
жовтня 2006 року № 311 (пункт 1.4), перевіряючі повинні були пред'явити
службові посвідчення; зі слів працівників магазину, службові посвідчення
перевіряючими пред'явлені не були. Про факт
недопущення працівників Херсонського обласного управління у справах
захисту прав споживачів до перевірки
зроблено відповідний запис у журналі реєстрації перевірок.
Згідно з абзацом 4 пункту 1.3 Порядку
проведення перевірок, позапланові перевірки суб'єктів господарювання
проводяться посадовими особами виключно на підставі отриманих від споживачів
звернень (скарг) про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів. Це встановлено пунктом 10 Указу Президента України
№ 81798 від 23.07.1998 року „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності": державні органи у справах захисту прав споживачів здійснюють
позапланову перевірку діяльності суб'єктів підприємницької діяльності виключно
на підставі отриманих від споживачів скарг про порушення такими суб'єктами
вимог законодавства про захист прав споживачів. Цим же Указом визначено
обставини, за настання яких здійснюється позапланова перевірка.  Відповідно до пункту 2.2 Порядку проведення
перевірок, посадові особи, які проводять перевірку, від керівника (власника)
суб'єкта господарювання (особи, яка його заміщає) одержують відомості. Такої
особи на момент перевірки не було. Інформація, що міститься у приписі та акті є
Відповідач - Херсонське обласне
управління у справах захисту прав споживачів проти позову заперечує, вказує на
те, що 21 серпня 2007 року спеціалістами управління ОСОБА_4 (службове
посвідчення №2 від 01.03.2004 р.) та Бобковим І.В. (службове посвідчення №33
від 16.07.2007 р.), на виконання завдання Держспоживстандарту України від
10.08.2007 року №6982-5-7/18, на підставі тематичного плану роботи управління
на III квартал 2007 року, направлення на право проведення перевірки №359 від
21.08.2007 року, керуючись ст. 5, 26 Закону України «Про захист прав
споживачів», «Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил
торгівлі та надання послуг», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від
25.10.2006 року №311, було проведено перевірку у відділі непродовольчих товарів
у приміщені ЦУМу, приватного підприємця ОСОБА_1. Перевірка проводилася в
присутності старшого продавця ОСОБА_3. Перед початком перевірки посадові особи
управління представилися, пред'явили службові посвідчення, направлення на
проведення перевірки, повідомили про мету перевірки та розписалися у журналі
реєстрації перевірок. Після цього ОСОБА_3 зателефонував до приватного
підприємця ОСОБА_1. і повідомив її про проведення перевірки. Остання в свою
чергу не висловлювала будь-яких заперечень. Спеціалістам управління були
створені умови для проведення перевірки.
В ході перевірки були виявлені та
зафіксовані в акті перевірки №001239 від 21.08.2007 року порушення ст. 14, 15
Закону України «Про захист прав споживачів»; п. 1.10, 1.16, 2.3.2, 2.8.2
«Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених Наказом
МЕтаЗПЄІ України від 11.03.2004 року №98, а саме: на час перевірки не надані
документи про якість та безпеку на товари; на товарах вказаних у таблицях до
акту перевірки не зазначено найменування підприємства-виробника, його адреса,
дату виготовлення, позначення нормативного документа. Після складання акту
перевірки ОСОБА_3 був ознайомлений з його змістом. Також він зателефонував
приватному підприємцю ОСОБА_1 і також ознайомив її зі змістом акту перевірки.
Після цього він повідомив, що приватний підприємець забороняє йому підписувати
23 серпня 2007 року позивачка
з'явилася до управління і в присутності головного спеціаліста ОСОБА_4 та
заступника начальника управління Хабрат Л.Г. ознайомилася з актом перевірки та
таблицями і розписалася. Також, нею був одержаний бланк пояснень та роз'яснено
про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 повідомила про те, що через годину з'явиться до управління. Однак у
вказаний час, а також пізніше жодного разу до управління не з'явилася.
Перевірка позивача проводилася на
підставі тематичного плану роботи управління на III квартал 2007 року.
Перевірка позивача проводилася у присутності старшого продавця ОСОБА_3., жодних
заперечень, а також перешкод у проведенні перевірки працівниками позивача
створено не було. Таким чином, твердження про те, що працівники управління були
недопущені до перевірки є безпідставним.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, свідка відповідача ОСОБА_4 суд за клопотанням
ПП ОСОБА_1. відклав розгляд справи.
В судове засідання  22 січня 2008 року представник відповідача не
прибув, Від відповідача 21 січня 2008 року надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з відрядженням представника управління до Одеського
апеляційного адміністративного суду. Представники позивача заперечують проти
відкладення розгляду справи, пояснивши, що представник позивачки спеціально
прибув з м. Вінниця для участі в судовому засіданні. Суд залишає клопотання
без  задоволення, оскільки  відрядження представника до іншого судового
органу не є поважною причиною не направлення до суду іншого представника
обласного управління у справах захисту прав споживачів, та враховуючи
закінчення двомісячного терміну розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, свідків, суд -
Постанова Херсонського обласного
управління у справах захисту прав споживачів № 466 від 01.10.2007 про
накладення на позивача штрафу в сумі 2957 грн. 90 коп. за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, за
реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, але у документах
відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва  про визнання відповідності, яка є предметом
спору,  на підставі  акту перевірки № 001239 від 21.08.07. Наданий
суду акт перевірки  містить  посилання на те, що спеціалістами управління
ОСОБА_4 (службове посвідчення №2 від 01.03.2004 р.) та Бобковим І.В. (службове
посвідчення №33 від 16.07.2007 р.) здійснено перевірку відділу Центрального
універмагу, який належить позивачу, згідно направлення на право проведення
перевірки №359 від 21.08.2007 року. В направленні зазначено, що тематичним
завданням перевірки є перевірка товарів дитячого асортименту та
спорттоварів  від  10.08.2007 року №6982-5-7/18 (малось на увазі
завдання Держспоживстандарту України), тематичного плану на 3-й квартал.
Доказів наявності відповідного завдання або наказу Держспоживстандарту України
суду не надано. З плану роботи Херсонського обласного управління у справах
захисту прав споживачів на 3-й квартал 2007 року вбачається   проведення тематичних перевірок торговельної
мережі щодо якості та безпеки та дотримання вимог чинного законодавства про
захист прав споживачів при реалізації, зокрема, товарів дитячого асортименту,
здійснення постійного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання вимог
законодавства щодо якості і безпеки при реалізації в торговельній мережі
рекомендованих  для постійного контролю
основних груп продовольчих та непродовольчих товарів.

Допитана в якості свідка в судовому
засіданні головний спеціаліст облуправління ОСОБА_4 пояснила, що перед початком
перевірки посадові особи управління представилися, пред'явили службові
посвідчення, направлення на проведення перевірки, повідомили про мету перевірки
та розписалися у журналі реєстрації перевірок. Після цього старший продавець
ОСОБА_3 зателефонував до приватного підприємця ОСОБА_1. і повідомив її про
проведення перевірки. Остання в свою чергу не висловлювала будь-яких заперечень
і спеціалістам управління були створені умови для проведення перевірки. В ході
перевірки були виявлені та зафіксовані порушення - на час перевірки не надані
документи про якість та безпеку на товари; на товарах вказаних у таблицях до
акту перевірки не зазначено найменування підприємства-виробника, його адреса,
дату виготовлення, позначення нормативного документа. Старший продавець ОСОБА_3
рахував залишки взуття в коробках і говорив про кількість взуття тієї або іншої
моделі. Посадові особи облуправління знаходились тільки в торгівельному залі,
до підсобних приміщень не заходили. Після складання акту перевірки ОСОБА_3 був
ознайомлений з його змістом. Також він зателефонував приватному підприємцю
ОСОБА_1 і ознайомив її зі змістом акту перевірки. Після цього він повідомив, що
приватний підприємець забороняє йому підписувати будь-які документи. 23 серпня
2007 року позивачка з'явилася до управління і в присутності головного
спеціаліста ОСОБА_4 та заступника начальника управління Хабрат Л.Г.
ознайомилася з актом перевірки та таблицями і отримала копію акту. Також нею
був одержаний бланк пояснень та роз'яснено про необхідність складання протоколу
про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 повідомила про те, що через годину
з'явиться до управління. Однак у вказаний час, а також пізніше жодного разу до
управління не з'явилася.

Допитаний в якості свідка старший
продавець ОСОБА_3повідомив суд, що працює старшим продавцем в магазині
„Мегаспорт”, який належить ПП ОСОБА_1 21 серпня 2007 року продавці повідомили
йому про те, що  в магазин  прийшли працівники  Херсонського обласного управління у справах
захисту прав споживачів. Він надав
посадовим особам журнал реєстрації перевірок та почав телефонувати
приватному підприємцю, яка була у відрядженні. Ніякого направлення на
проведення перевірки йому не показували. Приватний підприємець ОСОБА_1
запитала  яка перевірка - планова або
позапланова. ОСОБА_3, запитавши у посадових осіб управління, та узнавши, що
перевірка носить плановий характер, одержав від позивачки наказ не
допускати  працівників відповідача до
проведення перевірки. Оскільки запис в журналі перевірок вже був вчинений,
ОСОБА_3 здійснив запис у журналі перевірок про те, що  посадові особи не допущені до перевірки.
Після чого перевіряючі ходили по торговельному залу та щось записували.
Відомості про товарні залишки він не повідомляв, оскільки сам їх не знає.  Потім
перевіряючі надали акт перевірки для підпису, від чого він відмовився,
тоді вони повідомили про необхідність прибуття приватного підприємця до
управління у справах захисту прав споживачів в певний день.

Відповідно до вимог Закону України
"Про захист прав споживачів"
Держспоживстандартом України розроблено Порядок проведення  перевірок
у  суб'єктів  господарювання  сфери торгівлі і послуг,  у тому числі ресторанного господарства,
якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а
також  додержання  правил
торгівлі  та  надання
послуг , який затверджено наказом Держспоживстандарту України від
25.10.2006р. N 311. Відповідно до Порядку, перевірки проводяться посадовими
особами органів у справах захисту прав споживачів на підставі     затвердженого тематичного плану роботи
Держспоживстандарту України, його територіальних органів у справах захисту прав
споживачів в Автономній  Республіці  Крим, областях, містах Києві та Севастополі,
а також на виконання наказів, розпоряджень, доручень Держспоживстандарту
України. Позапланові перевірки  суб'єктів
господарювання проводяться посадовими особами виключно на підставі отриманих
від споживачів звернень (скарг) про
порушення  суб'єктами  господарювання  вимог законодавства про захист прав
споживачів. Вищезазначений Порядок не містить
поняття "планова перевірка" та не передбачає повідомлення
суб'єктів господарювання про проведення перевірок на підставі затвердженого
тематичного плану роботи
Держспоживстандарту України та його територіальних органів у справах
захисту прав  споживачів або виконання
наказів, розпоряджень, доручень Держспоживстандарту України.

Держспоживстандарт України та його територіальні
органи у справах захисту прав  споживачів
не входять до переліку контролюючих органів, передбачених п.5 Указу Президента
України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності"
від 23.07.98р. N817/98, які перевіряють фінансово-господарську діяльність
суб'єктів підприємницької діяльності у порядку, визначеному вищезазначеним
Указом Президента. Дія указу поширюється на контролюючі органи, перелічені у
статті 5 цього Указу: органи державної податкової служби; митні органи; органи
державного казначейства; органи державної контрольно-ревізійної служби.
Держспоживстандарт у  цьому  виключному
переліку не згадано, оскільки дотримання правил торгівлі та інших  нормативів, що забезпечують захист прав
споживача, - це господарська, але не фінансово-господарська діяльність. На
планові перевірки Держспоживстандарту не
поширюється положення абзацу третього ст.2 Указу N817/98 про письмове
повідомлення СПД за 10 днів до початку перевірки. Планові та позапланові
перевірки з дотримання законодавства про захист прав споживачів проводяться без
попередження. З наступних підстав суд відхиляє доводи позивача про порушення
відповідачем вимог Указу N 817/98.

Відповідно до п. 2.1 Порядку
проведення  перевірок  у
суб'єктів  господарювання  сфери торгівлі і послуг,  перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які проводять перевірку, представляються та
інформують керівника (власника) суб'єкта господарювання (особу, яка його
заміщає) або особу, яка здійснює реалізацію продукції у разі відсутності
керівника (власника) суб'єкта господарювання (особи, яка його заміщує), про
мету перевірки.

Пунктом 3.8 Порядку передбачено, що
за  наслідками  перевірки складається відповідний акт
перевірки, та його копія, які підписуються: посадовими особами, які проводили
перевірку; особами, які брали участь у перевірці; особами, у присутності
яких  проведено перевірку та які
ознайомлені з актом. Представник суб'єкта господарювання (керівник, особа, яка
його заміщає, а в разі їх відсутності - особа, яка реалізує продукцію)  має право під час підписання акта письмово
надати заперечення, пояснення до акта перевірки. У разі відмови підписати акт
посадова особа територіального органу, яка
проводила перевірку,  робить запис
в акті про те, що зазначена особа ознайомлена із змістом акта і від його
підпису відмовилася. У разі відмови представника суб'єкта господарювання від
підпису,  що підтверджує отримання акта
для  вручення  керівникові суб'єкта господарювання, його
копія протягом 3 робочих днів після реєстрації направляється поштою з
повідомленням  про  вручення
за місцем знаходженням суб'єкта, діяльність якого перевірялась. (п. 3.10
Порядку).

Враховуючи зміст викладеного,
перевірка може проводитися у присутності особи, що здійснює реалізацію
продукції. Посилання позивача  на те, що
тільки в присутності безпосередньо приватного підприємця можна здійснювати таку
перевірку суд вважає необґрунтованим.

Перевірка позивача розпочалась з
того, що ст. продавець ОСОБА_3 надав посадовим особам журнал реєстрації
перевірок, в який посадові особи відповідача внесли відповідний запис.
Посилання позивача на ненадання  його
представнику відповідного направлення на проведення перевірки суд вважає таким,
що не знайшло свого підтвердження відповідними доказами. В журналі реєстрації
фахівці облуправління здійснили запис, зазначили номер як службових посвідчень,
так і реквізити направлення. Ст. продавець ОСОБА_3  мав право не допускати до перевірки, не надати
відповідний журнал, якщо посадові особи на його вимогу не надали йому
відповідні документи.

Разом з тим, суд вважає, що на
цьому  фактично ст. продавець ОСОБА_3
самоусунувся від проведення перевірки. Ним не вчинялись дії, які має вчиняти
керівник суб'єкт перевірки (або особа, що його заміщає) для створення умов для
проведення перевірки. Про дану обставину свідчать такі факти.

Наданий суду акт перевірки  містить вказівку на порушення ст.ст.6, 14, 15
Закону України „Про захист прав споживачів” не надані документи про якість та
безпеку на товари, які зазначені у таблиці до акту перевірки. На товарах не
зазначено найменування підприємства-виробника, його адреса, сорт, дату
виготовлення, позначення нормативного документа. Ні акт, ні додатки до акту не
підписані представником приватного підприємця ОСОБА_3. В акті не зазначено
про  те,
що  зазначена  особа ознайомлена із змістом акта і від його
підпису відмовилася.

Крім того, суд приймає до уваги, що
штрафи, які передбачені ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»,
повинні обчислюватись  виходячи  з
вартості   партії товару,
отриманого  для  реалізації
від  постачальника  (тобто
від  ціни придбання  товару, включаючи ПДВ), а не від ціни, за
якою господарюючий суб'єкт продає цей товар. В акті перевірки та додатках
зазначені вироби за ціною роздрібною, яка була на цінниках, і була доступна для
огляду фахівцям відповідача як звичайним споживачам. Цю обставину не заперечує
свідок ОСОБА_4, яка здійснювала перевірку. Документів про одержання взуття від
постачальників (накладних, податкових накладних, сертифікатів,
товарно-транспортних накладних або інших) посадові особи відповідача не
вимагали надати. А представник позивача добровільно їх не надавав. Отже,  посадовими особами облуправління не
перевірялась ціна  на взуття, за якою
позивач  його придбав, не перевірялись
розміри партій товарів, які реалізовувались без належної інформації або без
документів про якість та безпеку. Також не досліджувались перевіряючими
документи про товарні залишки взуття. Як пояснив свідок ОСОБА_4, що заперечує
свідок ОСОБА_3, старший продавець ОСОБА_3 повідомив в усній формі про
кількість  товарів в залишку. Здійснення
розрахунку штрафу, виходячи з роздрібних цін, не передбачено Законом «Про захист
прав споживачів».

Також суд вважає, що розмір штрафних
санкцій є завищений виходячи з наступного. Відповідач застосував штраф в
розмірі 30% або 50 % , але не менше 5 або 10
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за  кожну одиницю асортименту, скільки виявлено
моделей взуття (різних розмірів), сумок, шкарпеток без  наявності інформації або без документів про
якість. При цьому відповідач не обґрунтував підстав обчислення суми штрафних
санкцій виходячи саме з кількості моделей взуття та асортименту інших товарів.
Відповідальність за відсутність необхідної доступної достовірної та своєчасної
інформації про продукцію передбачена п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
захист прав споживачів»у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян…, відповідальність  за реалізацію продукції, що  підлягає обов'язковій сертифікації, але в
документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності, встановлена у розмірі 50 % вартості одержаної
для реалізації партії товару, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (НМДГ). Мінімальний розмір штрафу в 5 або 10 НМДГ встановлений
для кожної партію товару, яка продається без необхідної, доступної, достовірної
та своєчасної інформації, або без документів про якість. Відповідачем  віднесено до партій товару , наприклад, одна
пара сандалій або три пари шкарпеток,
без пояснення правомірності таких дій.. На підставі викладеного, суд
вважає, що розмір штрафу, застосованого до позивача,  не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ці обставини свідчать про неповноту
перевірки або про її незакінченість. Акт перевірки від 21 серпня 2007 року не
може бути належною підставою для прийняття постанови про застосування стягнення
за порушення вимог Закону України “Про захист прав споживачів”.

Таким чином, постанова, яка є
предметом спору, підлягає скасуванню, позов підлягає задоволенню. Судові
витрати відшкодовуються позивачу з Держбюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 159, 161, 163
167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги
задовольнити. Скасувати постанову Херсонського обласного управління у справах
захисту прав споживачів № 466 від 01.10.2007 про застосування штрафу в
сумі  2957 грн.  до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

2. Відшкодувати  суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1   3 грн. 40 коп. державного
мита з Державного бюджету.

3. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.В. Хом'якова

Постанову
складено у повному обсязі

та підписано 28 січня 2008 року.