ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10 січня 2008 р.
Справа  № 17/242

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого
судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю
представників:

позивача -Шибаєв А.М., представник за довіреністю;

відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали справи за позовом Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород до приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Минай Ужгородського району про стягнення 1915 грн.
адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць
для забезпечення працевлаштування інвалідів та пеню в сумі 133 грн.

Позивачем заявлені вказані вимоги, оскільки відповідач всупереч
вимогам ст.ст. 19, 20 Закону України
„Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі-Закон) не
виконав встановлений на 2006 рік норматив створення робочих місць призначених
для працевлаштування інвалідів та не сплатив позивачеві у зв'язку з цим штрафні
санкції в розмірі половини середньорічної заробітної плати на підприємстві
відповідача за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда, що
становить предмет позовних вимог. Представник позивача наполягає на задоволенні
заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів
справи документами.

Відповідач, належним чином повідомлений про місце та час судового
розгляду, письмового відзиву на позов не надав,
вдруге участі уповноваженого представника в судовому засіданні не
забезпечив, не повідомивши суд про причини його неявки.

За наведених
обставин спір вирішується за наявними у матеріалах справи документами у порядку
ст. 128  Кодексу адміністративного
судочинства України

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення
представника  позивача у ході судового
розгляду, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За приписами ст.ст. 19, 20
Закону для підприємств, установ, організацій (далі - підприємства)
встановлюється норматив створення робочих місць для  працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох
відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу
за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб -
у кількості одного робочого місця. Підприємства, незалежно від форм
власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим ст. 19 Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається розміром середньої
річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце не
зайняте інвалідом. Для підприємств, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір
зазначених санкцій визначається в розмірі половини середньої річної заробітної
плати за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Адміністративно-господарські
санкції розраховуються та сплачуються підприємствами самостійно в строк до 15
квітня року наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.
Порушення термінів сплати наведених санкцій тягне за собою нарахування пені, що
обчислюється виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, яка діяла
на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Матеріалами справи, зокрема, статистичним звітом
відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р. (форми №
10-ПІ)  доведено, що за змістом
Закону відповідачеві на 2006 рік встановлено норматив для  працевлаштування інвалідів у кількості одного
робочого місця, оскільки середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві
відповідача за 2006 рік становила 10 осіб. За 2006 рік  на підприємстві не було працевлаштованих
інвалідів, тобто  норматив працевлаштування
інвалідів  відповідачем у 2006 році не
виконано. Підприємством не сплачено самостійно у встановленому порядку санкції
у розмірі половини середньої річної заробітної плати на підприємстві за 1
нестворене робоче місце, що становить 1915 грн. Наведені обставини відповідачем
не спростовані, тому вимоги позивача про стягнення цієї суми з відповідача
правомірні за змістом ст.ст. 19, 20 Закону та підлягають задоволенню судом. За
змістом цих же норм підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення нарахованої
пені, що становить суму 133 грн.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача
належить сума 2048 грн.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 19, 20 Закону України
„Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 11, 70, 71, 86,
128, 158-163, п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 (с. АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального
захисту інвалідів (м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14)
адміністративно-господарські санкції на суму 2048 грн. (дві тисячі сорок вісім
грн.), включаючи пеню.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

18.01.08р.

Суддя
Ушак І.Г.