ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.08 р.                     Справа № 38/325

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк

про стягнення 32746грн. 80коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Пухленко Н.В. нач.юр відділу за дов. № 1325/08 від 18.12.2007р.

від відповідача: Кудінова Л.А. представник за дов. № б/н від 10.01.2008р.

У судовому засіданні оголошувалися

перерви з 06.02.2008р. до 14.02.2008р.

та з 14.02.2008р. до 21.02.2008р.

згідно вимог ст. 77 ГПК України

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк про стягнення штрафу за недопоставку продукції в сумі 32746грн.80коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з посиланням на договір № 179 від 20.04.2007р.

10.01.2008р. на адресу господарського суду надійшов відзив № С3-11 на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач посилається в своїй позовні заяві на порушення відповідачем умов п. 1.1, п. 3.1. договору, але в той же час, відповідач не отримував заявку, на підставі якого відповідно до договору повинна була відбутися поставка, про що також вказував у відповіді на претензію позивача.

Крім того, в претензії позивач вказував суму 23 459,20 грн., виїодячи з суми недопоставки 469184 грн., а в позовній заяві вказуючи суму штрафу 32746,80 грн., виходячи із суми непоставленої продукції 654936 грн., при цьому вказуються строки, наявність яких не доведена ніякими доказами.

Враховуючи, що термін постачання по договору № 179 від 20.04.2007р. не був зазначений, не доведений до відома відповідача - постачальника продукції і не погоджений сторонами, просить суд у позові відмовити.

Відзив та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Позивач надіслав суду пояснення, які отримані 14.02.2008р., які судом розглянуті. прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

19.02.2008р. відповідач надіслав суду заперечення на пояснення до позовної заяви від 19.02.2008р. № СЗ-118, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Судові засідання відкладалися у зв’язку з необхідністю представлення сторонами витребуваних судом документів.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк (за договором – постачальник, далі- відповідач) та Відкритим акціонерним товариством „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ ( за договором покупець, далі- позивач) укладено договір № 179 (далі- договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов’язується поставити у власність покупця вінці та шестерні привідні для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А (далі-продукція) в асортименті, кількості, у терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі.

Покупець зобов’язується прийняти продукцію, що поставляється у його власність і оплатити її вартість відповідно до умов даного договору( п. 1.2 договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поставка продукції здійснюється на підставі письмової заяви покупця: вінці до млинів Ш-50 протягом 90 днів після отримання вказаної письмової заяви; привідні шестерні до млинів Ш-50 та Ш-50А протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

Вартість продукції, яка поставляється за договором становить 2013276грн.

20.04.2007р. сторони додатковою угодою № 1 до договору внесли зміни до п. 1.1 договору, а саме: визначили іншу кількість, терміни, ціну продукції, яка повинна бути поставлена. Всі інші умови договору залишили без змін.

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4, 3.6 договору відповідно встановлено, що умови поставки є EXW „Інкотермс 2000”. Продукція, поставлена без письмової заявки покупця оплаті не підлягає. Разом з продукцією постачальник зобов’язаний надати покупцеві документи: рахунок - фактуру, податкову накладну, акт прийому–передачі продукції, відповідні товаросупроводжувальні накладні, сертифікат якості і/або технічний паспорт. Датою постачання вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником про приймання продукції.

Як стверджує позивач, на виконання вимог вказаного договору 10.05.2007р. позивач на факс відповідача надіслав належним чином оформлену заявку на поставку продукції № 23/10/3/1887 відповідно до специфікації.

25.06.2007р. відповідачем було передано позивачу (Трипільська ТЕС):

- зубчатий вінець у кількості 1 шт. за ціною 485070грн. з ПДВ, що підтверджується актом прийому-передачі.

Відповідачем 04.07.2007р. було передано позивачу ( Зміївська ТЕС) товар – шестерню Ш-50 у кількості 1шт. за ціною 89152грн.00коп. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі.

30.07.2007р. відповідачем поставлено позивачу (Зміївська ТЕС):

- шестерні Ш-50 у кількості 1 шт. за ціною 96960грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі.

24.09.2007р. відповідачем поставлено позивачу (Зміївська ТЕС) шестерню Ш-50 у кількості 1 шт. на суму 89152грн. з ПДВ.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив умови договору, а саме:

- шестерня кр. ЗГ 15.17-15 на загальну суму 290520грн. поставлена не була, прострочка становить 160днів;

- шестерня кр.ЗГ 15.17-15 на суму 96960грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 5 днів;

- шестерня кр. 13736 на суму 89152грн. поставлена не була, прострочка становить 160днів;

- шестерня кр. 13736 на суму 89152грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 10 днів;

шестерня кр. 13736 на суму 89 152грн. була поставлена на Зміївську ТЕС з простроченням у 85 днів.

Загальна вартість продукції непоставленої у строки визначені договором продукції становить 654 936грн.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у випадку не постачання або неповного постачання продукції в терміни, передбачені даним договором, постачальник сплачує покупцеві штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості не поставленої (недопоставленої) продукції за кожний день прострочення її постачання, але не більше 5% від вартості не поставленої (недопоставленої) продукції.

10.09.2007р. за № 8-04/3706 позивачем була надіслана претензія, відповідно до якої останній пропонував відповідачу негайно поставити товар та у місячний строк сплатити штраф у розмірі 23459грн.20коп.

26.09.2007р. за № 335 відповідач надіслав до позивача листа, в якому зазначив, що для розгляду претензії по суті відповідачу необхідно надати копію заявки № 23-10/3/1887 від 10.05.2007р.,оскільки останній її не отримував.

Як вважає позивач, вартість не поставленої (недопоставленої) у строки визначені договором продукції становить 654 936грн. , 5% від якої становить 32 746,80 грн.

Оскільки, до теперішнього часу відповідач не сплатив штраф у розмірі 32 746 80грн., тому позивач просить суд стягнути його з відповідача.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 179 від 20.04.2007р., додаткову угоду № 1 до договору, акти приймання-передачі від 04.07.2007р., від 25.06.2007р., від 30.07.207р., 24.09.20007р., претензію від 10.09.2007р. № 8-04/3706, письмові пояснення від 14.02.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 10.01.2008о. № с3-11, правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов”язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Спірним по даній справі є питання про те, чи є правомірним стягнення штрафу з відповідача за невиконання вимог договору.

Пунктом 3.1. договору № 179 від 20.04.2007р. передбачено, що поставка продукції здійснюється на підставі письмової заявки покупця протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

Позивач надав суду заявку від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887 щодо придбання вінців та шестерень привідних для КБМ типів Ш-50 та Ш-50А, але доказів щодо її направлення відповідачу та отримання її відповідачем суду не представив.

Посилаючись на відправлення вказаної заявки факсом, позивач не надав суду і доказів з цього приводу, хоча умовами того ж договору, зокрема п. 6.3 передбачено, що сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов”язань за цим договором в умовах, передбачених п.6.1, зобов”язана в термін не більш 5 днів письмово сповістити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф).

Розглянувши подану позивачем заявку від 10.05.2007р., суд встановив, що вона містить строки поставки продукції, які суттєво відрізняються від умов, передбачених п. 3.1 договору № 179 від 20.04.2007р., а саме:

У договорі, зокрема, передбачено, що вінці до млинів Ш-50А поставляються протягом 90 днів після отримання вказаної письмової заявки; привідні шестерні до млинів Ш-50 та Ш-50А протягом 45 днів після отримання вказаної письмової заявки.

У заявці містяться терміни постачання шестерні кр. 13736 (Зміївська ТЕС) до 10.05.2007р., до 15.05.2007р., до 25.06.2007р.; шестерні кр. ЗГ 15.17-15 (Вуглегірська та Зміївська ТЕС) до 06.07.2007р., до 01.06.2007р., до 10.07.2007р.

Отже, позивачем в односторонньому порядку були змінені умови договору щодо строків поставки продукції, що є порушенням ч.1 ст. 651 ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів стосовно внесення змін до п.3.1 договору № 179 від 20.04.2007р. позивач суду не надав.

Позивач вважає, що доказами отримання відповідачем цієї заявки є акти приймання-передачі продукції за договором № 179 від 20.04.2007р., але в жодному з актів приймання-передачі, наданих позивачем суду, немає посилання на письмову заявку від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887. Щодо продукції, яка вказана у актах приймання-передачі, то її найменування передбачено у самому договорі № 179 від 20.04.2007р.

З реєстру оплати поставленої відповідачем продукції не вбачається, що оплачена продукція була поставлена саме за заявкою від 10.05.2007р. № 23-10/3-1887.

Позивач не довів суду, що поставлена відповідачем продукція, яка була оплачена, була поставлена саме за письмовою заявкою від 10.05.2006р. № 23-10/3-1887.

Крім того, п.5.2 договору передбачена відповідальність постачальника у випадку не постачання або неповного постачання продукції у терміни, передбачені даним договором. Але позивач у порушення вимог законодавства, в заявці від 10.05.2007р.в односторонньому порядку змінив терміни постачання продукції, що також не може бути підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій.

Таким чином, суд вважає, що позивач не довів суду свої вимоги щодо застосування до відповідача штрафу за порушення умов договору № 179 від 20.04.2007р., а відтак позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача згідно вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спілка заводів важкого машинобудування” м. Донецьк про стягнення штрафу у розмірі 32 746,80грн. за неналежне виконання умов договору, відмовити у зв”язку з недоведеністю.

У судовому засіданні 21.02.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення виготовлено та підписано 21.02.2008р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку із дня його підписання.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі