ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.03.08                                                                                           Справа № 4/100-62

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Дубник О.П.

суддів Дух Я.В.

Якімець Г.Г.

При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення №01-36 від 01.02.08р.

на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.01.2008р.

у справі №4/100-62

за позовом Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення, м.Рівне

до відповідача Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Луцьк-Фудз», м.Луцьк

про          стягнення 8156195,75 грн.

за участю представників

від позивача – Соколюк Ю.С. –представник (дов. у справі);

від відповідача –не з’явився (належно повідомлений).

Судова колегія на підставі ст.25 ГПК України та поданих позивачем доказів (постанова Кабінету Міністрів України від 08.08.07р. №1007 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», наказ №95 від 26.09.07р.) здійснює заміну останнього його правонаступником – Державною інноваційною фінансово-кредитною установою.

Права та обов’язки згідно ст.22 ГПК України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.01.2008р. у справі №4/100-62 (суддя Слободян П.Р.) припинено провадження у цій справі за позовом Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення до ВАТ «Луцьк-Фудз»про стягнення 8156195,75 грн.

Приймаючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції на підставі п.4 ст.80, ст.ст.22, 78, 86 Господарського процесуального кодексу України, припинив провадження у даній справі у зв’язку з відмовою позивача від позову, відмовивши йому в поверненні державного мита, оскільки ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»не передбачено такої підстави для повернення держмита.

Позивач оскаржив ухвалу суду з тих підстав, що згідно до ч.3 ст.80 ГПК України суд вирішує питання про повернення державного мита з бюджету, а приписами ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», на думку апелянта, передбачено, що мито повертається у випадку припинення провадження у справі, без будь-яких застережень, а подальші виключення стосуються лише залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить змінити оскаржувану ухвалу суду, виключивши з мотивувальної частини ухвали «Отже, в даному випадку підстав для повернення державного мита немає.»виклавши в цій частині дану ухвалу в наступній редакції: «У зв'язку з тим, що спір між сторонами вирішено, справа не підлягає вирішенню в господарському суді»; доповнити резолютивну частину цієї ухвали таким пунктом: «Повернути Українській державній інноваційній компанії, в особі Рівненського регіонального відділення, сплачене державне мито в сумі 25500,00 грн.».

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

позивачем подано до господарського суду Волинської області на підставі ст.ст.525, 526, 629 ЦК України, ст.ст.22, 59, 82, 84 ГПК позов про стягнення на його користь з ВАТ «Луцьк-Фудз»згідно договору №1/99 від 14.06.1999р. 8156195,75 грн., з яких 5667000,00 грн. основний борг, 1981749,90 грн. збитки від інфляції, 507445,85 грн. три відсотка річних.

Відповідно до платіжного доручення №362 від 26.06.07р. (наявне у справі) позивачем було сплачено 25500,00 грн. державного мита за подання цього позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до початку розгляду судом першої інстанції справи по сутті подано заяву від 10.12.2007р. №01-254, в якій останній повідомляє, що спір між цими ж сторонами про стягнення з відповідача заборгованості по інноваційному договору №1/99 від 14.06.99р. вирішений господарським судом Волинської області 31.05.2007р. по справі №8/25-40 та просить у зв'язку з цим, припинити провадження у справі та повернути йому сплачене державне мито поданій справі.

Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; (п.п.2, 4 ч.1 ст.80 ГПК України).

Таким чином, враховуючи приписи ст.80 ГПК України, судова колегія вважає підставним висновок місцевого господарського суду, що провадження у даній справі слід припинити.

Однак, як встановив суд першої інстанції, стаття 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» чітко визначає підстави повернення позивачу сплаченого ним державного мита.

Зокрема, сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках припинення провадження у справі або залишення позову без розгляду, якщо справа не підлягає розглядові в суді чи в господарському суді, а також коли позов подано недієздатною особою (п.3 ч.1 ст.8 вказаного Декрету).

Враховуючи те, що даний спір підлягає розглядові в господарському суді, судова колегія, як і попередня судова інстанція, вважає вимоги апелянта про повернення сплаченого ним державного мита в сумі 25500,00 грн. безпідставними.

З огляду на викладене вище, оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Керуючись ст.ст. 103, 105, 106 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Волинської області від 22.01.08р. у цій справі –без змін.

2. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

3. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя О.П. Дубник

суддя Я.В.Дух

суддя Г.Г.Якімець

Постанова підписана 17.03.2008р.