СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

13 лютого 2008 року

Справа № 20-11/415

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Васильченка Федіра Анатолійовича, довіреність б/н від 12.02.08; Брагіна Євгена Аркадійовича - директор;

відповідача: Бездольного Сергія Юрійовича, довіреність б/н від 08.01.08;

третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "СЕБР" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від 20.12.2007 у справі № 20-11/415,

за позовом          приватного підприємства "СЕБР" (вул. Вакуленчука, 9, м.Севастополь, 99053); (вул. Гер. Бресту,25, кв.120, м. Севастополь, 99058)

до          Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2, м.Севастополь, 99011)

3-тя особа:

Севастопольська міська рада (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

про визнання договору діючим

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя Дмитрієва В.Є.) від 20.12.2007 у справі № 20-11/415 відмовлено у позові приватного підприємства "СЕБР" до Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації про визнання договору діючим.

Не погодившись з постановленим судовим актом, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У судове засідання 13.02.2008 представник третьої особи не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У жовтні 2007 року приватне підприємство "СЕБР" звернулось до господарського суду з позовом до Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації, просило визнати обов’язковим договір на утримання житлових будинків та прибудинкових територій від 23.10.2002 зі змінами та доповненнями, внесеними угодою від 01.11.2004.

Уточнивши позовні вимоги заявою № 465 від 31.10.2007, позивач просив визнати відмову Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації від виконання послуг та розірвання з 01.11.2007 договору на утримання житлових будинків та прибудинкових територій б/н від 23.10.2002 зі змінами та доповненнями, внесеними угодою б/н від 01.11.2004 за № 22/1945 від 25.07.2007 недійсними; визнати право позивача на подальше, з 01.11.2007 здійснення функцій з утримання, ремонту та обслуговування житлового фонду та прибудинкових територій, надання житлових та нежитлових приміщень відповідно до договору на утримання житлових будинків та прибудинкових територій б/н від 23.10.2002 зі змінами та доповненнями, внесеними угодою б/н від 01.11.2004.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 20.11.2007 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Севастопольську міську раду.

Заперечуючи проти позову, відповідач вважає його необґрунтованим (а.с. 55-57).

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на відсутність підстав для задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2002 між товариством з обмеженою відповідальністю "Шацк" та Головним управлінням житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації було укладено договір на утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Угодою від 01.11.2004 вищезгаданий договір було укладено з правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Шацк" приватним підприємством "Себр".

Пунктом 5.1 договору встановлено строк його дії на 3 роки. У випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору за 2 місяці до закінчення його строку, він вважається пролонгованим.

Листом № 22/1945 від 25.07.2007 відповідач відмовився від виконання послуг за договором від 23.10.2002 та повідомив про припинення дії договору, мотивуючи тим, що перевіркою комісії Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації встановлено порушення пунктів 2.1.4, 2.1.5, 2.3.1, 2.9.9 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, а також пункту 2.2.1 договору.

Зазначені дії відповідача позивач вважає такими, що порушують права приватного підприємства "Себр", що спонукало останнього до звернення з відповідним позовом.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання встановлений статтями 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Як було зазначено вище, прохальна частина позовної заяви містить вимоги до відповідача про визнання недійсною відмови відповідача від виконання послуг та розірвання договору на утримання житлових будинків та прибудинкових територій б/н від 23.10.2002 та визнання права позивача на подальше здійснення послуг за договором, що суперечить вищенаведеним нормам матеріального і процесуального права.

Судова колегія не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо відповідності обраного позивачем способу захисту права нормам статті 20 Господарського кодексу України, виходячи з наступного.

Дії відповідача з відмови від договору позивач вважає правочином, який підлягає визнанню недійсним на підставі статтей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Разом з тим приватне підприємство "Себр" посилається на порушення відповідачем норм статтей 180, 188 Господарського кодексу України, що неприпустимо, оскільки розірвання договору та відмова від нього є різними за своєю правовою природою.

Також безпідставними є доводи позивача стосовного того, що договір від 23.10.2002 є фактично договором на користь третіх осіб.

Згідно зі статтею 636 Цивільного кодексу України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Однак, відповідно до пункту 1.1 договору від 23.10.2002, його предметом є передача Замовником - Головним управлінням житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації Підряднику - товариству з обмеженою відповідальністю "Шацк" (правонаступник - приватне підприємство "Себр") функцій з управління, ремонту та обслуговування житлового фонду та прибудинкових територій, надання житлових послуг, а також проведення розрахунків, отже вважати його договором на користь третіх осіб правові підстави відсутні.

Оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, висновок суду першої інстанції про відмову у позові є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Крім того, позивач не позбавлений можливості захисту права, яке він вважає порушеним, іншим передбаченим законом способом.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "СЕБР" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 20.12.2007 у справі № 20-11/415 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

Т.П. Фенько