СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.08                                                                                 Справа № 15/578.

Суддя Пономаренко Є.Ю. розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Термо», м. Луганськ

до Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь», м. Лисичанськ

про стягнення 20250 грн. 00 коп.

за участю представників:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Бешенко В.В. –директор.

До початку слухання справи по суті жоден з учасників судового процесу не заявив вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за отриману продукцію у сумі 20250 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав зобов’язання з оплати товару переданого йому за накладною від 23.10.2006р. №Т-2055.

Позивач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву № 03 від 10.01.2008р та поясненні від 24.01.2008р. №11, посилаючись на те, що особа, яка підписала накладну від одержувача товару, не була уповноважена на вчинення таких дій від імені юридичної особи відповідача.

Дослідивши матеріали справи та додатково надані документи суд встановив наступне.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він передав філії відповідача продукцію, а саме МГВ-90 у кількості 2 шт. на загальну суму 20250 грн., згідно накладної від 23.10.2006р. №Т-2055 та по довіреності ЯКО №4331925.

У графі «отримав ______ Василенко М.І.»накладної 23.10.2006р. №Т-2055 стоїть підпис. Відбиток печатки відповідача на підпис у графі «прийняв»відсутній.

В довіреності ЯКО №431925 від 23.10.2006р. зазначено, що вона видана директором філії ПП «Термо-Златополь»Василенко М.І. При цьому, особою уповноваженою на отримання товару є також директор філії Василенко М.І.

Керівник підприємства відповідача надав пояснення про те, що Василенко М.І. не був уповноваженим на отримання товару від імені Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь», як юридичної особи. Довіреність вказаній особі на укладення договорів від імені юридичної особи відповідача та на отримання товару не видавалась.

Згідно абз. 2 п. 4.10. Статуту Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь»керівник філії та керівник представництва діє на підставі довіреності, що видається керівником підприємства.

Також, згідно п. 4.5. положення про філію «Термо-Нікополь»Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь»керівник філії діє на підставі довіреності ВКПП «Термо-Златополь».

Виходячи з викладених обставин справи, оцінивши доводи учасників судового процесу і надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ч. 3 зазначеної статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Підставами позову визначені обставини з передачі товару відповідачу в особі Василенко М.І., що ґрунтуються на накладній від 23.10.2006р. №Т-2055 та по довіреності ЯКО №4331925.

Згідно ч. 4 ст. 95 Цивільного кодексу України керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Згідно абз. 2 п. 4.10. Статуту Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь»та п. 4.5. положення про філію «Термо-Нікополь»керівник філії керівник філії діє на підставі довіреності ВКПП «Термо-Златополь».

Довіреність особі, яка підписала накладну в графі «прийняв»на укладення договорів від імені юридичної особи відповідача та на отримання товару не видавалась. Доказів, що спростовували б таку обставину суду не надано.

Крім того, слід зазначити, що сторонами у справі погоджено здійснення поставок ЗАТ «Термо»лише через ВКПП «Термо-Златополь». Так, відповідно до розпорядження директора Виробничо-комерційного приватного підприємства «Термо-Златополь», погодженого із ЗАТ «Термо»02.04.204р., ухвалено рішення про те, що для філій ВКПП «Термо-Златополь», у тому числі «Термо-Нікополь», поставку усіх видів опалювального обладнання та мінікотелен, що виготовлюються на підприємстві ЗАТ «Термо», необхідно здійснювати лише через ВКПП «Термо-Златополь»або за погодженими заявкам з ВКПП «Термо-Златополь».

Проте, при оформленні поставки за накладною, на підставі якої пред’явлено позовні вимоги, сторонами не було додержаного погодженого між ними розпорядження. Позивач не лише не пересвідчився щодо наявності у особи, яка вчиняла від контрагента певні дії належних повноважень від юридичної особи (відповідача), а і вчинив такі знехтувавши вказаним розпорядженням погодженим сторонами.

Таким чином, у зв’язку з тим, що зазначені накладну та довіреність на отримання товароматеріальних цінностей не підписано уповноваженою особою відповідача, правочин з придбання товару не є таким, що вчинений від відповідача уповноваженою особою, не схвалений належним органом (особою) відповідача та факт одержання товару підприємством відповідача є недоведеним.

Тому, у підприємства відповідача відсутнє зобов’язання зі сплати позивачу грошових коштів за товар, вказаний у накладній від 23.10.2006р. №Т-2055.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів уповноваження належним чином особи на прийняття спірної продукції суду не надано.

Доводи позивача не підтверджують вчинення від підприємства відповідача правочину та прийняття товару уповноваженою належним чином особою.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 28.01.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко