ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08
Справа № 23/28

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю (надалі -ТзОВ) “Монблан”, м. Львів,

до
відповідача
Львівської міської ради, м. Львів,

третя
особа Львівське
обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради “Бюро технічної
інвентаризації та експерної оцінки” (ЛОКП ЛОР “БТІ та ЕО”), м. Львів,

про визнання права власності на
новостворене нерухоме майно та реєстрацію права власності

За
участю представників:

від
позивача  -
Шайдич Т.В.,

від
відповідача -
Марусевич Р.Я.,

від
третьої особи -Кичма
Ю.М.

Суть
спору:           ТзОВ “Монблан” звернулось з позовом
до Львівської міської ради, третя особа ЛОКП ЛОР “БТІ та ЕО” про визнання права
власності на новостворене нерухоме майно -реконструйовані нежитлові приміщення
(літера А-1) на вул. Родини Крушельницьких, 5 у м. Львові -загальною площею
після реконструкції 756,2 м кв. та про оформлення юридичних документів на право
власності ТзОВ “Монблан” на новостворене нерухоме майно -реконструйовані
нежитлові приміщення (літера А-1) на вул. Родини Крушельницьких, 5 у м. Львові,
загальною площею після реконструкції 756,2 м кв. на підставі визнання права
власності судовим порядком, скерування рішення суду на виконання та
зобов”язання третьої особи провести реєстрацію права власності з оформленням
відповідних юридичних документів про право власності. Позовні вимоги мотивовані
тим, зокрема, що ТзОВ “Монблан” на підставі договору купівлі-продажу викупило у
Львівської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 468,3 м кв.
Наказом № 7 від 24.01.2002 р. Департаментом землеустрою та планування забудови
міста Львівської міської ради ТзОВ “Монблан” дозволено, у порядку проведення
відновлювальних робіт, провести надбудову мансардного поверху над існуючою
будівлею за умови виконання вимог, встановлених п.п. 2.1., 2.2., 2.3 Наказу №
7. Така надбудова позивачем здійснена. Загальна площа приміщення після
відновлювальних робіт та реконструкції складає 756,2 м кв. згадана
реконструкція, як стверджує позивач, не порушує нічиїх прав та інтересів, а
також не порушує містобудівного законодавства. ТзОВ “Монблан”, починаючи з
22.11.2006 р., зверталось до Львівської міської ради з клопотанням про
оформлення Договору на сервітутне землекористування земельною ділянкою по вул.
Родини Крушельницьких, 5, однак, вказане клопотання, яке направлене до
Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської
міської ради, залишине без відповіді і реагування.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що укладення договорів про
земельний сервітут відноситься до компетенції Управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин, яке є самостійною юридичною особою. Крім цього,
позивачем здійснено надбудову і реконструкцію приміщення за відсутності дозволу
на виконання будівельних робіт.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази,
господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позовні вимоги в частині
визнаннч права власності і оформлення документів задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Згідно
з ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі
договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об”єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 22 вересня 2004 р. № 1243, прийняттю в експлуатацію державними приймальними
комісіями підлягають об'єкти нового будівництва, реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого
призначення, інженерні мережі та споруду, транспортні магістралі, окремі черги
пускових комплексів, їх інженерно-технічне оснащення. Об”єкт, на який позивач
просить визнати його право власності, прийнятим в експлуатацію не був,
акт введення об”єкта в експлуатацію відсутній. Крім цього, позивачем на вимогу
ухвали суду від 05.02.2008 р. не представлено доказів виділення земельної
ділянки під добудову, доказів невизнання відповідачем права власності позивача
на об”єкт, дозволу на виконання будівельних робіт. За відсутності
дозволу на виконання будівельних робіт, передбаченого п. 2.3. Наказу № 7 від 24.01.2002
р., здійснена позивачем реконструкція (добудова) є самовільним будвіництвом.
Так як відповідно до ст. 29 Закону України “Про планування та забудову
територій” та п. 1.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України від 05 грудня 2000 р. № 273
(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 р.), виконання
будівельних робіт, робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та
капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і
технічного переоснащення без вищезгаданого дозволу забороняється. Згідно з ч.ч.
1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Докази відведення
позивачу земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно площею 756,2 м кв.
на вул. Родини Крушельницьких, 5, на день розгляду спору відсутні та ТзОВ
“Монблан” суду не подані. Крім цього, у ТУ на теплопотачання адмін-виробничого
будинку по вул. Родини Крушельницьких, 5, зазначених в листі ЛМКП
“Львівтеплоенерго” № 09-1932 від 12.07.2002 р., передбачено встановлення в
приміщенні дитячого будинку приладів обліку і регулювання теплової енергії.

Позивач
як на доказ невизнання відповідачем його права власності посилається на листи №
2-9964/2403 від 17.08.2007 р. та № 2-15676/22 від 22.12.2006 р. Однак.
зазначені листи надіслало ТзОВ “Монблан” Управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин, а не Львівська міська рада. Згадане управління
є самостійною юридичною особою. Крім цього, у листах № 2-9964/2403 та №
2-15676/22 йдеться про відмову Управління від укладення з позивачем договорів
про земельний сервітут, а не про заперечення відповідачем права власності ТзОВ
“Монблан”. Тоді як згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Що
стосується позовних вимог про зобов”язання зареєструвати право власності на
новостворене нерухоме майно, то вони не підлягають розгляду господарськими
судами України в порядку Господарського процесуального кодексу України.
Оскільки дії щодо реєстрації права власності здійснюються від імені держави
суб”єктами владних повноважень на виконання відповідних, делегованих їм,
владних повноважень у цій сфері. Зазначені вимоги підлягають розгляду в порядку
адміністративного, а не господарського судочинства. Одночасно, суд звертає
увагу позивача й на ту обставину, що ЛОКП ЛОР “БТІ та ЕО” не є відповідачем у
справі.

Враховуючи
наведене, передбачені законом, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. У
задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на новостворене
нерухоме майно та оформлення документів відмовити.

2. В
частині позовних вимог про зобов”язання провести реєстрацію права власності
провадження у справі припинити.

3.
Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
оформлення відповідно до ст. 84 ГПК України та його підписання.

4.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

5. Рішення оформлене
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України та підписане 07.03.2008 р.

Суддя
Бортник
О.Ю.