ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.03.2008

Справа №2-4/479-2006

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Пансіонат „МОРЕ”, м. Алушта,

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Алушті, м. Алушта,

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Стиранка, І. С., предст.. дов. пост.

Від відповідача – Чурочкін А. Б., предст., дов. пост.

Експерт – не з’явився.

Суть спору:

ВАТ „Пансіонат „МОРЕ”, м. Алушта, звернулось до господарського суду АР Крим з позовною заявою ДПІ у м. Алушта про визнання нечинними податкових повідомленя-рішеня № /0/803 від 18.03.2005 р. , яким встановлено завищення бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 250780,00 грн.,та повідомлення-рішення № /0/806 від 18.03.2005 р., яким донарахована плата за землю в сумі 9179,22 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 4639,22 грн., всього 13818,44 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ДПІ у порушення вимог п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про ПДВ» виключила зі складу валового кредиту позивача суми ПДВ, сплачені у зв’язку з фінансуванням робіт з будівництва об’єктів основних фондів – адміністративного корпуса, вілл № 9, 10 з басейнами – у розмірі 250000,00 грн., вважаючи, що ці будівлі до вводу в експлуатацію не є основними фондами у розумінні п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Але згідно з цією нормою закону до основних фондів належить матеріальні цінності, які призначені платником податку для використання у господарській діяльності протягом періоду, що перевищує 365 календарних днів з дати вводу в експлуатація таких матеріальних цінностей, і вартість яких поступово зменшується у зв’язку з фізичним або моральним зносом. Оплата за договорами підряду здійснювалася шляхом авансування робіт з будівництва поетапно, а потім підтверджувалася актами про виконання робіт і податковими накладними підрядника. Частина виконаних і оплачених робіт вже передана замовнику і обліковується як витрати на спорудження цих основних фондів. Зі складу податкового кредиту ДПІ також вилучена сума ПДВ в розмірі 520,00 грн., сплачена у зв’язку з авансуванням топогеодезичних робіт на вул. Октябрьській, з посиланням на те, що вказана земельна ділянка не знаходяться у власності або в оренді у позивача. Але рішенням Алуштинської міської ради від 8.09.2004 р. № 18/93 пансіонату «Море» дано дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки пл.. до 0,4 га за рахунок земель міської ради під будівництво двох багатоквартирних житлових будинків на вул. Октябрьській. Проти висновків про заниження податкового зобов’язання в розмірі 260 грн. позивач не заперечує та просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0/803 у частині встановлення бюджетного відшкодування у сумі 250520,00 грн.. У частині висновків ДПІ відносно заниження плати за землю позивач посилається на рішення Ради з питань територій пріоритетного розвитку і спеціальної економічної зони «порт Крим» при Раді Міністрів АР Крим від 10.04.2001 р. № 2, яким затверджений бізнес-план інвестиційного проекту «Будівництво, реконструкція і експлуатація пансіонату «Море» на території пріоритетного розвитку «Алушта». Після укладення 17.04.2001 р. контракту з Алуштинською міською радою на реалізацію вказаного інвестиційного проекту позивач згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на територіях пріоритетного розвитку і спеціальної зоні «Порт «Крим» в АР Крим» від 21.12.2000 р. № 2189-Ш набув право на передбачені ст.. 14 цього Закону податкові пільги, у тому числі звільнення від плати за землю на період освоювання земельної ділянки ( планування території, будівництво об’єктів інфраструктури і др..), але не більше ніж 5 років тобто з 2001 по 2006 рік. Така пільга передбачена також п. 18 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про плату за землю». Пільга з плати за землю передбачена і податковим планом інвестиційного проекту.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просить відмовити у позові. У відзиві на позов посилається на акт перевірки, яким встановлено, що адміністративний корпус, вілли № 9, 10 з басейнами є об’єктами незавершеного будівництва ( п.п. 5.3 п. 5 Стандарту бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»). На думку відповідача сума податкового кредиту, сплачена ( нарахована) при спорудженні основних засобів, приймається на розрахунки з бюджетом з моменту їх введення в експлуатацію й участі в господарської діяльності згідно з п. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Крім того, позивач безпідставно включив у податковий кредит ПДВ у сумі 520,0 грн., уплачений КГПІ «Кримкомунсервіс» за топографічні роботи в районі вул. Октябрьській, 2. Перевіркою встановлено, що вказана ділянка у власності та в оренді пансіоната «Море» не знаходиться. Перевіркою правильності формування податкових зобов’язань було встановлено порушення п.п. 4.5 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок зменшення суми податкового зобов’язання на 259,72 грн. при зменшенні суми компенсації за продаж послуг фізичним особам, які не є платниками ПДВ. Що стосується плати за землю, то на думку відповідача позивач мав пільгу у 2003 р. в сумі 114,5 тис. грн. по земельній ділянці пл.. 7,9517 га по вул. Набережна, 25; у 2004 р. – в сумі 114,00 тис. грн. по той же земельній ділянці. Згідно з листом ДПКУ від 11.01.2002 р. № 495/772117 період освоювання земельної ділянки при будівництві об’єктів визначається строком від початку будівництва об’єктів на даній ділянці до його завершення й прийняття в експлуатацію. Пансіонатом введено в експлуатацію 20 об’єктів, які стоять на бухгалтерському обліку пансіонату ( рахунок 103). Згідно з актами державних технічних комісій введені в експлуатацію всі об’єкти 1 і 2 черги будівництва. Відповідно до даних Сімферопольського БРТІ площа земельних ділянок під об’єктами, що підлягає оподаткуванню, складає 4950,7 кв. м. За період з 1.10.2003 р. по 31.12.2004 р. позивач не нарахував і не сплатив земельного податку у сумі 9179,22 грн. З урахуванням викладеного просить у позові відмовити.

Провадження у справі зупиняється у зв’язку з призначенням судової бухгалтерської експертизи.

Розглянув матеріали справи, дослідив у порядку, визначеному ст. 138 КАС України, зібрані докази, заслухав відповідно до ст.139 КАС України пояснення представників сторін, а також відповідно до ст. 148 КАС України, роз'яснення експерта, надані у судовому засіданні 11.03.2008 р., суд -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м. Алушта проведено планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового і валютного законодавства ВАТ «Пансіонат «Море» за період з 01.10.2003 року по 31.12.2004 року. За результатами перевірки 17.03.2005 р. складений акт № 24/23-2-8/19011733, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення: № /0/803 від 18.03.05 р., яким визначена сума завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 250 780,00 гривень, податкове повідомлення - рішення № /0/806 від 18.03.08 р., яким визначена сума податково зобов’язання з земельного податку у розмірі 9 179,22 гривень, а також нараховані штрафні санкції у розмірі 4 639,22 гривень, всього 13 818,44 грн.

Позивач оскаржує податкове повідомлення - рішення №/0/806 від 18.03.05 р. в повному об’ємі, податкове повідомлення №/0/803 від 18.03.05 р. – в частині завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 250520 грн.

З акту перевірки вбачається, що позивач у податковій декларації з ПДВ за листопад 2004 р. визначив суму податкових зобов’язань в розмірі 55844 грн, суму податкового кредиту – 320254 грн, суму ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету - 264370 грн. Перевіркою встановлено, що основною причиною виникнення від’ємного значення ПДВ в листопаді 2004 р. „стало перевищення податкового кредиту по витратах на здійснення реконструкції та модернізації туристичного комплексу відповідно до бізнес-плану інвестиційного проекту „Будівництво, реконструкція й експлуатація пансіонату „Море”, схваленого рішенням Ради з питань територій приоритетного розвитку і спеціальної економічної зони „Порт-Крим” в АР Крим від 10.04.01 р. №2 (із змінами), а саме: будівництво віл №9,10, басейнів віл №9,10, а також адміністративного корпусу ВАТ „Пансіонату „Море”. Посилаючись на порушення позивачем п.п. 7.4.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, п.п 5.2.1, 5.2.14 ст.5 п.п. 8.2.1 ст.8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств», ДПІ зменшила суму податкового кредиту за листопад 2004 р. на 250000 грн. При цьому ДПІ виходила з того, що зазначені об’єкти у процесі спорудження не мали статусу основних фондів та не були нематеріальними активами, а були об’єктами незавершеного будівництва, а тому ПДВ, сплачений у зв’язку з фінансуванням їх будівництва, може бути включеним до податкового кредиту після завершення будівництва та включення побудованих об’єктів до складу основних фондів, якщо вони будуть використовуватися в оподатковуваних операціях та будуть підлягати амортизації..

Доводи відповідача суперечать чинному законодавству та матеріалам справи.

Підпунктом 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (із змінами) встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку в звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням (спорудженням) основних фондів, що підлягають амортизації, включаються до складу податкового кредиту такого звітного періоду, незалежно від строків введення в експлуатацію основних фондів, а також від того, чи мав платник податку оподатковувані обороти протягом такого звітного періоду.

Таким чином, Закон передбачає, що право на податковий кредит платник податку – замовник отримує незалежно від строків введення об’єктів в експлуатацію, з моменту здійснення першої з подій, передбачених п.7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, у даному випадку - списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату виконаних робіт, пов'язаних з будівництвом і спорудженням основних фондів.

Згідно з п.п.8.2 ст. 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.97 р. №283/97 – ВР (зі змінами та доповненнями), на який посилається відповідач, під терміном „основні фонди” розуміються матеріальні цінності, які призначені платником податку для використання у господарській діяльності платника податку упродовж періоду, якій перевищує 365 календарних дні з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, і вартість яких поступово зменшується у зв’язку з фізичним або моральним зносом.

Така позиція суперечить Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. №169/97 – ВР, який не зв’язує право платника податків включати суму податку на додану вартість у податковий кредит з періодом віднесення відповідної суми оплати до валових витрат.

П.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби",затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.04.00 р. №92 (зі змінами та доповненнями) „Основні засоби” визначено, що основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Реконструкція та будівництво корпусів „Пансіонату „Море”, які здійснювалися на підставі контракту №4 від 1.11.03 р., є створенням саме основних засобів, які в подальшому підлягають амортизації та використанню при здійсненні основного виду господарської діяльності – надання місць для короткотермінового проживання. Оскільки ч.2 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачає можливість включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у звітному періоді у зв’язку з придбанням (спорудженням) основних фондів, що підлягають амортизації, незалежно від строків введення в експлуатацію основних фондів, слід зробити висновок, що суми ПДВ, сплачені позивачем у зв’язку з оплатою підрядних будівельних робіт за контрактом №4 від 1.11.03 р. на спорудження адміністративного корпусу, віл №9,10 та басейнів віл №9 та №10 правомірно віднесені ним до складу податкового кредиту листопада 2004 р.

Отже, донарахування 250000 грн ПДВ є незаконним та необґрунтованим.

Зі складу податкового кредиту також виключена сума податку на додану вартість, сплачена у зв'язку з авансуванням топогеодезичних робіт у районі вулиці Октябрьської у розмірі 520 гривень (т. 1 а. с. 31-32). В акті перевірки ДПІ пояснює, що причиною виключення з податкового кредиту даної суми є та обставина, що вказана земельна ділянка не знаходиться у власності або в оренді ВАТ «Пансіонат «Море».

Матеріали справи свідчать про те, що 8.09.04 р. Алуштинською міською радою було прийнято рішення №18/93, яким „Пансіонату „Море” дано дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки площею до 0,4 га за рахунок земель міської ради для будівництва двох багатоквартирних житлових будинків по вул.. Октябрьській. Складання проекту відводу передбачає проведення у тому числі топогеодезичних робіт.

Включення суми ПДВ, сплаченої як оплата за проведення цих топогеодезичних робіт, до складу податкового кредиту на підставі відповідної податкової накладної №1689 від 15.11.04 р. виписаної КДПІ „Кримкомунпроект” на загальну суму 3120 грн, у т.ч. ПДВ – 520 грн, відповідає вимогам п.п.7.4.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

За висновком судової бухгалтерської експертизи №95 від 13.02.07р. завищення бюджетного відшкодування на суму 250520 грн документально не підтверджено. Донарахувань не встановлено.

Податковим повідомленням-рішенням № /0/806 від 18.03.05 р. ДПІ у м. Алушта донарахувала ВАТ „Пансіонат „Море” земельний податок в сумі 9179,22 грн, а також на підставі п.17.1.3 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” застосувала штрафні санкції в розмірі 4639,22 грн, всього податкове зобов’язання складає 13 818, 44 грн.

Перевіркою правильності нарахування і своєчасності сплати податку на землю, проведеною ДПІ у м. Алушті, не підтверджується право товариства на користування пільгою з земельного податку на земельну ділянку, що знаходиться у ВАТ „Пансіонат „Море” в постійному користуванні, внаслідок чого донарахований податок на землю в розмірі 9 179,22 грн, зокрема по періодах: за четвертий квартал 2003 року – на 1 795, 32 грн, 3а 2004 р – на 7 383, 90 грн.

При цьому ДПІ виходило з того, що підприємство мало пільги з земельного податку на період освоєння земельної ділянки, але в різні періоди здійснення інвестиційного проекту були прийняті в експлуатацію 20 об’єктів. Після прийняття кожного об’єкту пільга з податку на відповідну земельну ділянку припиняє свою дію.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Алуштинської міської ради від 30.03.01 р. №277 ВАТ „Пансіонат „Море” надано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 7, 9537 га для розміщення пансіонату „Море”. На підставі цього рішення позивачеві видано Державний акт на право користування землею І-КМ №00462 від 17.05.01 р.

Рішенням Ради з питань територій пріоритетного розвитку і спеціальної економічної зони «Порт Крим» при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим № 2 від 10.04.2001 р. відповідно до Законів України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» від 13.10.1992 р. № 2673-XII і «Про спеціальний режим інвестиційної діяльності на територіях пріоритетного розвитку і спеціальній економічній зони «Порт Крим» в Автономній Республіці Крим» від 21.12.2000 р. № 2189-III, затверджений бізнес-план інвестиційного проекту «Будівництво, реконструкція і експлуатація пансіонату «Море» на території пріоритетного розвитку «Алушта». У подальшому до нього вносилися зміни і доповнення, затверджені рішеннями Ради від 29.12.2002 р. № 5 та від 29.12.2003 р. № 5.

17 квітня 2001 р. ВАТ «Пансіонат «Море» з Алуштинською міською радою відповідно до п. 2 ст. 7 Закону № 2189-III укладений контракт на реалізацію вказаного інвестиційного проекту. З цього моменту, підприємство отримало право на застосування спеціального правового режиму підприємницької діяльності, а також отримало право на передбачені ст. 14 Закону № 2189-III податкові пільги, частиною 9 якою передбачено звільнення від плати на землю на період освоєння земельної ділянки (планування території, будівництво об'єктів інфраструктури і ін.), але не більше ніж на п'ять років, суб'єктів підприємницької діяльності, які реалізують у встановленому цим Законом порядку інвестиційні проекти. Пільга по податку на землю для суб'єктів, що реалізовують інвестиційні проекти в Автономній Республіці Крим, відповідно до вказаних Законів, передбачена також пунктом 18 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 р. № 2535-XII (із змінами і доповненнями).

З фінансового плану інвестиційного проекту (розділ 8) видно, що проектом передбачено надання пільги з податку на землю протягом всіх п'яти років реалізації проекту з 2001 року (починаючи з II кварталу 2001 р.) по 2006 рік. Це видно також з податкового плану інвестиційного проекту, де в рядку «сплата до бюджету податку на землю» по 2002-2006 роки показники не передбачені, а також з розрахунку сум податкових пільг що надаються при реалізації проекту (п.п. 8.8. стор. 45 інвестиційного проекту).

При підготовці до розгляду на Раді проект бізнес-плану ВАТ «Пансіонат «Море» було спрямовано до Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим, де він був узгоджений з врахуванням вищезазначених пільг.

Аналіз правових норм, які регулюють надання податкових пільг з земельного податку, свідчить про те, що від плати за землю звільняються суб’єкти підприємництва, які здійснюють інвестиційні проекти на період освоєння всієї земельної ділянки, включеної до такого інвестиційного проекту. Оскільки таким проектом, затвердженим належним чином, передбачено будівництво та експлуатацію в цілому пансіонату „Море”, для розміщення якого надано відповідно земельну ділянку пл.. 7,9537 га та погоджені строки її освоєння, у ДПІ в м. Алушта не було законних підстав самостійно визначати період освоєння складових частин цієї земельної ділянки.

Таким чином, позивач правомірно застосував пільгу з податку на землю на всю земельну ділянку, що знаходиться в користуванні, площею 7,9537 га., а позиція Державної податкової інспекції в м. Алушті суперечить законодавству.

За висновком судового експерта ( т. 2 а. с. 19-21) донарахування плати за землю в сумі 9179,22 грн. норм необґрунтовано.

Відсутність порушень податкового законодавства з боку платника податків ВАТ «Пансіонат «Море», встановлена судом, позбавляє ДПІ у м. Алушта права застосувати до платника податків на підставі п. 17.1.3 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» штрафні (фінансові) санкції.

При таких обставинах суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача.

Під час судового засідання, яке відбулось 24.03.2008 р., були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАС України постанову складено 28.03.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Алушта від 18.03.2005 р. № /0/803 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування у сумі 250 520 гривень.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Алушта від 18.03.2005 р. № /0/806 про донарахування плати за землю у розмірі 9 179,22 гривень та застосування штрафних санкцій у розмірі 4 639,22 гривень, всього 13818,44 грн.

Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0002, МФО 824026 ЗКПО 34740405, код платежу 22090200 у банку одержувача: ГУ ДКУ в АР Крим м. Сімферополь одержувач: Держбюджет м. Сімферополя) на користь Відкритого акціонерного товариства „Пансіонат „МОРЕ” (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Набережна, 25, код ЄДРПО України 19011733) 3,40 грн. судового збору.

Виконавчий лист буде видано позивачеві за його заявою після набрання постановою законної сили.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова набирає сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.