ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"12" лютого 2008 р.
Справа № 18/53

За позовом Державної
податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул.
Кирпоноса, 28

До Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення
1000 грн. 00 коп. за рахунок активів

Суддя   А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Коляда І.В.
-держподатінспектор, дов. від 08.01.2008р. № 2/9/10-010

Від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 12.02.2008р.,
на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Державною податковою інспекцією у
м. Чернігові (надалі -позивач) заявлено адміністративний позов до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (надалі -відповідач) про
стягнення за рахунок активів боржника податкової заборгованості з єдиного
податку в сумі 1000,00 грн.

Відповідач письмових заперечень
проти позову не надав, в судове засідання не з'явився.

Ухвала господарського суду про
відкриття провадження в адміністративній справі від 16.01.2008р., копія
позовної заяви, додані до неї документи та судові повістки про виклик
представника, що направлялись відповідачу на адресу, зазначену в позовній
заяві, були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

На запит господарського суду від
16.01.2008р. № 18/53/148 державний реєстратор виконавчого комітету
Чернігівської міської ради повідомив, що суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Інформація про
зміну місця проживання та припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
міськвиконкому не надходила.

За таких обставин неявка
відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований в якості
суб'єкта підприємницької діяльності рішенням виконавчого комітету Чернігівської
міської ради від 23.05.2007р. за адресою: АДРЕСА_1, про що у Єдиний державний
реєстр юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за №
НОМЕР_1.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у
м. Чернігові в якості платника податків з 30.05.2007р. за № НОМЕР_2.

ОСОБА_1, у відповідності з його
заявою від 15.06.2007р. з липня 2007 року було переведено на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності. При цьому, видом діяльності зазначені
електромонтажні роботи.

Відповідно до Закону України “Про
систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ, платники податків
зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів
відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами
терміни. Стаття 11 названого закону встановлює, що за порушення законів про
оподаткування платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену
законодавством.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” від 03.07.1998р. № 727/98 (далі -Указ № 727/98), ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва -фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Рішенням Чернігівської міської ради
від 07.06.2001р. „Про встановлення розмірів ставок єдиного податку для фізичних
осіб -суб'єктів підприємницької діяльності” (в редакції рішення Чернігівської
міської ради від 27.12.2006р.) для осіб, які здійснюють інші види діяльності,
ставку єдиного податку встановлено у розмірі 200 гривень на місяць.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України (абз. 6 п.
2 Указу № 727/98).

Вищевказаний припис чинного
законодавства відповідачем не виконаний.

На момент розгляду справи за
відповідачем рахується податкова заборгованість з єдиного податку в сумі
1000,00 грн., що підтверджується копією облікової картки платника
податків.

Позивачем були сформовані податкові
вимоги: перша за № 1/4013 від 27.07.2007р. (отримана відповідачем 16.08.2007р.,
що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення №
3168630) та друга за № 2/5213 від 18.09.2007р.

Друга податкова вимога не була
отримана відповідачем у зв'язку з відмовою в отриманні, про що позивачем
24.10.2007р. був складений відповідний акт.

Відповідно до п. п. 6.2.4 п. 6.2
ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ
(далі Закон № 2181-ІІІ), податкова вимога вважається надісланою (врученою)
фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або
останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У разі коли податковий орган або
пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові
вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти
податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця
розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує
податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень,
встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового
органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її
вручення.

Податкові вимоги до цього часу
відповідачем повністю не погашені.

Враховуючи, що податковий борг, зазначений
у позовній заяві, самостійно відповідачем не погашений, він підлягає стягненню
за рахунок активів такого платника в судовому порядку на підставі п. п. 3.1.1
п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №
2181-ІІІ.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись п. 2 Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва”, ст. ст. 3, 6, Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, ст. ст. 94, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів з
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (р/р
НОМЕР_3 ВАТ „ЕРСТЕ Банк” м. Київ, МФО 380009, код НОМЕР_4) в доход місцевого
бюджету (Одержувач: Місцевий бюджет, код 22825965, р/р 0002 в ГУДК в
Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 16050200) 1000 грн. 00 коп.
податкової заборгованості з єдиного податку.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі
13 лютого 2008 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко