ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/88

17.03.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «Терпак –Транс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Балт –Кій Ексім»

про стягнення 26404,32грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бачинська А.В., представник за довіреністю № 1 від 01.09.2006 року.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Терпак –Транс»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Балт – Кій Ексім»про стягнення 26 404,32 грн. заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у відповідності до заявки без номера від 04.05.2007 року на транспортне обслуговування відповідач – товариство з обмеженою відповідальністю «Балт –Кій Ексім»замовив, а позивач (перевізник), товариство з обмеженою відповідальністю «Терпак-Транс», зі свого боку, здійснив перевезення вантажу (обладнання) по маршруту Італія-Чоп, Чоп-Глухів, Глухів - Казахстан (Астана) автомобілем з номерним знаком АО 8538 АЕ, АО 1672 XX, що підтверджується міжнародно-транспортною накладною (СМR) за номером №14/05.

Загальна вартість даного перевезення склала –25716,67грн., що обумовлено вищенаведеною заявкою на транспортне обслуговування б/н від 04.05.2007 року.

11.10.2007 року відповідачу вручено Рахунок - фактуру №СФ-000286 від 04.06.2007 року, який є вимогою про оплату, податкову накладну від 04.06.2007 року №255, податкову накладну від 04.06.2007 року №256, АКТ №СФ-000294 надання транспортних послуг від 4.06.2007 року, про що свідчить повідомлення –розписка про вручення відправлення спецзв'язку за номером №722.

Станом на день подання позовної заяви відповідач свій обов'язок по сплаті наданих послуг не виконав.

Представник позивача в судовому засіданні подав додаткові пояснення з приводу того, хто саме отримав вантаж та відповідно зазначив, що у рядку №3 міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) за номером №14/05 вказано повну адресу місця розвантаження товару –TODIN COSTRUZIONI GENERALI SPA SHORTANDY KAZAKHSTAN, а в рядку №13 адресу митного органу вантажоодержувача –DEPARTAMENT ТАМOZHENNOGO KONTROLYA, АКМОLINSKAYA OBL., AKKOL (СОDЕ 54004), КАZАКНSTAN, ТЕL. 007-316-22642 (JULIА). Перевізнику категорично заборонено прибуття до вантажоодержувача або в інше місце до представлення товарів, транспортних засобів та товаросупровідних документів для митного оформлення в зоні митного контролю встановленої митниці призначення. Відразу після прибуття в митницю призначення, перевізник (водій) повинен передати черговому інспектору митниці за реєстром під розпис усі товаросупровідні документи. Факт митного оформлення товару митницею призначення підтверджується інспектором митниці, який проставляє на поданих оригіналах СМR накладних дату, підпис, відбиток особистої номерної печатки, що ми бачимо в рядку №6 вищенаведеної накладної. Належне підтвердження того, що товар був доставлений в встановлене місце, а одержувач є дійсно тією особою, якій адресовано вантаж є відповідна печатка із зазначеними реквізитами в рядку №19 міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) за номером №14/05. Також позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 25716,67 грн., пеню в розмірі 687,65 грн. та просив судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав, жодних клопотань з повідомленням причин своєї неявки не направляв, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивачем заявлялось клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти що знаходяться на рахунках відповідача, яке судом визнано необґрунтованим, а отже таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав жодних доказів в підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна, або вчинення певної дії.

Отже, фактом перевезення за заявкою по вказаному маршруту сторони вчинили фактичні дії, щодо укладення договору у спрощений спосіб .

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до статті 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідач надісланням заявки на транспортне обслуговування здійснив пропозицію позивачу укласти договір транспортного експедирування, яка була прийнята. Про що свідчить підписання зазначеного документу відповідачем зі своєї сторони і виконання своїх зобов'язань позивачем, що підтверджується рахунком - фактурою №СФ-000286 від 04.06.2007 року, який є вимогою про оплату, податковою накладною від 04.06.2007 року №255, податковою накладною від 04.06.2007 року №256, актом №СФ-000294 надання транспортних послуг від 04.06.2007 року та міжнародно-транспортною накладною (СМR) за номером №14/05, тобто здійсненням самого міжнародного перевезення вантажу товариством з обмеженою відповідальністю спільним підприємством «Терпак –Транс», про що проставлено відповідні відмітки у товарно-транспортній накладній в яких міститься відомості про вантаж та транспортний засіб, яким переміщувався вантаж та отримувач.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 25716,67 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 687,65 грн. не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», на який посилається позивач в обґрунтування своєї вимоги щодо стягнення пені, а саме в преамбулі, чітко передбачена сфера його застосування, яка обмежена регулюванням договірних правовідносин між платниками та одержувачами грошових коштів. Вираженням договірних відносин в тому числі є письмове оформлення досягнутих суттєвих умов, в письмовій заявці від 04.5.2007 року штрафна санкція за невиконання взятих на себе зобов’язань у вигляді пені не передбачена, а тому вимога щодо її стягнення не може бути задоволена.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката підтверджуються розрахунковою квитанцією за №553023 від 24.12.2007 року. Крім цього, понесені витрати були проведені по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за 2007 рік, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №92 (види діяльності та види витрат за 2007 рік), Картка рахунку №92 та були віднесенні до валових витрат підприємства.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до задоволених вимог мито в розмірі 257,17 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 114,93 грн. –покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю «Балт-Кій Ексім»(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 65 - а, кв. 23, ідентифікаційний код 33295627), або з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариства з обмеженою відповідальністю спільного підприємства «Терпак-Транс»(88000, с. Сторожниця, Ужгородський р-н, Закарпатська область, вул. Набережна, 15, , р/р 0594 в Міське відділення ПІБ в м. Ужгороді Закарпатської області, МФО 312163)

основний борг у сумі 25716 (двадцять п’ять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 67 коп., витрати на послуги адвоката у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., державне мито у сумі 257 (двісті п’ятдесят сім) грн. 17 коп. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 114(сто чотирнадцять) грн. 93 коп., а всього 26188 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 77 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.