ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 34/71

26.03.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства "Київмедпрепарат", Україна, м. Київ,

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "SID", Республіка Узбекистан, м. Ташкент,

про

стягнення 164 952, 03 доларів США,

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Задорожна Л.Г. (довіреність від 01.02.2008);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство “Київмедпрепарат” (далі –ТОВ “Київмедпрепарат”) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "SID" (далі –ТОВ "SID") заборгованості за поставлений товар у сумі 153 873,17 доларів США та нараховану на цю заборгованість пеню в сумі 11 078, 86 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за контрактом № EXP-152/07 від 07.03.2007, укладеного між ТОВ “Київмедпрепарат” та ТОВ "SID" та Угоди № 3 про внесення змін до Контракту EXP-152/07 від 07.03.2007 від 27.07.2007(далі –Контракт) щодо оплати поставлених медикаментів.

Позивач просить суд крім суми основного боргу стягнути з відповідача також нараховану за період з 29.01.2008 до 21.02.2008 на підставі пункту 5.2 Контракту пеню у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але в сумі не більше 10 % вартості Контракту.

Відповідач в судове засідання не з’явився, проте на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у найкоротший термін.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

07.02.2007 між сторонами у справі було укладено Контракт, відповідно до якого ТОВ “Київмедпрепарат” (Продавець) зобов’язувалось передати у власність ТОВ "SID" (Покупця) на умовах, у об’ємах і в порядку, передбаченому даним Контрактом медикаменти (далі –Товар), а Покупець зобов’язувався прийняти Товар та оплатити його згідно з даним Контрактом (пункт 1.1. Контратку).

Пунктом 1.2. Контракту передбачено, що поставка Товару відбувається на підставі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію Товару і є невід’ємною частиною цього Контракту.

Покупець зобов’язується оплатити Товар згідно з разовими Специфікаціями до даного Контракту (пункт 1.3. Контракту). Строки, кількість, ціни, асортимент вказуються у разових Специфікаціях на кожне відвантаження окремо (пункт 1.4 Контракту).

Відповідно до пункту 2.1. Контракту загальна вартість Контракту складає 1 000 000 доларів США. Валюта платежу –долари США (пункт 2.2. Контракту).

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що Товар поставляється на умовах: фрахт/перевозка і страхування сплачено до (СІР) –Ташкент, станція призначення Митниця “Арк Булок”, м. Ташкент, вул. Самарканд йули, 36, код 26003. При тлумаченні даного Контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення термінів в редакції, чинної на момент підписання Контракту (ІНКОТЕРМС 2000).

Відповідно до пункту 5.1. Контракту оплата за поставлений Товар здійснюється у доларах США за реквізитами Продавця у наступному порядку: банківський переказ на рахунок Продавця з відстрочкою платежу 60 календарних днів, починаючи з дати отримання Товару Покупцем (дата ввізної митної декларації) у Ташкенті.

На виконання своїх зобов’язань за Контрактом Продавець 24.10.2007 згідно із вантажною митною декларацією № А 2753553 здійснив поставку Товару Відповідачу відповідно до Специфікації № 3 до Контракту на загальну суму 153 873,17 доларів США.

Вказаний Товар був отриманий ТОВ "SID" 30.11.2007, що підтверджується відбитком ввізного штампу на вантажній митній декларації № А 2753553.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 5.1. Контракту, відповідач зобов’язаний був оплатити Товар у строк до 28.01.2008.

Проте відповідач як у вказаний строк, так і на дату судового розгляду свого зобов’язання щодо оплати отриманого Товару не виконав та суму 153 873,17 доларів США позивачу не сплатив.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з пунктом 5.2. Контракту (в редакції Угоди № 3 до Контракту від 27.07.2007) у випадку прострочення у здійсненні оплати Продавець має право нараховувати і виставляти Покупцеві пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожен день прострочення (але в сума не більше 10%) суми Контракту.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаних норм та пункту 5.2 Контракту, і складає:

Сума боргу

(дол. США)

Період прострочення

кількість днів прострочення

2-на облікова ставка НБУ

Пеня

(дол. США)

153 873, 17

з 29.01.2008 до 21.02.2008

24

20 %

2023,54

Таким чином, підлягає стягненню пеня у сумі 2023, 54 доларів США.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (частина п’ята статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 530, 625, 629 ЦК України, статтями 193, 231, 232 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "SID" (Республіка Узбекистан, 700003, м. Ташкент, Бектимирський район, вул. Х. Байкаро, 35 А, Банківські реквізити: р/р ,в/р в Центральному Операційному філіалі Халк Банка, МФО 00883,ИНН 200995885,Код ОКОНХ 71264, ОКПО 16463038) на користь Відкритого акціонерного товариства “Київмедпрепарат” (Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганского, 139, ідентифікаційний код 00480862, р/р 9840 (поточний у доларах США) та р/р 9980 (поточний у національній валюті) у ВАТ “Банк “Фінанси та Кредит”, МФО 300131) 153 873 (сто п’ятдесят три тисячі вісімсот сімдесят три) доларів США 17 цент боргу, 2023 (дві тисячі двадцять три) доларів США 54 центів пені, а також 1558 (одну тисячу п’ятсот п’ятдесят вісім) доларів США 97 цента витрат по сплаті державного мита та 111(сто одинадцять) грн. 52 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.