ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№
2/286

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів:

Бакуліної
С.В.,

Глос
О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Товариства
з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) “Агентство “Норма-Прес”

на
рішення

від
30.11.2007 року

у
справі  господарського суду

№ 2/286
Донецької області

за
позовом

ТОВ
“Агентство “Норма-Прес”

до
третя особа:

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1  Відділення державної виконавчої служби
Куйбишевського району м. Донецька

про

стягнення
збитків у сумі 632 110,50 грн.

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

не
з'явились

від
відповідача: від третьої особи:

ОСОБА_2
(довіреність № 955 від 22.03.2007р. т.1 а.с.68) не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Донецької області (суддя Мартюхіна Н.О.) від 30.11.2007
року по справі № 2/286 в позові відмовлено.

В
касаційній скарзі ТОВ “Агентство “Норма-Прес” просить скасувати рішення
Господарського суду Донецької області від 30.11.2007 року та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст.224, 226 ГК України,
ст.623 ЦК України, ст.ст.32, 34 ГПК України.

Відзиву
на касаційну скаргу відповідач та третя особа не подали.

Заслухавши
заперечення на касаційну скаргу представника відповідача, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в рішенні
місцевого господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків в сумі 632 110
грн. Позов обґрунтовано посиланням на ст.ст.16, 22, 321, 1166 ЦК України. Обставини,
на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, є такі. 05.04.2006 року
Господарським судом Донецької області було прийнято рішення по справі № 32/43пн
за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю “Агентство “Норма-Прес”, згідно якого останнє було
зобов'язано звільнити нежитлове приміщення площею 225 кв.м., яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від
10.05.2006 року рішення Господарського суду по справі № 32/43пн залишено без
змін. Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2006 року
вищевказані рішення судів скасовані, у позові відмовлено. 23.05.2006 року
Державною виконавчою службою у Куйбишевському районі м. Донецька було винесено
Постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу

№
32/43пн Господарського суду Донецької області про зобов'язання позивача
звільнити нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 31.05.2006
року Державною виконавчою службою у Куйбишевському районі м. Донецька було
винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним
фактичним виконанням. Ухвалою Господарського суду Донецької області від
30.11.2006 року у справі № 32/43пн постанову про закінчення виконавчого
провадження визнано недійсною, оскільки повного фактичного виконання станом на
31.05.2006 року не було, та майно позивача знаходилося в приміщенні. 02.06.2006
року у присутності працівників охоронного агентства, Куйбишевського РВ УМВС
України у Донецькій області людьми на чолі з ОСОБА_1 виносилось майно. Майно
виносилось просто на вулицю, сходи, драбинні марші, неохайно, шнури телефонні
та комп'ютерні просто висмикувалися, телефонний та Інтернет кабель порізаний на
шматки, у зв'язку з чим майно було пошкоджено а позивачу завдані збитки у
вигляді втрат вартості пошкодженого майна та неотриманого прибутку по
контракту.

Відмовляючи
в позові суд виходив із факту недоведеності позивачем позовних вимог, зокрема,
ненадання доказів на підтвердження факту пошкодження відповідачем майна
позивача.

Згідно
частин 1, 4 ст.2 Закону України “Про виконавче провадження ”, примусове
виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів Міністерства юстиції України; інші органи, установи,
організації і посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених
законом, у тому числі відповідно до статті 6 цього Закону на вимогу чи за
дорученням державного виконавця.

Разом
з тим, суд не звернув уваги на те, що неправомірність дій відповідача позивач
пов'язував із здійсненням саме ним, а не виконавчою службою, всупереч приписів
наведеної норми (т.1 а.с.79), примусових дій по виконанню рішення суду, що в
свою чергу стало підставою завдання йому шкоди.

Судом
під час розгляду справи не встановлені дійсні фактичні обставини справи, а саме
ким і коли, тобто за яких обставин, було виселено позивача із орендованого
приміщення, отже, не спростовано його доводів стосовно того, що примусове
виконання рішення було здійснене саме відповідачем. Проте, згідно матеріалів
перевірки №419-пр/06 (аркуші 108, 121, 130), долучених до матеріалів справи,
вбачається, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 давала пояснення, що звільнення
нежитлового приміщення та винос майна ТОВ “Агенство “Норма-Пресс” проводились
силами та за рахунок власника нежитлового приміщення ОСОБА_1 Судам, встановивши
чи мали місця такі обставини, слід саме такі дії відповідача оцінити як
правомірні або неправомірні, і зробити висновок чи не перебувають ці дії в причинно-наслідковому
зв'язку із спричиненням позивачу матеріальної шкоди.

За
таких обставин ухвалене у справі рішення місцевого суду підлягає скасуванню як
незаконне, а справа - передачі на новий розгляд.

Під
час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно встановити всі фактичні обставини справи
на підставі об'єктивної оцінки наявних у ній доказів, з'ясувати дійсні права та
обов'язки сторін і, залежно від встановленого, правильно застосувати норми
матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалити законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.3 ч.1 ст.1119,
ч.1 ст.11110, ст. 11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ТОВ “Агентство “Норма-Прес” від 08.01.2008 року на рішення
Господарського суду Донецької області від 30.11.2007 року у справі № 2/286
задовольнити частково.

Рішення
Господарського суду Донецької області від 30.11.2007 року у справі № 2/286 скасувати.

Справу
№ 2/286 направити до Господарського суду Донецької області на новий розгляд.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос