ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 15/152

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 30.10.07

у справі

№ 15/152

господарського суду

м. Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале підприємство "Фірма Техноспорт"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія"

про

стягнення 217350,00 грн.

за участю представників від:

позивача

Пивовар А.А. (дов. від 11.01.08)

відповідача

Ігнатенко Я.І. (дов. від 14.12.07),

Золотько В.Є. (дов. від 06.02.08)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мале підприємство "Фірма Техноспорт" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія" (з врахуванням уточнення позовних вимог) 274073,03 грн. вартості розміру частини майна, що належить до виплати виключеному з товариства учаснику.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.02.07 (суддя

Хоменко М.Г.) позовні вимоги ТОВ "Мале підприємство "Фірма Техноспорт" задоволені у повному обсязі, стягнуто з ТОВ "Інтертехнологія"

491423,03 грн. основного боргу, 32602,50грн. - інфляційних, 11954,25грн. - 3% річних, 3904,56 грн. витрат на оплату судової експертизи, 4500 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За результатом апеляційного перегляду справи Київський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: головуючого-судді Отрюха Б.В., суддів: Верховця А.А., Бондар С.В.) 30.10.07 прийняв постанову, якою рішення місцевого суду змінив, зменшивши розмір основного боргу на 28500 грн., оскільки в 2002 році позивач не отримав прибутків.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що судами невірно вирахуваний розмір частки позивача, яка підлягає виплаті.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судових актах, Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія" зареєстроване Печерською районною у

м. Києві державною адміністрацією 06.10.92 за № 446 (Свідоцтво про реєстрацію ХЕ 1547 від 06.10.92) та 24.11.93 перереєстровано цією ж державною адміністрацією (Свідоцтво про реєстрацію № 1547 від 06.10.92). Відповідно до редакції статуту 1993 року до складу засновників входять: Акціонерна компанія "Ласар", Хельсінки, Фінляндська республіка; Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Порцелак ЛТД", Дублін, Ірландія; Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма "Техноспорт", Київ, Україна.

Розмір статутного фонду на момент перереєстрації (в 1993) становив 108000,00 доларів США, що в еквіваленті становило 750600000.00 карбованців за курсом Національного банку України. Платіжними дорученнями № 358 від 23.11.92, № 317 від 22.11.93, № 246 від 04.11.94 позивач сплатив внесок до статутного фонду ТОВ "ПП Інтертехнологія" у загальному розмірі: 322 380 000,00 карбованців.

Рішенням Загальних зборів товариства, оформленого протоколом від 17.04.02, позивача було виключено із складу ТОВ "ПП" Інтертехнологія". Розмір частки позивача у статутному фонді ТОВ "ПП" Інтертехнологія" на момент виключення становив 8,25 %. 06.06.02 відповідач перерахував позивачу 3 233,80 грн., як повернення внеску у статутний фонд товариства, згідно рішення загальних зборів.

Висновком судової експертизи № 4110 від 31.08.06 (яка була призначена судом першої інстанції) встановлено, що внесок позивача до статутного фонду відповідача станом на 17.04.02 (на момент виключення позивача) становить 277296,83 грн. Враховуючи сплату відповідачем частини внеску до статутного фонду в розмірі 3233,80 грн., розмір неповерненого відповідачем внеску позивача до статутного фонду становить 274073,03 грн.

Апеляційним судом призначена додаткова експертиза. За результатами додаткової судово-бухгалтерської експертизи встановлено, що частка майна пропорційна внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство з іноземними інвестиціями „Інтертехнологія", яка підлягає виплаті виключеному учаснику - Товариству з обмеженою відповідальністю „Мале підприємство „Фірма Техноспорт", з урахуванням фактичних внесків до статутного фонду учасниками-засновниками відповідача на момент виключення позивача, складала суму 364,0 тис. грн.

На підставі цього судами зроблено висновок, що вимоги позивача про стягнення 217350,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Втім, апеляційний суд також зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Підприємство з іноземними інвестиціями „Інтертехнологія" у 2002 році не одержало прибутку, частина якого до 17.04.02 (моменту виключення позивача) підлягає виплаті виключеному учаснику (Товариству з обмеженою відповідальністю „Мале підприємство" Фірма техноспорт"). У 2002р. понесені збитки у сумі 806,0 тис. грн. Сума коштів, що має бути виплачена учаснику при виході, підлягає зменшенню на 28,5 тис. грн. (сума збитків).

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю, йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Як вбачається зі змісту експертних висновків, розмір належного позивачу відшкодування визначався, виходячи із доларового еквіваленту внеску позивача до статутного фонду. Суди попередніх інстанцій дали правову оцінку обом експертним висновкам та встановили розмір виплат, на які має право претендувати позивач, та задовольнили позов у цій частині.

Колегія суддів вважає висновки судів вірними та обґрунтованими. Доводи касаційної скарги по-суті зводяться до того, що експертні висновки є помилковими та такими, що зроблені із застосуванням невірної методики. Втім, відповідно до ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Доводи скаржника щодо неправильності визначення експертом частки перевірялися апеляційним судом, з цього приводу була призначена додаткова експертиза, результати якої були критично оцінені та проаналізовані судом апеляційної інстанції. А Вищий господарський суд України, всилу його повноважень, не має права переоцінювати встановлені судами попередніх інстанцій належні до відшкодування суми.

Беручи до уваги те, що відповідач не заперечує, що він зобов'язаний повернути позивачу його частку у статутному фонді, але заперечує її абсолютний розмір, який, втім, був встановлений судами попередніх інстанцій на підставі двох експертних висновків та матеріалів справи, Вищий господарський суд України не вбачає в даному випадку підстав для скасування постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.10.07 у справі №15/152 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко