ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№ 2-15/15189-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І.,

суддів :

Мачульського Г.М.,

Данилової Т.Б.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Маломаяцької сільської ради м. Алушта

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р.

у справі

№2-15/15189-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд"

до

Маломаяцької сільської ради м. Алушти

про

визнання права на оренду земельної ділянки та розробку проекту землевідведення

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Південьбуд” (далі ТОВ “Південьбуд") звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Маломаяцької сільської ради м. Алушти, в якому просить суд визнати за ТОВ “Південьбуд” право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 4,0 га, розташованої в с. Виноградне по вул. Суслової, 3 Маломаяцької сільської ради для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу.

Позов мотивований тим, що на підставі укладеного з сільрадою договору оренди ТОВ “Південьбуд" використовує земельну ділянку площею 1 га під забудову рекреаційного комплексу, у вересні 2007 року товариство звернулось до Маломаяцької сільської ради з заявою про надання йому в оренду сусідньої земельної ділянки орієнтовною площею 4 га, однак, відповіді ним не отримано, що змусило позивача звернутися до суду.

Крім того, до позовної заяви позивачем була додана заява про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони Маломаяцькій сільській раді вчиняти певні дії щодо земельної ділянки, на яку претендує позивач.

Доповідач: Шаргало В.І.

Ухвалою від 01.11.2007 року господарський суд Автономної Республіки Крим (суддя –Іщенко І.А.) вжив заходи до забезпечення позову шляхом заборони Маломаяцькій сільській раді вчиняти будь-які дії або приймати рішення, направлені на розпорядження земельною ділянкою 4,0 га по вул. Суслової, 3 в с. Виноградне Маломаяцької сільської ради.

Не погодившись з даною ухвалою, Маломаяцька сільська рада звернулася до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду першої інстанціїї скасувати як таку, що виненесена при неповному дослідженні обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 року (судді –Латинін О.А., Антонова І.В., Ткаченко М.І.) апеляційна скарга залишена без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін. Постанова мотивована посиланнями на статті 1, 66, 67 Господарського процесуального кодесу України

Маломаяцька сільська рада звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме статей 12, 116, 123 Земельного кодексу України, статті 16 Закону України “Про оренду землі”, просить оскаржувану ухвалу та постанову скасувати.

Вимоги скаржника мотивовані також тим, що оскаржувана ухвала винесена за відсутності достатніх правових підстав для забезпечення позову та без належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. Крім того, відповідач зазначає, що ним не було прийнято жодного рішення щодо даної земельної ділянки на користь позивача. На думку скаржника, оскаржуваною ухвалою порушено право територіальної громади на розпорядження земельною ділянкою.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.06.2007 року на підставі рішення Маломаяцької сільської ради №7-297 від 02.03.2007 року між сільрадою та ТОВ “Південьбуд" укладений договір оренди землі, відповідно до якого товариству передано ділянку площею 1,0 га для будівництва рекреаційного комплесу, що підтверджено актом приймання-передачі земельної ділянки від 26.07.2007 року.

21.09.2007 року ТОВ “Південьбуд” направило до відповідача листа за №1, в якому клопотало про розгляд питання щодо надання сусідньої земельної ділянки орієнтовною площею 4,0 га, для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу.

Не отримавши відповіді на згадане клопотання, ТОВ “Південьбуд” звернулося до господарського суду з даним позовом та клопотанням про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України одним із заходів до забезпечення позову є заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій врахували наведені норми процесуального законодавства та роз’яснення Верховного Суду України і прийшли до мотивованого висновку про необхідність задоволення клопотання позивача в частині забезпечення позову, оскільки вважали, що невжиття таких заходів могло утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Про обґрунтованість цих висновків судів першої та апеляційної інстанцій свідчить і той факт, що у касаційній скарзі Маломаяцька сільрада зазначає про надходження заяв про оренду тієї ж земельної ділянки і від інших юридичних осіб.

Дана ухвала не перешкоджає володінню та користуванню відповідачем спірною земельною ділянкою тому посилання у касаційній скарзі на порушення прав територіальної громади безпідставні.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового процесу. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Оскільки у даній справі питання про забезпечення позову вирішувалося в один день з вирішенням питання про прийняття позовної заяви до провадження (01.11.2007 р.), колегія вважає, що посилання у касаційній скарзі на порушення при цьому процесуальних прав відповідача необґрунтовані і не дають підстав для скасування ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Маломаяцької сільської ради м. Алушта залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. у справі №2-15/15189-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Шаргало В.І.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Данилова Т.Б.