ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 лютого 2008 р.

№ 1/147

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

державного підприємства "Донецька залізниця"

(далі Залізниця)

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду

від

04.12.07

у справі

№ 1/147

господарського суду

Донецької області

за позовом

Залізниці

до

відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" (далі Товариство)

про

стягнення 1 976,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

25.01.08 до Вищого господарського суду України разом з матеріалами справи надійшла касаційна скарга Залізниці № 2/68 від 25.12.07 на постанову від 04.12.07 Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 26.01.08 вказана касаційна скарга була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.02.08.

Постановою від 28.02.08 Вищого господарського суду України касаційну скаргу Залізниці задоволено частково, рішення від 24.09.07 господарського суду Донецької області та постанову від 04.12.07 Донецького апеляційного господарського суду у даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При вивченні матеріалів справи та касаційної скарги колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що фактично, з урахуванням сталої правової позиції Вищого господарського суду України щодо даної категорії справ в цілому, в даному випадку питання зводиться до різної оцінки судами першої та апеляційної інстанцій облікової картки, яка є одним із основних доказів для доведення та визначення розміру матеріальної відповідальності сторін за невиконання плану перевезень вантажів на експорт по залізницям призначення.

При цьому, місцевий та апеляційний суд, встановивши порушення Залізницею п. 6.7 Правил планування перевезень вантажів при складанні облікової картки а саме: замість залізниць, які передають вантажі закордон України зазначаються залізниці призначення інших держав, по-різному підходять до правової оцінки такого порушення.

Так, суд першої інстанції вважає, що вказане порушення не є підставою звільнення відправника від відповідальності за невиконання плану перевезень.

Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки штраф нараховано за невиконання плану перевезень по Львівській, Одеській, Донецькій, Південно-Західній та Південній залізницям, а в облікових картках залізницями призначення зазначено Південно-Східна (РЖД), Білоруська, Латвійська, Литовська, Приволзька, Молдавська, Львівська, Одеська залізниці, то позовні вимоги Залізниці є такими, що не доведені належним доказами.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що за змістом ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно п. 6.1 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.02 № 873, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.02 за № 1030/7318 (далі Правила), одним із основних доказів для доведення та визначення розміру матеріальної відповідальності сторін за невиконання плану перевезень вантажів є облікова картка.

Як зазначалось, п. 6.7 Правил чітко визначено, що облік виконання плану перевезення вантажів здійснюється в обліковій картці та передбачає, що дані про навантаження на залізниці призначення вказуються для всіх вантажів тільки у вагонах (контейнерах) і тільки для залізниць України у графах 10-15 облікової картки. Для експортних вантажів вказуються залізниці, які передають вантаж за кордон. Недовантаження на залізниці призначення за декаду визначається як сума недовантажень на окремі залізниці за вилученням загального недовантаження за декаду.

Разом з тим, Залізниця обґрунтовує позовні вимоги обліковими картками, складеними самою же залізницею з порушенням порядку, встановленого п. 6.7 Правил.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу Залізниці на те, що ст. 68 Основного Закону регламентовано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що у кожному випадку при реалізації свого права на звернення до суду, сторони повинні враховувати положення процесуального закону щодо обов'язку сторін спору доводити свої вимоги належними доказами по справі.

Про такі обставини Залізниця знала або мала знати при поданні позовів та скарг у даній справі.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, з урахуванням того, що викладені порушення Залізниці мають системний характер, такі порушення не можуть залишатись без відповідного реагування.

Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийнят тя обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та інши ми законами України.

Керуючись статтями 86, 90, 1115 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Окрему ухвалу направити генеральному директору Державної адміністрації залізничного транспорту "Укрзалізниця" та начальнику державного підприємства "Донецька залізниця" для прийняття відповідних заходів реагування у порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної окремої ухвали та здійснені заходи щодо усунення порушень вимог чинного законодавства строком до 28.03.08 повідомити Вищий господарський суд України.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська