ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/626

23.01.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Звенигородський сироробний комбінат»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНКО»

про

стягнення 1 499 709 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Теліга І.І. (довіреність б/н від 12.09.2007);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство «Звенигородський сироробний комбінат»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНКО»(далі –Відповідач) про стягнення 1 367 095 грн. заборгованості за поставлений товар, 112 657 грн. інфляційних втрат, 19 957 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за договором постачання № 01 від 20.09.2004 (далі –Договір) в редакції угоди про зміну порядку виконання договору № 16 від 15.01.2007 (далі –Угода), укладених між Позивачем та Відповідачем щодо оплати вартості поставленого товару.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 03148, м. Київ, проспект 50-річчя Жовтня, 2-б зазначену в позовній заяві та його реєстраційній картці.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

20.09.2004 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Позивач (Постачальник) у відповідності до умов цього Договору та у термін, що обумовлений сторонами, зобов’язується постачати (надати у власність), а Відповідач (Покупець) належним чином прийняти та сплатити за товар у термін, в асортименті, кількості та по реквізитах, які вказані у додатках до цього Договору на кожну партію товару.

Відповідно до пункту 2.5 Договору строк, порядок та форма розрахунків за товар, який постачається за даним Договором, визначаються для кожної окремої партії товару та містяться у додатках до Договору, що є його невід’ємною частиною. Сплата за товар, який постачається згідно даного Договору, здійснюється Покупцем шляхом перерахування суми, що вказана у додатках до цього Договору на банківський рахунок, який визначається та вказується Постачальником.

31.12.2005 Позивач та Відповідач підписали акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 4 997 880 грн.

На виконання вказаного Договору, за період з 01.01.2006 до 30.09.2006, Відповідачу був поставлений товар відповідно до накладних від 04.01.2006 №№ 16966, 16967, 16968, 16969; від 12.01.2006 №№ 17196, 17197, 17 198; від 17.01.2006 №№ 17317, 17318, 17319, всього на суму 3 111 060 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом Відповідача на вказаних накладних, а також довіреністю № 663098 від 04.01.2006.

Відповідач за отриманий на підставі вказаних накладних товар частково розрахувався з Позивачем на суму 5 896 040 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, які міститься в матеріалах справи.

30.09.2006 Позивач та Відповідач підписали акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 2 212 900 грн.

23.10.2006 Відповідач перерахував Позивачу за поставлений товар 10 000 грн., що підтверджується банківською випискою № 505, копія якої міститься в матеріалах справи.

15.01.2007 Позивач (Постачальник) та Відповідач (Кредитор) уклали Угоду, відповідно до пункту 1 якої, Кредитор та Постачальник на підставі даних акта звірки взаєморозрахунків від 30.11.2006, складеного у зв’язку з проведенням інвентаризації розрахункових статей балансу при підготовці фінансової звітності за 2006 рік, дійшли згоди про внесення доповнення до статті 2.5 Договору.

Відповідно до пункту 2 Угоди сторони ухвалили, що погашення боргу Кредитором за вказаним Договором буде здійснюватись таким чином: загальна сума кредиторської заборгованості 2 202 900 грн. зменшується на розмір витрат, які виникли в результаті господарської діяльності (від’ємні курсові різниці та юридичні послуги) в розмірі 667 095 грн.; сума зменшення кредиторської заборгованості 667 095 грн. у Кредитора відноситься до валового доходу, у Постачальника до валових витрат рівними частками протягом шести місяців 2007 року; погашення кредиторської заборгованості в сумі 1 535 805 грн. проводиться в наступному порядку: у січні 2007 року 635 805 грн., у лютому 2007 року 200 000 грн., у березні 2007 року 200 000 грн., у квітні 2007 року 200 000 грн., у травні 2007 року 200 000 грн., у червні 2007 року 200 000 грн.

Згідно з пунктом 3 Угоди інші умови вказаного Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов’язання.

Пунктом 4 Угоди встановлено, що в разі несплати заборгованості згідно з графіка погашення боргу Кредитором Постачальнику в сумі 1 535 805 грн., Постачальник залишає за собою право вважати боргом всю суму заборгованості Кредитора, яка відображена в акті звірки взаєморозрахунків від 30.11.2006, за винятком сплачених сум. Форс-мажорні обставини можуть бути причиною невиконання цього пункту.

На виконання пункту 2.5 Договору в редакції Угоди Відповідач перерахував Позивачу 835 805 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, які міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, Відповідач порушивши вимоги пункту 2.5 Договору в редакції Угоди, відповідно до пункту 4 Угоди повинен був здійснити оплату вартості поставленого товару у сумі 1 367 095 грн. ( 2 202 900 грн. –835 805 грн.).

Проте, Відповідач, як у встановлений Договором та Угодою строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості поставленого товару у сумі 1 367 095 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 1 367 095 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 112 657 грн. інфляційних втрат та 19 957 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 611, 612, 625 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНКО»(03148, м. Київ, проспект 50-річчя Жовтня, 2-б, ідентифікаційний код 32558506, р/р 46 в ЗАТ «Промінвестбанк»м. Київ, МФО 300012, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Відкритого акціонерного товариства «Звенигородський сироробний комбінат»(20200, Черкаська область, Звенигородський район, м. Звенигородка, вул. К. Маркса, 35-а, ідентифікаційний код 00447818, р/р 260013916 в Звенигородському відділенні АППБ «Аваль», МФО 354411) 1 367 095 (один мільйон триста шістдесят сім тисяч дев’яносто п’ять) грн. боргу, 19 957 (дев’ятнадцять тисяч дев’ятсот п’ятдесят сім) грн. 3 % річних, 112 657 (сто дванадцять тисяч шістсот п’ятдесят сім) грн. інфляційних втрат, а також 14 997 (чотирнадцять тисяч дев’ятсот дев’яносто сім) грн. 09 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Рішення підписано 23.01.2008