ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.01.08                                                                                           Справа № 11/148-2785

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ “Р.Е.Й.В.”, м.Тернопіль

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.07.2007р.

у справі №11/148-2785

за позовом: ТОВ “Транс-захід”, м.Долина

до відповідача: ТОВ “Р.Е.Й.В.”, м.Тернопіль

про стягнення 95817,00грн.

Представники сторін:

від позивача: Лазарко О.І. - юрисконсульт;

від відповідача : не з’явились.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.07.2007 року у справі № 11/148-2785 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.», м. Тернопіль боргу в розмірі 95 817,00 грн. задоволено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог Позивача, зокрема тим, що сторонами погоджено умови договору № ТЗ-02/26 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні, а матеріали справи свідчать про те, що позивачем своєчасно та у повній мірі виконано взяті на себе зобов’язання згідно укладеного договору, а тому його вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТОВ «Р.Е.Й.В.»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.07.2007 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої доводи скаржник мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, крім того, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу спростовує доводи скаржника, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався. Зокрема, ухвалою суду від 21.11.2007 року сторін було зобов’язано провести звірку взаєморозрахунків по договору № ТЗ-02/26 від 01.11.2006 року за період з 28.11.2006 року по 31.12.2006 року.

Скаржник вимог ухвали суду від 21.11.2007 року не виконав.

Ухвалою суду від 19.12.2007 року позивача зобов’язано подати суду документально підтверджений розрахунок суми боргу, а саме: відобразити надання транспортних послуг по договору № ТЗ-02/26 від 01.11.2006 року за період з 28.11.2006 року по 31.12.2006 року окремо по кожному акту виконаних робіт по перевезеннях вантажу з зазначенням оплати (неоплати) цих послуг відповідачем. Ухвала суду позивачем виконана.

В дане судове засідання скаржник участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Враховуючи ту обставину, що розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 року участь уповноважених представників сторін визначено на власний розсуд, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника скаржника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01.11.2006 року між ТОВ «Транс-Захід»(Перевізник) та ТОВ «Р.Е.Й.В.»(Замовник) укладено договір № ТЗ-02/06 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні, згідно якого Перевізник зобов’язався здійснити перевезення вантажів Замовника, відповідно до Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ), Митної конвенції про Міжнародні перевезення із застосуванням Книжки МДП, своєчасно доставити вантаж у пункт призначення та здати його отримувачу, вказаному в ТТН (СМР), а останній зобов’язався оформити письмову заявку на перевезення вантажу та своєчасно оплатити послуги по перевезенню.

Згідно Розділу 5 укладеного договору, платежі за надані послуги проводяться в безготівковому порядку, згідно виставленого Перевізником рахунку не пізніше 10 банківських днів з моменту надання оригіналів документів, якщо інше не передбачено в заявці.

Згідно Заявок-договорів, які відповідно до п.2.3. договору являються його додатками, № 28/11 від 28.11.2006 року та трьох заявок за № № ТЗ-02/26 від 14.12.2006 року на перевезення вантажу автомобільним транспортом (а.с. 12, 15, 18, 21), підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток, позивач зобов’язався здійснити перевезення вантажу (кава в зернах, обладнання для приготування кави) за маршрутом: Італія (м. Трієст, Новате, Болонья) –м. Тернопіль (Україна) з оплатою –по перерахунку на протязі 5-7 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем зобов’язання по договору № ТЗ-02/26 від 01.11.2006 року виконано належним чином та в повному обсязі, що підтверджується СМР (міжнародними товарно-транспортними накладними, а.с. 13, 16, 19, 22) та Актами виконаних робіт від 14.12.2006 року, 23.12.2006 року, 26.12.2006 року та від 29.12.2006 року (а.с. 11, 14, 17, 20) , підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивачем послуги виконані та прийняті відповідачем, що вбачається з Актів виконаних робіт, які погоджено та підписано обома сторонами. Однак, відповідачем оплата за надані послуги в обумовлений строк не проведена.

Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, на замовлення останнього позивачем надано послуги, передбачені договором, за які замовник оплату не провів, однак, підписавши Акти виконаних робіт, тим самим підтвердив їх правомочність.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем своєчасно та у повній мірі виконано зобов’язання згідно договору № ТЗ-02/26 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні, а тому його вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному розмірі.

Покликання скаржника на ту обставину, що ним, згідно платіжних доручень № 451 від 03.04.2007 року, № 629 від 11.05.2007 року та № 752 від 01.07.2007 року, було частково оплачено надані позивачем послуги по договору № ТЗ-02/26 на загальну суму 9 800 грн., не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2007 року позивачем подано документально підтверджений розрахунок суми боргу в якому відображено дату надання транспортних послуг по договору № ТЗ-02/26 від 01.11.2006 року за період з 28.11.2006 року по 31.12.2006 року окремо по кожному акту виконаних робіт по перевезеннях вантажу з зазначенням оплати (неоплати) цих послуг відповідачем. З даного розрахунку вбачається зарахування позивачем сум 1 700 грн. та 3 100 грн., сплачених відповідачем платіжними дорученнями № № 451, 629, тобто заявлена до стягнення сума боргу 95 817 грн. розрахована позивачем з врахуванням оплати відповідачем сум 1 700 грн. та 3 100 грн. .

Що стосується платіжного доручення № 752 на суму 5 000 грн., то ці кошти сплачені відповідачем за надання позивачем послуг по перевезенню у травні 2007 року, тоді як предметом розгляду у даній справі є стягнення боргу за надання послуг за період з 28.11.2006 року по 31.12.2006 року.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем у справі не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України відсутності заборгованості такого перед ТОВ «Транс-Захід», а тому вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду оцінивши докази в їх сукупності, дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Тернопільської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.07.2007 року у справі № 11/148-2785 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.