ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 2-7/7998.1-2007 (2-13/9597-03)

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

Фонду майна Автономної Республіки Крим

(далі Фонд)

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від

28.11.07

у справі

№ 2-7/7998.1-2007

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Алуштабуд"

(далі Товариство)

до

Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" (далі Сімферопольське МБТІ),

треті особи:

Фонд,

товариство з обмеженою відповідальністю "Дайвіс"

(далі ТОВ "Дайвіс"),

за участю:

прокурора Автономної Республіки Крим

(далі Прокурор),

про

спонукання провести реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Коваль В.А. (за дов. б/н від 18.06.07);

- відповідача:

не з'явились;

- третіх осіб:

Фонду:

Іскра Ю.Ю. (за дов. № 02Д від 08.01.08);

ТОВ "Дайвіс":

Барсукова А.М. (за дов. б/н від 26.02.08);

- Прокурора:

Баклан Н.Ю. (прокурор відділу Генеральної прокуратури України; посвідчення № 7 від 05.01.05).

Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.02.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 01.07.03 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ілюхіна А.П.) за позовом Товариства до Сімферопольського БТІ про спонукання провести реєстрацію право власності на об’єкт нерухомого майна позовні вимоги Товариства задоволено повністю, за рахунок спонукання Сімферопольського МБТІ провести реєстрацію права власності на об’єкт нерухомості –приміщення по вул.Леніна, 21 в м.Алушта за Товариством.

Стягнуто з Сімферопольського МБТІ на користь Товариства витрати по сплаті державного мита у розмір 85,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що двоповерхова будівля по вул.Леніна, 21 була передана з балансу Пансіонату "Північна Двіна" на баланс Товариства за відповідним актом приймання-передачі від 15.04.97 та 17.04.97 між сторонами було підписано акт про залік виконання зобов'язання за договором від 20.01.93.

Рішенням від 04.09.07 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) подання Прокуратури задоволено, рішення від 01.07.03 господарського суду Автономної Республіки Крим скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові Товариству до Сімферопольського МБТІ про спонукання провести реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, відмовлено.

Підставою для задоволення подання Прокурора були наявні докази, що при прийняті рішення про задоволення позову Товариства до Сімферопольського МБТІ суд зобов'язав Сімферопольське МБТІ здійснити реєстрацію за Товариством права власності на майно, яке не належало Товариству, оскільки на час прийняття спірного судового рішення майно Пансіонату з лікуванням "Північна Двіна", право власності на яке було зареєстроване за Товариством, знаходилось у власності Автономної Республіки Крим та було передано в оренду Товариству.

Постановою від 28.11.07 Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Дугаренко О.В., суддів –Заплави Л.М., Лисенко В.А.) апеляційну скаргу Товариства задоволено. Рішення від 04.09.07 господарського суду Автономної Республіки Крим скасовано.

Подання Прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.07.03 залишено без задоволення.

Рішення від 01.07.03 господарського суду Автономної Республіки Крим залишено без змін.

Вказана постанова мотивована тим, що на звернення начальника Сімферопольського МБТІ до Начальника представництва Фонду було дано відповідь про те, що наказом № 241 від 21.01.93 Фонду державного двоповерхова будівля по вул.Леніна, 21 передана будівельному об'єднанню "Алуштабуд" відповідно зі зверненням міської ради та пансіонату "Северна Двіна".

Також, апеляційна інстанція прийшла до висновку про те, що оскільки Фонд в межах свої повноважень видав наказ № 241 від 21.01.93 про передачу на баланс Товариства будівлі за адресою м.Алушта, вул.Леніна,21, та погодився з умовами договору між Товариством та пансіонатом "Северна Двіна", то не було допущено порушень діючого законодавства у зв’язку з чим апеляційна інстанція прийшла до висновку, що рішення від 01.07.03 господарського суду Автономної Республіки Крим є правомірним, оскільки в обґрунтування рішення покладено не тільки наказ Фонду № 241, але і Додаткову угоду від 24.06.94 та наказ Представництва Фонду № 261 від 27.08.97, а також акт прийому-передачі від 07.10.97.

З вказаною постановою не погоджується Фонд, звернувшись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що апеляційним судом не надано правової оцінки вимогам ст.ст. 2, 31, 32, 33, 37 Закону України "Про власність", ст. 10 Закону України "Про підприємства в України", які діяли на момент виникнення правовідносин щодо передачі державного майна суб’єкту господарювання органами, які мали право на розпорядження державним майном.

Також скаржник вважає, що апеляційною інстанцією не враховано вимоги ст. 128 Цивільного кодексу УРСР щодо моменту виникнення права власності у набувача майна за договором, яке виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, оскільки на момент передачі майна ці питання регулювались законодавством, яке не передбачало передачу державного майно недержавним підприємствам та організаціям.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Товариство щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Фонду залишити без задоволення, а оскаржену постанову –без змін.

Товариство та Прокуратура письмові відзиви на касаційну скаргу не надали, але у судовому засіданні їх представники не заперечували проти доводів скаржника, вважаючи їх підставними, у зв‘язку з чим просили касаційну скаргу Фонду задовольнити, а оскаржене судову постанову скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи, 20.01.93 між Пансіонатом "Північна Двіна" (далі Пансіонат) та державним підприємством Алуштинським міським будівельним об'єднанням "Алуштабуд" (далі Об'єднання) було укладено Договір про передачу двоповерхового приміщення за адресою вул.Леніна, 21 від 20.01.03 (далі Договір) де у першому розділі передбачено, що Пансіонат зобов'язується передати зі свого балансу на баланс Об'єднання двоповерхову будівлю за адресою вул.Леніна, 21, м.Алушта, після виконання договірних зобов'язань Об'єднанням.

Другим розділом Договору було визначено, що Об'єднання зобов'язується здійснити відселення жильців з приміщення будинку по вул.Леніна, 21 у м.Алушта, відповідно до діючих норм, та побудувати на території другої черги будівництва Пансіонату складські приміщення для розміщення в них матеріального складу Пансіонату, будівництво здійснює Об'єднанням за свої кошти та після закінчення будівництва передає складські приміщення безкоштовно на баланс Пансіонату. Також, було передбачено виділення Алуштинській міській бібліотеці приміщення для її філії та книгосховища та за рахунок коштів Пансіонату було передбачено відновлення котельної оздоровниці до 01.09.93

При вирішенні спору судовими інстанціями було встановлено, що відповідно до третього розділу Договору передача у тимчасове користування першого поверху будівлі по вул.Леніна, 21, за винятком складських приміщень,

здійснюється після виконання вимог Договору в частині відселення однієї сім'ї та після виділення Алуштинській міській бібліотеці приміщення для її філії та книгосховища. Також передбачено, що повна передача будівлі здійснюється після виконання всіх умов Договору та на підставі наказу Фонду № 241 від 21.01.93.

Вказаним наказом було передбачено передачу з балансу Пансіонату "Північна Двіна" на баланс будівельного об'єднання "Алуштабуд" будівлі за адресою: вул.Леніна, 21 у м.Алушта, а також погоджено прийняття Об'єднанням "Алуштабуд" на себе зобов'язаннями. за договором, укладеним між будівельним об'єднанням "Алуштабуд" та Пансіонатом щодо передачі двоповерхової будівлі за адресою: м.Алушта, вул.Леніна, 21.

Рішенням Виконавчого комітетом Алуштинської міської ради № 166 від 25.02.94 було узгоджено передачу двоповерхової будівлі по вул.Леніна, 21 в м.Алушта з балансу Пансіонату на баланс Об'єднання відповідно до наказу Фонду № 241 від 21.01.93 та з урахуванням виконання договору від 09.02.93, укладеного між Пансіонатом та Об'єднанням та зобов’язано Об’єднання здійснити відселення двох сімей у свій гуртожиток з приміщення будівлі по вул.Леніна, 21, що виділені їм Пансіонатом для тимчасового проживання та прискорити будівництво об'єктів Пансіонату на його території, передбачених цим договором.

Матеріалами справи також підтверджено, що між Пансіонатом та Об'єднанням 24.09.94 була укладено угода про зміну та доповнення

Договору.

Так, п. 2 розділ II було викладено у наступній редакції: "Побудувати на території другої черги будівництва Пансіонату складські приміщення для розміщення в них матеріального складу Пансіонату, розташованого у теперішній час в будівлі по вул.Леніна, 21, до 01.01.94, яке здійснюється на кошти "Об'єднання", а після закінчення будівництва передає складські приміщення безкоштовно на баланс Пансіонату, а також Об'єднання зобов’язано надати для Пансіонату 14 койко-місць в своєму гуртожитку та додатково одну трикімнатну квартиру, крім того Пансіонат тимчасово, до 01.01.98, займає частину першого поверху у будівлі по вул.Леніна, 21 під складські приміщення.

Також, попередніми судовими інстанціями встановлено, що у відповідності до наказу Фонду № 251 від 04.07.96 Алуштинське міське будівельне об'єднання "Алуштабуд" було перетворене на відкрите акціонерне товариство "Алуштабуд".

Матеріалами справи підтверджено, що згідно акту приймання-передачі від 15.04.97 була передана з балансу Пансіонату на баланс Товариства двоповерхова будівля по вул.Леніна, 21 у м.Алушта.

17.04.97 між сторонами було підписано акт про залік виконання зобов'язання за договором від 20.01.93.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.01 між Фондом (Орендодавець) та ТОВ "Дайвіс" (Орендар) було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, приналежного Автономній Республіці Крим де передбачено, що Орендодавець на підставі Наказу Фонду № 1031 від 29.12.00 "Про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства "Пансіонат з лікуванням "Північна Двіна", що визначається як майно, належне Автономної Республіки Крим, передає в оренду ТОВ "Дайвіс" належний Автономної Республіки Крим цілісний майновий комплекс державного підприємства "Санаторій з лікуванням "Північна Двіна", розташований за адресою: м.Алушта, вул.15 квітня, № 4, на земельній ділянці 4,7 га, а Орендар приймає його в користування за актом приймання-передачі. В матеріалах справи відсутні докази про визнання вказаного договору недійсним, оскільки його недійсність у судовому порядку встановлена не була.

Крім того судом першої інстанції при перегляді справи за нововиявленими обставинами правомірно зроблено висновок, що матеріалами справи підтверджено наявність передачі майна з балансу на баланс, яке залишалося у власності Автономної Республіки Крим, а тому знаходження на балансі майна не визначає підстав для його знаходження у власності (володінні) підприємства. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Також, було враховано, що при первинному розгляді справи до участі у справі не були залучені Фонд, як власник спірного майна, та ТОВ "Дайвіс", як його орендар, що позбавило їх права на захист своїх охоронюваних законом прав та інтересів, але цим правовим обставинам судовою інстанцією, яка розглядала справу по сутті не було надано правової оцінки, як і питанню права власності Фонду. При цьому, суд зазначив, що такі обставини були наявні на час первинного розгляду справи.

Апеляційна інстанція скасовуючи рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду заяви про перегляд рішення за новоивявленими обставинами, в основу доказування по справі взяла до уваги звернення начальника Сімферопольського МБТІ до Начальника представництва Фонду, якому було дано відповідь, що Наказом № 241 від 21.01.93 Фонду було передано двоповерхова будівля по вул.Леніна, 21, будівельному об'єднанню "Алуштабуд" відповідно зі зверненням Алуштинської міської ради та пансіонату "Северна Двіна".

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на баланс будівельного об'єднання "Алуштабуд" було здійснено передачу будівлі за адресою м.Алушта, вул.Леніна, 21, а знаходження майна на балансі суб’єкта господарювання не свідчить про право власності на це майно, а тому воно на час розгляду справи було власністю загальносоюзної громадської організацій колишнього Союзу РСР, до яких відносились профспілки.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, вважає безпідставним незастосування апеляційною інстанцією до вказаних правовідносин, Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим № 982-2/2000 від 15.03.00 "Про склад майна, що належить Автономній Республіці Крим" де було визначено, що Пансіонат належить до складу майна Автономної Республіки Крим, Постанови Кабінету Міністрів України "Про передачу у власність Автономної Республіки Крим майна санаторно-курортних та оздоровчих закладів, що перебувають у загальнодержавній власності" № 157 07.02.96 Постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим "Про управління майном" № 266 від 13.07.99 та додатку 5 до Переліку орендарів цілісних майнових комплексів, приналежних Автономній Республіці Крим, контроль за ефективністю роботи яких здійснюється міністерствами, республіканськими комітетами та іншими республіканськими органами виконавчої влади спільно з Фондом майна Автономної Республіки Крим, якими орендарем цілісного майнового комплексу Пансіонату визначено ТОВ "Дайвіс".

Вказані нормативні акти були прийняти в розвиток постанови Верховної Ради України від 10.04.92 № 2268-XII "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" на підставі якого майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР були передані тимчасово Фонду державного майна, а постановою Верховної Ради України від 04.02.94 № 3943-XII "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Цією постановою також передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Фонд державного майна здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів). Постановою Верховної Ради України від 04.02.94 № 3943-XII Кабінету Міністрів України було доручено визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна. На виконання цього доручення постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.95 № 18 визначено органи управління майном загальносоюзних профспілкових організацій колишнього Союзу РСР. Однак, органу, який би був уповноважений здійснювати управління майном професійних спілок, визначено не було.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України", рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття Постанови Верховної Ради України від 24.08.91 "Про проголошення незалежності України" без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені Фондом в касаційній скарзі, є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції було помилково застосовано норми матеріального права, в той час, як судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим № 08-14/12490 від 27.12.07 задовольнити

Постанову від 28.11.07 Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-7/7998.1-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати, а рішення від 28.11.07 господарського суду Автономної Республіки Крим у даній справі залишити в силі.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська