ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06"
жовтня 2008 р.

Справа
№ 9/8-5А.

За
позовом Підприємця
ОСОБА_1, м. Нововолинськ

до
відповідачів Управління
Пенсійного фонду України у м. Нововолинську,                                            м.
Нововолинськ

Відділу Державної виконавчої служби у м.
Нововолинську,
м. Нововолинськ

про визнання нечинними вимоги Управління
Пенсійного фонду у м. Нововолинську про сплату боргу по сплаті страхових
внесків, постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження  та стягнення
4 000 грн. моральної шкоди

Головуюча суддя   Соломка Л.І.

При секретарі    Кідиба  Т.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1. -підприємець, ОСОБА_2 -
адвокат, ордер №32 від 06.10.2008 р.;

Від
відповідача 1: Лобода
Ю.В. - зав. юрид. сектором, овіреність №2553 від 10.06.2008 р.;

Від
відповідача 2 : н/з.

Права та обов'язки представникам
сторін роз'яснені відповідно до ст..ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України
представникам сторін повідомлено про здійснення повного фіксування  судового процесу  технічними засобами, а саме:
програмно-апаратного комплексу  „Діловодство
суду” за ініціативою суду.

У судовому засіданні 22.09.2008 р.
оголошувалась перерва до 06.10.2008 р. для подачі позивачем обґрунтованого
розрахунку розміру моральної шкоди.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06.10.2008 р.
проголошено вступну та резолютивну частину
постанови.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1.  звернувся до господарського суду з позовом
про визнання нечинними вимоги Управління Пенсійного фонду у м. Новововлинську
№Ф-88у від 12.07.2007 р. про стягнення недоїмки із страхових внесків у сумі
171,08 грн. та постанови Державної виконавчої служби м. Нововолинська від
20.07.2007 р. №11412 про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням заяви від 06.10.2008 р.,
уточненої у судовому засіданні, позивач просить позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди в сумі 4 000 грн. та судового збору з даної
позовної вимоги 8 грн. 50 коп. залишити без розгляду.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідачів на його користь солідарно 103 грн. 40 коп. судових витрат по
оплаті послуг  адвоката у сумі 100 грн.
та             3 грн. 40 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним:

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»пенсійний фонд не входить до складу державного бюджету
України. Згідно з ст.72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»кошти пенсійного
фонду не включаються до складу Державного бюджету України і не підлягають
оподаткуванню.

В той же час, ст..45 Закону України
«Про державний бюджет України на 2005 рік»встановлено  на 2005 рік фіксований розмір страхових
внесків на загальнообов'язкове державне
страхування для фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску,
визначеного Законом України «Про загальообов?язкове   державне пенсійне страхування»на місяць на
кожну особу.

Державним казначейством відповідно до
Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» не було проведено
перерахунок часток з сплаченого податку
у відповідні фонди. А було все перераховано в бюджет, тому виникли
недоплати в Пенсійний фонд, але оскільки підприємцями були сплачені податки, то
недоїмки в Пенсійному фонді виникли не по вині підприємців і вимоги Пенсійного
фонду є незаконними.

В своїй вимозі №Ф-88у станом на
12.07.2007 р. про сплату заборгованості, управління Пенсійного фонду в м.
Нововолинську не посилається на норму Закону у відповідності з якою підприємець
повинен сплачувати недоїмку по пенсійних внесках.

В ст..4 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне забезпечення»зазначено, що виключно законами про
пенсійне забезпечення визначаються джерела формування коштів, що спрямовуються
на пенсійне забезпечення.

Згідно ст.2 Закону України «Про деякі
питання спрощеної системи оподаткування»було підтримано пропозицію Пенсійного
фонду України щодо тимчасового припинення перевірок платників єдиного і
фіксованого податків щодо сплати страхових внесків на різні види
загальнобов?язкового державного соціального страхування, стягнення з них
заборгованості за 2004 -І кв. 2005 р.»передбачено, що донарахування  та фінансові
(штрафні) санкції до суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сум
фактично сплачених внесків у 2004 році- І квартал 2005 р., не застосовуються.

Таким чином, позивач не повинен сплачувати
недоїмку по вимозі пенсійного органу.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена після того як Закон України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та звітності у зв'язку з неперерозподілом Державним
казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування
на випадок безробіття протягом 2004 року -І кварталу 2005 р.»вступив в дію.
Тобто, постанова  державного виконавця є
незаконною і він не повинен був відкривати виконавче провадження.

Відповідач -Управління Пенсійного фонду
України у м. Нововолинську проти позову заперечує, посилаючись на те, що для
підприємців - фізичних осіб з 1 січня до 1 квітня 2005 року мінімальний
страховий внесок становив 83,84грн.

Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2005 рік" та деяких
інших законодавчих актів від 25.03.2005р. №2505-ІV визначено, що сплата та
зарахування до бюджетів і державних цільових фондів сум  єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва та фіксованого податку здійснюється у порядку та на умовах, які
діяли до 1 січня 2005 року.

Зазначена норма набрала чинності з 31
березня 2005 року. Отже, починаючи з 31 березня 2005 року, органи Державного
казначейства України зобов'язані перераховувати до Пенсійного фонду 42% від сум
єдиного та 10% від сум фіксованого податків. Суми, які надходять до бюджету
Фонду внаслідок  зазначеного розподілу,
зараховуються як страхові внески фізичній особі - підприємцю. Підставою для проведення
зарахування є копії платіжних доручень про сплату відповідних податків, надані
підприємцями до органів Фонду.

Згідно п.п.б п.8.2 розділу 8
Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду
України19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16
січня 2004 року №64/8663 органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам
вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.

Відповідно до п.8.3 Інструкції вимога
формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з
карток особових рахунків страхувальників.

08.12.2006 р. управлінням Пенсійного
фонду України в м. Ново волинську було проведено розрахунок сум страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по фізичній особі
-суб'єкту підприємницької діяльності Жук Наталії Іванівні, які не надійшли на
рахунок управління, але зараховуються у складі фіксованого податку за
результатами підприємницької діяльності за період з 01.01.2005 р. по 30.03.2005
р., про що  складено акт звірки сплати
фіксованого податку від 08.12.2006 р. Даний акт було складено на підставі
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від
09.07.2003           р. №1058-ІV та
Закону України  «Про вирішення питання
щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують
особливі умови оподаткування, обліку та звітності у зв'язку з неперерозподілом
Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального
страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -І кварталу 2005 р.»від
16.03.2006 р. №3583-ІV.

Як вбачається з даного акту, сума
фіксованого розміру страхового внеску, яку має сплатити позивач як платник,
складала: у січні 2005 р. - 83,34 грн., у лютому 2005 р. -83,34 грн., у березні
2005 р. - 81,14 грн., а всього 248,82 грн.

Сума сплаченого за даний період  фіксованого податку складає 60 грн. Сума, що
підлягає зарахуванню позивачу, як платнику в рахунок страхових внесків,
становить 10% від сплаченого фіксованого податку - 6 грн.

За результатами проведеного розрахунку
зараховано фіксованого податку в рахунок сплати страхових внесків за суб'єкта
підприємницької діяльності, як платника, 18 грн. (по 6 грн. кожен місяць І
кварталу 2005 р.). Належало до сплати фіксованого розміру страхового внеску за
період з 01.01.2005 р. по 30.03.2005 р. -230,82 грн.

У січні 2007р. проведено  аналіз особового рахунку СПД -ФО ОСОБА_1. та
авансовий платіж у сумі 59,74 грн. зараховано як сплату фіксованого  розміру страхового внеску. На підставі
викладеного позивачу направлено оспорювану вимогу про сплату боргу в розмірі  171,08 грн. (230,82-59,74).

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом (абз.2 ч.4 ст.106 закону України «Про загальнобов?язкове
державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі -Закон України
№1058-ІV).

Згідно з абзацом 4. 3 ст. 106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”від 09.07.2003
р. № 1058-ІV страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому
порядку.

Відповідно до абзацу 8 ч. 3 ст. 106
Закону у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до
нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив
узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої
вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної
виконавчої служби.

ОСОБА_1. не зверталась в управління
пенсійного фонду України в м. Ново волинську для узгодження суми недоїмки, тому
дана вимога направлена до Державної виконавчої служби у м. Нововолинську для
виконання.

Законом України №1058-ІV передбачено,
що дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на правовідносини, які
врегульовані цим законом лише у випадках, передбачених цим законом, або в
частині, що йому не суперечить.

Згідно ст. 1 Закону України “Про
вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - I кварталу 2005 року”від 16.03.2006 р. суми внесків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005 року, але не були
зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням
Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України
"Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року N
2285-IV, не вважати заборгованістю, а згідно з п.2 даного закону донарахування
та штрафні санкції до суб'єктів господарювання -спрощенців щодо сум фактично
сплачених внесків у 2001 -І кв.2005 р. не застосовуються. Розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 10.03.2008 р. №58-р «Про деякі питання спрощеної
системи оподаткування»було підтримано пропозицію Пенсійного фонду України щодо
тимчасового припинення перевірок платників єдиного і фіксованого податків щодо
сплати страхових внесків на різні види загальнобов?язкового державного
соціального страхування, стягнення з них заборгованості за 2004 -І кв. 2005 р.,
застосування пов'язаних із цим  санкцій
та ін. до остаточного  врегулювання функціонування
спрощеної системи оподаткування.

Відповідач вважає що в даному випадку
було відсутнє саме донарахування страхових внесків, фіксований розмір страхових
внесків визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому органами Пенсійного
фонду України сума внесків не донараховувалась і не залежала від будь-яких їх
дій.

Представник ВДВС Нововолинського
міського управління юстиції у письмових запереченнях від 03.06.2008 р. проти
позову заперечує, посилаючись, що при отриманні від Управління Пенсійного фонду
України у м. Нововолинську вимоги від 12.07.2007 р. №Ф-88У  на підставі ст.ст.3,18,24 Закону України «Про
виконавче провадження»державним виконавцем була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження, вважає, що діяв у межах повноважень,
визначених законом. Просить розглянути справу без участі представника.

03.12.2007 р. була винесена постанова
про зупинення виконавчого провадження по виконанню вимоги управління Пенсійного
фонду України у                      м.
Нововолинську від 12.07.2007 р. про стягнення з ОСОБА_1. 171,08 грн. недоїмки у
зв'язку з оскарженням постанови ВДВС  до апеляційного
суду на підставі п.5 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».

Із досліджених матеріалів справи,  пояснень представників сторін,  господарський суд

в с т а н о в и в:

Позивач є суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від
12.05.1994 р. (а.с.19), зареєстрований у Пенсійному фонду України як
страхувальник, є платником фіксованої плати прибуткового податку в розмірі 60
грн.

Вимогою про сплату боргу  від 12.07.2007 р. №Ф-88у Управління
Пенсійного фонду України у м. Нововолинську вимагається стягнути з підприємця
недоїмку  із внесків 171,08 грн.

Постановою від 20.07.2007 р. старшим
державним виконавцем ДВС м. Ново волинська відкрито виконавче провадження по
вимозі ПФУ у м. Нововолинську №Ф-88У від 12.07.2007 р.

Відповідно до ч.1 ст.14 Розділу ІV
Декрету Кабінету Міністрів України  «Про
прибутковий податок з громадян»громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром
податку (далі - фіксований податок) шляхом придбання патенту за умови, якщо:

кількість осіб, які перебувають у
трудових відносинах з таким громадянином - платником податку, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності, не перевищує п'яти;

валовий доход такого громадянина від
самостійного здійснення підприємницької діяльності або з використанням найманої
праці за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю придбання патенту,
не перевищує семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

громадянин здійснює підприємницьку
діяльність з продажу товарів і надання супутніх такому продажу послуг на ринках
та є платником ринкового збору згідно з законодавством. Доходи такого
громадянина, одержані від здійснення інших видів підприємницької діяльності,
оподатковуються у загальному порядку.

Позивач -підприємець ОСОБА_1. є
платником фіксованого податку згідно з патентом, виданим  Нововолинською ОДПІ, сума фіксованої плати за
патент за оспорюваний період 60 грн.

З 14 квітня 2006 року набрав чинності
Закон України "Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, у зв'язку з перерозподілом Державним казначейством України
частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття протягом 2004 року - І квартал 2005 року".

Цей Закон регулює суперечності, які
виникли при прийнятті Закону України "Про державний бюджет України на 2005
рік" від 23 грудня 2004 року №2285-IV та Закону України "Про внесення
змін та доповнень до Закону України "Про державний бюджет України на 2005
рік" від 25 березня 2005 року "2505-IV у суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності
щодо сплати внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття і виникнення у них заборгованості.

Згідно статті 1 суми внесків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом 2004 року - І кварталу 2005 року, але не були
зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням
Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України
"Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року
№2285-IV, не вважати заборгованістю.

Донарахування та фінансові (штрафні)
санкції до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності щодо сум
фактично сплачених внесків у 2004 році - І кварталі 2005 року, не
застосовуються (ст. 2 Закону).

Відповідно до статті 3 Закону облік
страхового стажу для нарахування витрат, пов'язаних з наданням матеріального
забезпечення від Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття застрахованим особам, проводити відповідно до фактично зарахованих сум
внесків, які були сплачені протягом 2004 та 2005 років.

Прикінцевими положеннями Закону
№3583-ІV (ст..4) встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня його
опублікування та регулює правовідносини, які виникли у зв'язку з дією норм
Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23
грудня 2004 року №2285-IV.

Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р.
№1058-IV (надалі Закон №1058-IV) регулює відносини, які виникають в загальній
системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст.14
цього Закону дає перелік страхувальників, а п.6 ч.2 ст.17 Закону передбачає
обов'язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто
обрав спрощену систему оподаткування, оскільки вони теж є страхувальниками,
сплачуючи фіксований податок. В ч.1 ст.19 зазначеного Закону визначено об'єкт
на який нараховуються внески.

В п.п.11.17 Інструкції №21-1
передбачено право страхувальників, в т.ч. які обрали особливий спосіб
оподаткування (визнано два способи оподаткування) на повернення або зарахування
в майбутні платежі тим, хто переплатив внески в більшому розмірі. Ця норма
стосується всіх страхувальників. Закон №1058-IV регулює загальні питання обох
систем і не регулює розміру внесків.

Позивач у 2004-2005 р.р. знаходився на
спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, є платником фіксованої
плати прибуткового податку, який за спірний період сплачений, про що свідчать
ксерокопії платіжних документів (ас.23).

Розпорядженням Кабінету міністрів
України від 10.03.2005р. №58-р "Про деякі питання спрощеної системи
оподаткування" вирішено підтримати пропозицію Пенсійного фонду України,
погоджену з Мінфіном та Державною податковою адміністрацією, щодо тимчасового
припинення перевірок юридичних та фізичних осіб - платників єдиного та
фіксованого податку щодо сплати страхових внесків на різні види
загальнообов'язкового державного соціального страхування, стягнення з них
заборгованості за цими платежами, яка утворилась у 2004р. - І квартал 2005р.,
застосування пов'язаних з цим санкцій до остаточного законодавчого врегулювання
функціонування спрощеної системи оподаткування.

Оскільки на час виникнення спірних
правовідносин не внесено змін і не прийнято закон про спрощену систему
оподаткування, суд вважає, що відсутня вина в діях позивача. Встановлені
податки і внески сплачені за рахунок фіксованого податку.

Таким чином, з огляду на викладене
вимогу, управління від 12.07.2007 р. необхідно визнати нечинною.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає  позовну заяву
без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.
06.10.2008 р. позивач заявив клопотання про залишення позову  без розгляду в частині стягнення моральної
шкоди 4 000 грн. та судового збору з даної позовної вимоги 8 грн. 50 коп.
Клопотання позивача задоволено судом, виходячи з цього щодо позовних вимог про
стягнення моральної шкоди 4 000 грн. та судового збору 8,50 грн. позов залишити
без розгляду.

Постанова ВДВС про відкриття виконавчого
провадження від 20.07.2007 р. прийнята на підставі вимоги Управління Пенсійного
фонду України у м. Ново волинську від 12.07.2007 р. Оскільки суд дійшов
висновку про нечинність вимоги від 12.07.2007 р., то і постанову про відкриття
виконавчого провадження по її виконанню слід визнати нечинною.

Згідно з п.1 ст.90 КАС України витрати,
пов'язані з оплатою допомоги за договором, несуть сторони. Однак, в позовній
заяві та у судовому  засіданні позивач не
обґрунтував належними доказами оплати адвокату на правову допомогу 100 грн.

Крім того, правила адвокатської етики,
які доповнюють та конкретизують законодавство про адвокатуру та відповідно до
ст.ст. 15,16 Закону України «Про адвокатуру»є нормативно-правовим актом і
обов'язкові до виконання, у п.3 ст.33 містять
перелік факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру
оплати адвокатських послуг: обсяг часу і роботи, що потребуються від адвоката,
його професійний досвід, науково-теоретична підготовка, характер і тривалість
професійних відносин даного адвоката з клієнтом та ін. В позовній заяві не
містяться жодного обґрунтування розміру зазначених витрат, тому у позові в цій
частині слід відмовити.

Керуючись п.5 ч.1 ст.155,
ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом
України "Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності,
у зв'язку з перерозподілом Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - І квартал 2005 року"
господарський суд

п о
с т а н о в и в:

1.
Позов задоволити
частково.

2.
Вимогу
Управління Пенсійного фонду у м. Нововолинську №Ф-88у від 12.07.2007 р. про
сплату боргу підприємцем  ОСОБА_1. в сумі
171 грн. 08 коп. та постанову про відкриття виконавчого провадження Державної
виконавчої служби у м. Нововолинську від 20.07.2007 р. визнати нечинними.

3.
В частині
стягнення моральної шкоди в сумі 4 000 грн. та судових витрат                     8 грн. 50 коп. позов
залишити без розгляду.

4.
У стягненні
витрат на правову допомогу адвоката 100 грн. відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови
може бути  подана до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього  подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л .І.Соломка

Дата підписання  повного

тексту постанови - 16.10.2008р.