КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2008                                                                                           № 30/223

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Шемет А.О.

від відповідача - Іванов О.В., Твердохлєбов Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Славія-TV"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.11.2007

у справі № 30/223

за позовом                               Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Славія-TV"

до                                                   Державного підприємства науково-виробнича корпорація "Київський інститут автоматики"

про                                                  стягнення 181800,00 грн. забитків

ВСТАНОВИВ:

ПП «Телерадіокомпанія «Славія-TV» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства Науково-Виробнича корпорація «Київський інститут автоматики» збитків в розмірі 181800,00 грн., завданих неправомірними діями працівників відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема заявник посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали у відключенні електроенергії у орендованих позивачем приміщеннях, останній не міг виконати зобов'язання перед третіми особами, у зв'язку із чим зазнав збитків у вигляді упущеної вигоди на вказану у позові суму.

Відповідач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

01.04.02. між ДП «Науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики» та ПП Телерадіокомпанія «Славія-TV» був укладений Договір оренди № 53/1 індивідуально визначеного нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить до державної власності (далі - Договір №53/1 від 01.04.02.).

Згідно умов вказаного Договору № 53/1 від 01.04.02. відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 20.

01.04.06. між позивачем та відповідачем був укладений Договір № 3-01/024 (далі - Договір № 3-01/024 від 01.04.06.), на підставі якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе виконання комплексу науково-технічних, господарських та побутових (комунальних) послуг в нежитлових приміщеннях, переданих позивачу в оренду на підставі вищевказаного договору оренди.

Згідно п. 2.2 Договору від 01.04.2006 р. № 3-01/024 на відповідача був покладений обов'язок забезпечення опаленням та освітленням наданих приміщень та місць загального користування.

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що за твердженням позивача, 04.12.06. в орендованих відповідачем приміщеннях без попередження відповідачем було відключено подачу електроенергії. Позивач стверджує, що відключення електроенергії спричинило призупинення виробничої діяльності в наслідок чого було зірвано виконання цілого ряду угод та нанесено позивачу збитки. Відповідач заперечує та стверджує, що він не проводив відключення електроенергії приміщень позивача у вказаний позивачем період, а отже відсутня його вина у спричиненні позивачу збитків.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої, у тому числі і неодержаних доходах.

Отже, чинним законодавством передбачено, що необхідною умовою виникнення у відповідача обов'язку відшкодування збитків є порушення ним господарського зобов'язання.

Обґрунтовуючи позов, ПП Телерадіокомпанія «Славія-TV» стверджує про те, що ДП «Науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики» порушено умови Договору № 3-01/024 від 01.04.06. в частині забезпечення позивача опаленням та освітленням приміщень, які передані в оренду згідно із договором оренди № 53/1 від 01.04.02.

Позивач стверджує, що зазнав збитків у зв'язку із неправомірним відключенням відповідачем електроенергії у орендованих ПП Телерадіокомпанія «Славія-TV» приміщеннях.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем в якості доказів обґрунтованості заявлених ним позовних вимог був наданий суду акт про те, що 04.12.06. за адресою: вул. Нагірна, 20, 2 корпус КІА в кімнатах №№ 519, 519а, 522 з 11-40 04.12.06. до 08-00 06.12.06. відключено живлення в мережі 220 вольт, в наслідок чого у вказаних кімнатах була відсутня електроенергія.

Суд вважає, що вказаний акт не може бути належним та допустимим доказом обставин, на які посилається позивач, оскільки вказаний акт підписаний представниками позивача у односторонньому порядку.

Відповідно до п. 6.45. Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96. N 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією», у разі порушення цих Правил або умов договору постачальником електричної енергії та/або електропередавальною організацією споживач, у якого укладені із зазначеними суб'єктами господарювання відповідні договори, викликає представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації для складання двостороннього акта порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається постачальнику електричної енергії або електропередавальній організації. Представник постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови представника постачальника електричної енергії або електропередавальної організації від підпису або неприбуття у визначений споживачем термін в акті робиться відповідний запис. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менш ніж трьома уповноваженими представниками споживача.

Посилання позивача на лист ДП «Науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики» від 01.12.06. також не є належним доказом, оскільки не підтверджує факт відключення відповідачем електроенергії у приміщеннях позивача у той період, про який вказує позивач у позовній заяві. У даному листі йдеться лише про намір вчинити певні дії. Доказів реалізації цього наміру позивачем суду не надано.

З огляду на те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження тверджень про відключення електроенергії відповідачем протягом 04 - 06.12.06., у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги Приватного підприємства Телерадіокомпанія «Славія-TV» до Державного підприємства «Науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики» про стягнення з відповідача 250000,00 грн. матеріальних збитків.           З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2007 року у справі № 30/223 про відмову у задоволенні позовних вимог прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Приватного підприємства Телерадіокомпанія «Славія-TV» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2007 року у справі № 30/223 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства Телерадіокомпанія «Славія-TV»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

28.01.08 (відправлено)