Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
Справа №31/128-07

Судова колегія у складі:

головуючого судді Карбань І.С.,

судді-доповідача Бабакової Л.М.,
судді Олійника В.Ф.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача -Мухітдінов
Р.Д. -дов. б/н від 08.01.2008р.

відповідача -ОСОБА_1
-свідоцтво серії НОМЕР_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_2., (вх. № 3694Х/2-4)
на рішення господарського суду Харківської області від 27.11.2007р. по справі №
31/128-07

за позовом ТОВ
"Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_2., м. Харків

до ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 32928,77 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.11.2007р.
(суддя Пуль О.А.) в задоволенні позову про стягнення з відповідача 32928,77
грн. було відмовлено.

Позивач, ТОВ "Удянське" в особі ліквідатора ОСОБА_2., з
рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Харківської області від 27.11.2007 р. скасувати,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, ФОП ОСОБА_1, у відзиві на апеляційну скаргу та у
судовому засіданні просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Вважає, що доводи позивача,
викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та не підлягаючими
задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийнято у
чіткій відповідності з нормами чинного законодавства, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від
09.01.2008р. у сторін було витребувано додаткові документи, однак сторони не
виконали дану ухвалу і не надали суду витребувані документи, тому справа
розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи, дослідивши
матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, судова колегія
встановила наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від
15.09.2004р. по справі № Б-31/20-04 було визнано ТОВ "Удянське"
банкрутом. Цією ж постановою було відкрито ліквідаційну процедуру та
ліквідатором ТОВ "Удянське" було призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 лютого 2007
року по цій же справі при розгляді здійснення ліквідатором -арбітражним
керуючим ОСОБА_1 ліквідаційних заходів було встановлено, що ним суду не надано
доказів в обґрунтування суми витрат на пальне, канцтовари тощо у сумі 2606,17
грн за 2004 рік та за грудень 2005 р., не надано доказів авансових звітів по
виконанню відряджень протягом 2005-2006 р.р. в сумі 1195 грн та доказів того,
що ці витрати виникли у зв'язку з необхідністю виконання ліквідаційної
процедури. В ухвалі вказано, що ліквідатор здійснив оплату послуг бухгалтера в
сумі 8890,00 грн, але доказів укладення договору з бухгалтером не надано.
Також, ліквідатором не надано доказів сплати 2500 грн. СПДФО ОСОБА_3.

Даною ухвалою суд першої інстанції звільнив арбітражного керуючого
ОСОБА_1. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ „Удянське” з посиланням на
те, що він неналежним чином виконує обов'язки, та призначив нового ліквідатора
-арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Згідно матеріалів справи, до господарського суду був заявлений
ліквідатором -арбітражним керуючим ОСОБА_2. позов про стягнення з колишнього
ліквідатора ОСОБА_1. суму грошових коштів у розмірі 32928,77 грн., з них:
2606,17 грн. (витрати на пальне, канцтовари, тощо), 1195 грн. (відсутність
авансових звітів по виконанню відряджень протягом 2005-2006 р.р.),  8890,00 грн. (за оплату послуг бухгалтеру),
2500 грн. (за сплату ФОП ОСОБА_3.), 17737,60 грн. (за додаткову винагороду),
помилково посилаючись на ст. 1212 ЦК України. Фактично позов був заявлений про
відшкодування шкоди.

А згідно ст. 25 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2344-ХІІ від
14.05.1992р. (із змінами та доповненнями) ліквідатор має право пред'являти до
третіх осіб вимоги і позови тільки по стягненню дебіторської заборгованості
банкрута.

Позивач в підтвердження позовних вимог не надав суду жодних
доказів. В обґрунтування позову та письмових пояснень до апеляційної скарги він
посилається тільки на ухвали господарського суду Харківської області від
31.10.2006р. та 09.02.2007р. по справі № Б-31/20-04, які, на його думку, є
доказами, які не підлягають доказуванню, так як є преюдиціальними.

Згідно зі ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням
господарського суду під час розгляду однієї справи, не доказуються при розгляді
інших спорів, у яких беруть участь ті самі сторони.

Однак, при застосуванні зазначених положень слід враховувати, що
правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями.
Висновки (судження) судів щодо прав та обов'язків сторін, зроблені на підставі
встановлених ними обставин при розгляді справи, не є преюдиціальними, тому
посилання позивача на ці ухвали як докази необґрунтовані.

Крім того, на підставі ст. 32 ГПК України доказами являються не
тільки пояснення представників, а саме письмові докази, тобто первісні документи.

Позивач посилається на неправомірне витрачення та отримання коштів
ОСОБА_1, а саме 2606,17 грн (витрати на пальне, канцтовари, тощо), 1195 грн.
(відсутні авансові звіти по виконанню відряджень протягом 2005-2006 р.р.),  8890,00 грн (за оплату послуг бухгалтеру),
2500 грн (за сплату ФОП ОСОБА_3.).

Однак, це твердження є помилковим, оскільки в матеріалах справи
маються докази про витрачення цих коштів ліквідатором ОСОБА_1, а саме звіт
ліквідатора № 15-10 від 12.01.2007р. (арк. справи 28), який був затверджений
відповідно до ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" комітетом кредиторів та
господарським судом Харківської області, протокол засідання комітету кредиторів
у справі № Б-31/20-04 про банкрутство ТОВ "Удянське" від 26.05.2005р.
(арк. справи 15), договір з бухгалтером на здійснення функцій бухгалтерського
обліку від 15.09.2004р. (арк. справи 23), де ураховані всі фактично понесені
витрати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_1., витрати на оплату послуг
бухгалтера, витрати на оплату проведеної ФОП ОСОБА_3. оцінки активів
ліквідаційної маси, поточні господарські витрати.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено
висновок, що вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягаючими
задоволенню.

У відповідності до частин 11 та 13 статті 31 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” кредитори мають право створювати фонд для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому,
його формування та порядок використання коштів визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджується господарським судом; кредитори мають права
встановлювати і виплачувати арбітражному керуючому за результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої затверджується господарським судом.

Як  свідчить протокол
засідання комітету кредиторів у справі № Б-31/20-04 про банкрутство ТОВ
„Удянське” від 26 травня 2005 року комітетом кредиторів створено фонд оплати
послуг ліквідатора ОСОБА_1, який формується з оплати послуг ліквідатора та
додаткової винагороди у розмірі 20 відсотків від вартості реалізованого майна,
повернутих активів (майна, дебіторської заборгованості, інше), виплата
проводиться за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, поверненої
дебіторської заборгованості, по мірі надходження коштів.

Як вбачається з ухвали господарського суду Харківської області від
20 липня 2005 року по справі № Б-31/20-04 судом затверджено додаткову
винагороду ліквідатору ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків від вартості
реалізованого майна, повернутих активів і суми виплати додаткової винагороди
вказано у звіті ліквідатора № 15-10 від 12.01.2007р. і затверджено.

Із матеріалів справи також вбачається, що ухвалою від 31 жовтня
2006 року та додатковою ухвалою від 23 листопада 2006 року по справі №
Б-31-20/04 господарський суд, встановив порушення ліквідатором під час
здійснення ліквідаційної процедури, зважаючи нерозумним виплачувати в
подальшому додаткову винагороду при незадовільному виконанні своїх обов'язків,
скасував ліквідатору ОСОБА_1 сплату додаткової винагороди на майбутнє.

На підставі викладеного, позивачем не доведено безпідставне
набуття ліквідатором додаткової винагороди у сумі 17737,60 грн.

Крім того, всі оплати та витрати передбачені ст. 31 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" не були оскаржені в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що за таких обставин
оскаржуване позивачем рішення першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права, викладені в рішенні суду висновки
відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської
області від 27.11.2007р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга
позивача -без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 102,  п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу позивача, ТОВ "Удянське" в особі
ліквідатора ОСОБА_2., залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.11.2007р.
по справі № 31/128-07 залишити без змін.

Головуючий
суддя
Карбань І.С.

Судді
Бабакова Л.М.

Олійник В.Ф.