ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 18/213

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця О.В.

за участю представників сторін

позивача

відповідача

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явились, повідомлені належним чином

не з'явились, повідомлені належним чином

Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду

від

14.09.2005 року

у справі

№ 18/213

за позовом

Приватної фірми "Фліккер"

до

Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя

про

визнання недійсним повідомлення-рішення

В травні 2005 року Приватна фірма "Фліккер" звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 08.04.2005 року № /0 про застосування штрафних санкцій на суму 700 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вказані санкції застосовані до позивача з порушенням вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Доповідач Гоголь Т.Г.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.07.2005 року (суддя Туркіна Л.П.) позов Приватної фірми "Фліккер" задоволено, визнано недійсним податкове повідомлення - рішення від 08.04.2005 року № /0 про застосування штрафних санкцій на суму 700 грн., з посилання на те, що податкове повідомлення-рішення є таким, що винесене без належних підстав та всупереч нормам 238 Господарського кодексу України , статей 14, 15 Закону України "Про систему оподаткування" та статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя, рішення господарського суду Запорізької області від 01.07.2005 року переглянуто в апеляційному порядку і постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2005 року (судді: Хуторний В.М., Радченко О.П., Мойсеєнко Т.В.) залишено без змін. Апеляційна скарга розглянута за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Запоріжжя звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 01.07.2005 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2005 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Скаржник зазначає, що попередні судові акти прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" , статей 111 , 11 2 Закону України "Про державну податкову службу".

Приватна фірма "Фліккер" не скористалася своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" завданням органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що виконуючи визначену вказаним Законом функцію, Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Запоріжжя здійснила перевірку з питань контролю здійснення розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обороту Приватною фірмою "Фліккер", в результаті якої виявлено ряд порушень податкового законодавства, про що складений акт від 5 квітня 2005 року №04. На підставі зазначеного акта було прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.04.2005 року № /0 про застосування штрафних санкцій на суму 700 грн.

Отже, Приватна фірма "Фліккер" звернулася до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя саме як до державного органу, на який покладено здійснювати відповідні функції, зокрема, визначені Законами України "Про державну податкову службу в Україні" та „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З 01 вересня 2005 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України, згідно з яким змінена підвідомчість категорії спору, судове рішення у якому просить переглянути заявник касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження дій чи бездіяльності останнього.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки сторонами (відповідачами) у ній є орган виконавчої влади - Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Запоріжжя, яка здійснює владні управлінські функції на основі законодавства про оподаткування.

Частина перша пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що дана справа мала вирішуватись апеляційним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, розглянувши дану справу та ухвалив оскаржувану постанову за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому прийнята у справі постанова від 14.09.2005 року підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Запорізького апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.09.2005 року у справі №18/213 скасувати, справу скерувати до Запорізького апеляційного господарського суду на новий розгляд за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Запоріжжя задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                                       Т.Добролюбова

Судді                                                                                           В. Гоголь

В. Швець