ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" лютого 2008 р., 11 год. 10 хв., м. Чернігів                    Справа № 6/68

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Блохіної Ж.В.

при секретарі Кузьміні М.М.,

за участю представників

позивача: Висоцької Т.П., довіреність №58/06 від 09.01.2008р.,

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов Управління Пенсійного фонду України в Семенівському

районі, вул. Червона Площа, 49, м. Семенівка

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-

Сіверському районі,

вул. Карла Маркса, 2, м. Новгород-Сіверський

про стягнення 302,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі (надалі –Позивач) подано позов до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі про зобов’язання включити в Акт щомісячної звірки особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суму витрат на виплату допомоги на поховання Поправко Ю.О. в розмірі 302,37 грн. за червень 2007 року.

Відповідач в судове засідання не з’явився, але на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними матеріалами у справі при врахуванні письмового заперечення.

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2008р. подав заяву про зміну позовних вимог та просить стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі суму витрат на виплату допомоги на поховання Поправко Ю.О. в розмірі 302,37 грн.

Відповідач у запереченнях на позов позовні вимоги не визнає та вважає їх необгрунтованими, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України має право на відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків сум витрат на виплату допомоги на поховання лише у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Тобто, обов’язково повинен існувати причинний зв’язок між нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням та смертю потерпілого, незалежно від строку настання таких наслідків. Крім того, ч. 9 ст. 34 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлює загальне правило, відповідно до якого причинний зв’язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Такого висновку управлінням Пенсійного фонду України не було надано. За таких обставин відповідач не може погодитись з вимогами позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

За змістом статей 8, 10 та 81 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, пенсійне забезпечення громадян, призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України з виплатою пенсій за рахунок його коштів.

З 01.04.2001р. набрав чинності Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999р. № 1105-ХІV (надалі –Закон № 1105), згідно ст. ст. 21 та 28 якого, обов’язок у разі настання страхового випадку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання чи пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі –Фонд соціального страхування від нещасних випадків).

Положення абз. 2 п. 5 ст. 24 Закону № 1105 кореспондується з положеннями абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001р. № 2272-ІІІ, якими встановлено, що потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до Законів України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, „Про пенсійне забезпечення”, спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.05.2003р. за № 376/7697 було затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та в зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі –Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності … та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Як вбачається з матеріалів справи, управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі було подано до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі Акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за червень 2007 року.

Зазначений Акт був підписаний відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі за виключенням допомоги на поховання Поправко Юрію Олександровичу, виплаченої сім’ї померлого в розмірі 300,00 грн., що підтверджується Списком осіб, пенсії яких не прийняті до заліку відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі в червні 2007 року по управлінню Пенсійного фонду в Семенівському районі.

Свою відмову відшкодовувати виплачену управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі допомогу на поховання Поправко Юрію Олександровичу Відповідач мотивує тим, що „відсутній причинний зв’язок”.

Пункт 2 Порядку визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків) Пенсійному фонду України (далі - Пенсійний фонд) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно з п. 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Розмір допомоги на поховання в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків, визначається управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду), виходячи з основного розміру вищезазначеної пенсії померлого пенсіонера та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який отримував вищезазначену пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Акту форми Н-1 від 25.08.1986р., Поправко Юрій Олександрович, працюючи в Колгоспі „Україна” (с. Машево Семенівського району), отримав трудове каліцтво 24.08.1986р.

Згідно витягу із Акту огляду у МСЕК №090939 від 11.11.1992р. при повторному переогляді Поправко Юрію Олександровичу в зв’язку з трудовим каліцтвом, була встановлена перша група інвалідності безстроково. З 25.12.1986р. Поправко Юрію Олександровичу була призначена і виплачувалась пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

На підставі Довідки про смерть Поправко Ю.О. 24.06.2007р., виданої Машівською сільською радою 26.06.2007р., управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі була виплачена допомога на поховання в розмірі 569,38 грн. (згідно п. 4 Порядку –відшкодуванню підлягає 302,34 грн., в тому числі 300,00 грн. –допомога на поховання, 2,34 грн. –витрати на виплату та доставку).

Отже, громадянин Поправко Ю.О. отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Виплачену йому пенсію відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі приймало до відшкодування, про що свідчить Акт щомісячної звірки, зокрема список, що до нього додається, тобто, пенсія Поправко Ю.О. виплачувалась за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Посилання та заперечення відповідача на те, що „відсутній причинний зв’язок” не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Суду надані докази виплати управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі допомоги на поховання Поправко Ю.О. та її розміру, а саме: копія довідки про смерть з відповідними відмітками та талон до разового доручення про виплату допомоги на поховання.

Відповідно до п. 9 Порядку передбачено, що позивач повинен надати тільки довідку про суму допомоги на поховання. Законодавчо не передбачений обов’язок органів Пенсійного фонду підтверджувати причинний зв’язок смерті померлого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я.

Згідно п. 3 Постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України „Про витрати на поховання у разі смерті застрахованої особи від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” від 06.03.2006р. N 13 витрати на поховання проводяться робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхувальнику або сім'ї застрахованого чи іншій особі, яка здійснювала поховання у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Якщо сім'я потерпілого отримує допомогу на поховання відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", то сума витрат на поховання у разі смерті застрахованої особи від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підлягає відшкодуванню Фондом, зменшується на суму цієї допомоги на підставі довідки органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.п. „б” п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1753 „Про розмір допомоги на поховання” у разі смерті пенсіонера надається допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії померлого, але не менш як 150 гривень, за рахунок коштів, з яких виплачувалася пенсія.

Отже, в разі смерті пенсіонера, який отримував пенсію по інвалідності або в зв’язку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога на поховання має виплачуватись за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та в зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами в даній справі, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред’явлення вимог про підписання актів звірки.

Тобто, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права суд вважає таким, що відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

При прийнятті рішення судом було прийнято до уваги постанову Верховного суду України від 20.03.2007р.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 51, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Новгород-Сіверському районі (вул. Карла Маркса, 2, м. Новгород-Сіверський, код 25975524, р/р 0334 в ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592) на користь Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі (вул. Червона Площа, 49, м. Семенівна, код 21398171, р/р 185 в „Ощадбанку”, МФО 343176) суми витрат на виплату допомоги на поховання Поправко Ю.О. в розмірі 302,37 грн.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Ж.В. Блохіна