ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 р.

№ 30/156-07

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Дженералі Гарант”, м. Київ, в особі Криворізької філії відкритого акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Дженералі Гарант”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (далі –ВАТ “УСК “Дженералі Гарант”)

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2007

зі справи № 30/156-07

за позовом ВАТ “УСК “Дженералі Гарант”

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпропетровськ (далі –територіальне відділення АМК)

про визнання недійсним рішення

та зустрічним позовом територіального відділення АМК

до ВАТ “УСК “Дженералі Гарант”,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –держане підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ (далі –ДП “Придніпровська залізниця”),

про стягнення 1 000 грн. штрафу та зобов’язання вчинити дії.

Судове засідання проведено за участю представників:

ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” –Андрусенка О.В.,

територіального відділення АМК –Дучевої Д.Д.,

ДП “Придніпровська залізниця” –не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення територіального відділення АМК від 29.11.2006 № 13.6/17-п у справі № 26.2/28 (далі –оспорюване рішення).

Територіальне відділення АМК звернулося до названого господарського суду з зустрічним позовом про стягнення з ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” штрафу в розмірі 1 000 грн. та зобов’язання припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2007 (суддя Євстигнеєва Н.М.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 (колегія суддів у складі: суддя Білецька Л.М. –головуючий, судді Науменко І.М., Виноградник О.М.), в задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено: з ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” стягнуто на користь державного бюджету України штраф у розмірі 1 000 грн.; назване товариство зобов’язано у двомісячний строк з дня набрання рішенням місцевого господарського суду законної сили припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом розірвання агентських договорів, якими передбачається укладання договорів обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення на користь ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” в приміщеннях дирекцій залізничних перевезень; на ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” віднесено судові витрати за первісним та зустрічним позовами. Зазначені судові акти мотивовано законністю та обґрунтованістю оспорюваного рішення територіального відділення АМК.

ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення апеляційною інстанцією норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування касаційної скарги з посиланням на приписи статей 295-301, 303, 304 Господарського кодексу України (далі –ГК України), якими встановлено особливості правового регулювання комерційного посередництва (агентські відносини) у сфері господарювання, зокрема, зазначено, що оспорюване рішення територіального відділення АМК прийнято з перевищенням ним законних повноважень, оскільки спонукання до розірвання агентських договорів обмежує господарську діяльність ВАТ “УСК “Дженералі Гарант”.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон) рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- оспорюваним рішенням:

дії ДП “Придніпровська залізниця” та, зокрема, відкритого акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Гарант-Авто” (далі –ВАТ “УСК “Гарант-Авто”) щодо укладання агентських договорів обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення на користь страхових компаній (у тому числі ВАТ “УСК “Гарант-Авто”) в приміщеннях дирекції залізничних перевезень та реалізація таких договорів визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб’єктів господарювання, які призвели та можуть призвести до обмеження конкуренції;

дії ДП “Придніпровська залізниця” щодо створення умов з посилення ринкової влади, зокрема, ВАТ “УСК “Гарант-Авто” на ринку обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків, щодо укладання агентських договорів обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення на користь страхових компаній в приміщеннях дирекції залізничних перевезень та реалізація таких договорів, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим абзацом сьомим частини другої статті 15 та пунктом 3 статті 50 Закону, у вигляді надання окремим суб’єктам господарювання або групам суб’єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції;

зобов’язано, зокрема, ВАТ “УСК “Гарант-Авто” в двомісячний термін з дня одержання цього рішення припинити зазначене порушення;

за вчинення порушення на ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” накладено штраф у сумі 1 000 грн.;

- згідно з рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ “УСК “Гарант-Авто” від 10.11.- 04.12.2006 ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” є правонаступником зазначеного товариства;

- 17.06.2003 ВАТ “УСК “Гарант-Авто” та ДП “Придніпровська залізниця” укладено агентський договір № 15/МО-003-НЮ-2422дг про здійснення агентської діяльності в галузі обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення (відправника та одержувача) небезпечних вантажів на залізничному транспорті (далі –Агентський договір);

- за цим договором ВАТ “УСК “Гарант-Авто” доручило ДП “Придніпровська залізниця” проведення робіт, пов’язаних з укладанням та виконанням договорів страхування (підготовка і укладання договорів страхування, виконання робіт з обслуговування договорів), у тому числі рекламування, пропонування страхувальникам страхових послуг, оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхових сум або страхового відшкодування по таких видах страхування; умовами договору передбачено обов’язок ДП “Придніпровська залізниця” залучати працівників підпорядкованих цьому підприємству підрозділів для оформлення договорів обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення небезпечних вантажів та виконання роботи, пов’язаної з укладанням та виконанням договорів страхування;

- 09.12.2003 ДП “Придніпровська залізниця” надіслала на адресу ряду відправників та одержувачів небезпечних вантажів листи №№ 234, 235, 236, 237, якими фактично зобов’язала укласти договір страхування про перевезення небезпечних вантажів, зокрема, з ВАТ “УСК “Гарант-Авто” на підставі Агентського договору та попередило, що подальша робота з небезпечними вантажами, що надходять до зазначених господарюючих суб’єктів або ними відправляються, буде проводитися лише за наявності такого договору;

- укладання Агентського договору створило умови щодо посилення ринкової влади позивача на ринку обов’язкового страхування відповідальності суб’єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків при їх перевезенні шляхом надання позивачеві привілейованого становища відносно інших учасників цього ринку;

- зобов’язання сторін за Агентським договором містять ознаки антиконкурентних узгоджених дій, оскільки не забезпечують змагання між суб’єктами господарювання на зазначеному ринку та здобуття переваг над іншими суб’єктами господарювання завдяки власним досягненням, що призводить або може призвести до обмеження конкуренції на цьому ринку;

- на виконання рішення територіального відділення АМК від 29.11.2006 № 13.5/17п у справі № 26.2/28 ДП “Придніпровська залізниця” надіслало на адресу ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” повідомлення (про відмову комерційного агента від подальшого здійснення комерційного посередництва в порядку пункту 1 статті 304 ГК України) від 10.05.2007 № НГ-9/317, яким припиняє дію Агентського договору.

Причиною спору в даній справі стало питання про відповідність законові оспорюваного рішення та, відповідно, про наявність підстав для стягнення штрафу.

Стаття 3 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” відносить до основних завдань названого Комітету, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб’єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб’єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Статтею 5 Закону, зокрема, передбачено, що узгодженими діями є укладення суб’єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об’єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб’єктів господарювання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

За приписом абзацу сьомого частини другої статті 15 Закону антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються: надання окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції;

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії (стаття 50 Закону).

Статтею 51 Закону передбачено, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 Закону (антиконкурентні узгоджені дії), накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб’єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом (абзац перший частини другої статті 52 Закону).

Відповідно до змісту статті 627 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) відповідно сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на викладене попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що зобов’язання сторін за Агентським договором містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб’єктів господарювання, які призвели та можуть призвести до обмеження конкуренції та у вигляді надання окремим суб’єктам господарювання або групам суб’єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції. Тому рішення територіального відділення АМК, яким на позивача накладено штраф за відповідне порушення законодавства про захист економічної конкуренції, є законним та обґрунтованим.

Отже, визначених законом підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 1119 – 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 зі справи № 30/156-07 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Дженералі Гарант” в особі Криворізької філії відкритого акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Дженералі Гарант” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя            І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов