ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Михайлюка М.В.,

Суддів :

Рибака В.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Підшипник Груп"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 року

у справі

№ 9/192 господарського суду м. Києва

за позовом

ТОВ "Підшипник Груп"

до

ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України"

про

стягнення 353782,36 грн.

за участю представників сторін:

позивача

Липовський І.В.,

відповідача

Череповський Є.В.,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2007 р. позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 353782,36 грн. боргу за договором № 510-05 від 08.12.2005 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.08.2007 р. у справі №9/192 (суддя: Жирнов С.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 р. (судді: Корсак В.А., Авдеєв П.В., Коршун Н.М.) позов залишено без розгляду на підставі п.5 ст. 81 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм процесуального права, просить оскаржувані ухвалу та постанову скасувати, а справу направити на розгляд господарського суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив апеляційний господарський суд, залишаючи позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав витребуваних судом документів необхідних для вирішення справи по суті, а саме: позивач був зобов’язаний “документально підтвердити визначений у позові юридичний статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження сторін у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору."

Апеляційний господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість та законність ухвали суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтями 1, 21 ГПК України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” №755-ІV від 15.05.2003 р. (надалі - Закон) зі змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб’єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону передбачає чинність виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 Закону встановлено, що виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Встановивши відсутність у заяві доказів щодо юридичного статусу сторін станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб ухвалою суду від 01.08.2007 р. від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) витребувані докази юридичного статусу позивача і відповідача у вигляді довідки ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р. Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) стосувалася відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України позов залишається без розгляду у разі неподання позивачем без поважних причин матеріалів, витребуваних господарським судом. Залишення у цьому випадку можливо при наявності трьох таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі; матеріали вкрай необхідні для розгляду спору і без них спір вирішити неможливо; відсутні поважні причини в зв’язку з якими документи не можуть бути подані.

Відповідач ухвалу суду від 01.08.2007 р. виконав частково: відзив на позов № 850-13 з додатками подав до суду 28.08.2007 р., однак, додана до відзиву Довідка Головного обчислювального центру Держкомстату №3655/98 про включення відповідача до ЄДРПОУ містить в собі дані станом на 02.11.1998 р., а не станом на серпень 2007 р., як це вимагалося за ухвалою суду.

Безпосередньо в судовому засіданні 29.08.2007 р. відповідач також не подав довідку про його знаходження у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р., що свідчить про невиконання ним вимог ухвали суду в цій частині.

Позивач не подав витребуваних господарським судом довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р., тобто не довів суду ті обставини, які б свідчили про наявність у ТОВ "Підшипник Груп” та ДП "Укрнафтогазкомплект” НАК “Нафтогаз України” на час розгляду справи статусу юридичної особи, про що позивач зазначив у позові в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р. (враховуючи, що повідомлення про вручення поштового відправлення №04081661 з ухвалою суду про порушення провадження позивач отримав ще 06.08.2007 р. і позивач мав 16 робочих днів на виконання вимог цієї ухвали), а отже здійснення дій, пов’язаних з виконанням ухвали суду про порушення провадження у справі, суду також не надано та не надіслано.

Довідка Управління статистики у м. Кривий Ріг Головного управління статистики у Дніпропетровській області № 0581 про знаходження позивача у ЄДРПОУ (додана позивачем до позову) містить в собі дані станом на 04.04.2006 р., а отже така довідка не може бути визнана доказом виконання позивачем ухвали суду від 01.08.2007 р. щодо надання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007р.

Вищенаведене свідчить, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 01.08.2007 р., не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, а, тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Дослідивши матеріали даної справи, враховуючи додані до позову документи, суди прийшли до висновків, що у справі не достатньо доказів для вирішення спору та прийняття рішення по суті.

Отже, застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України судом першої інстанції, в даному випадку, є обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 року у справі № 9/192 залишити без змін.

Головуючий, суддя            М. Михайлюк

Судді          :            В.Рибак

С. Самусенко