ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.01.08                                                                                           Справа № 6/111

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                        Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «ІмексКОМ», м.Калуш.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 2.10.2007 року

у справі № 6/111

за позовом ЗАТ АКПІБ, м.Київ в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ужгород», м.Ужгород.

до відповідача ТзОВ «Кооімекс-Україна», м.Мукачево.

про стягнення 168874,78 ЄВРО (що станом на 9.08.07р. за офіційним курсом НБУ складає 1176376,65 грн.) та 15000 грн.

За участю представників:

від позивача –Сухотін Д.Д.- ю/к.

від відповідача –не з”явився.

Права та обов’язки сторін передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 2.10.2007р. (суддя Кадар Й.Й.) позов АК ПІБ в особі філії Відділення Промінвестбанку в м.Ужгород задоволено. Стягнено з ТзОВ «Кооімекс-Україна», м.Мукачево 168 874,78 ЄВРО (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири ЄВРО) та 15000,00 грн., (п’ятнадцять тисяч грн.), з яких 163620,00 ЄВРО- заборгованість за кредитами; 5177,84 ЄВРО–відсотки за користування кредитами; 64,79 ЄВРО–пеня; 12,15 ЄВРО–фінансова санкція та суму 15000,00 грн.–штрафу згідно з договорами застави; 11913,77 грн. (одинадцять тисяч дев’ятсот тринадцять грн., 77 коп.) у відшкодування витрат по оплаті державного мита; 118,00грн. (сто вісімнадцять грн.) - за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд мотивував рішення тим, що свої зобов»язання по своєчасному поверненню кредиту відповідач не виконав, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому пеня, фінансова санкція та штраф, які підтверджені матеріалами справи ґрунтуються на умовах договорів та положеннях норм ЦК України підлягають стягненню в примусовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ «ІмексКОМ -Україна», м.Калуш подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати.

Як на підставу, покликається, що 12.07.2007р. відбулися зміни у найменуванні юридичної особи - ТОВ «Кооімекс-Україна»на ТОВ «ІмексКом», а також було змінено місцезнаходження товариства з м.Мукачево на м.Калуш про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ «ІмексКОМ», витяг із Статуту.

Про розгляд справи відповідачу не було відомо, а тому судом порушено норми ст.4-3 ГПК України відносно створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи. Крім того, судом розглянуто справу в порушення ч.2 ст.15 ГПК України, яка йому не підвідомча.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, покликаючись, що позовні вимоги є підставні з мотивів невиконання відповідачем умов кредитних договорів №27/32а-04 від 26.10.2004р. та №12/4-05 від 21.03.2005р. про надання кредитів, у зв’язку з чим останній припустився заборгованості, що складає суму 168 874,78 ЄВРО (що станом на 09.08.07 за офіційним курсом НБУ складає 1176376,65грн.) та 15000,00 грн., з яких 163620,00 ЄВРО - заборгованість за кредитами; 5177,84 ЄВРО–відсотки за користування кредитами; 64,79 ЄВРО–пеня; 12,15 ЄВРО–фінансова санкція та суму 15000,00 грн. –штрафу згідно з договорами застави.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи і прийняте в ній судове рішення, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав:

26.10.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кооімекс-Україна»- позичальником та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (Закрите акціонерне товариство) в особі філії «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку»(яка згідно протоколу №140/2 спільного засідання Спостережної Ради та Правління Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку перейменована у філію - "Відділення Промінвестбанку в м.Ужгород") - кредитором, було укладено кредитний договір №27/32а-04 - згідно якого кредитор видав позичальнику кредит и сумі 117800 ЄВРО, термін повернення якого 25.10.2009р.

Відповідно до п. 5.1 кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і відповідно до п. 5.2 діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому кредитному договору.

Відповідач передбачені кредитним договором зобов'язання виконав частково, перерахувавши позивачу суму кредиту, яка складає 70720 грн.

21.03.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кооімекс-Україна» комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку» (яка згідно протоколу №140/2 спільного засідання Спостережної Ради та Правління Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку перейменована у філію «Відділення Промінвестбанку в м. Ужгород") - кредитором, було укладено кредитний договір №12/4-05, згідно якого кредитор видав позичальнику кредит в сумі 92900 ЄВРО.

Залишок заборгованості за договором, станом на 9.08.2007р., складає 92900 ЄВРО.

Згідно п.2.4 та 3.2.2 кредитних договорів позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами у порядку передбаченими кредитними договорами.

В порушення п.п.2.4, 3.2.2 кредитних договорів та норм статей 526,530 ЦК України, позичальник у встановлений строк, суму відсотків своєчасно не сплатив.

У відповідності до п.4.2 кредитних договорів №27/32а-04 від 26.10.2004р. та №12/4-05 від 21.03.2005р. позичальник сплачує банку неустойку у вигляді пені за кожен день прострочки, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

Згідно п. 4.1.2. договорів застави товарів в обороті (переробні) №351/44-2004р. від 26.10.04 року та №360/44-2004 від 28.10.2004 року, укладених в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 27/32а-04 від 26.10.2004 року, позичальник зобов'язувався у випадку відчуження майна, що перебуває в заставі, негайно (але не пізніше ніж через два робочі дні з моменту такого відчуження) надати в заставу інше, належне йому на праві власності майно за згодою заставодержателя. У випадку, якщо така заміна у вказаний строк не відбувається, то заставодержатель набуває права вимагати дострокового виконання заставодавцем зобов'язань, що випливають із кредитного договору.

Актом перевірки наявності заставного майна №463 від 24.05.2007р., на підставі довідки №б/н від 16.05.2007 року (виданої заставодавцем) встановлено, що заставодавцем всупереч п.4.1.2. договорів застави товарів в обороті (переробці) №351/44/2004 від 26.10.2004 року та №360/44-2004 від 28.10.2004р. заставне майно відчуджене (відхилення від кількості та вартості майна переданого в заставу складає - 491,96 куб.м. вартістю 982655,60 грн.), інше майно в заставу не лередане а, отже, позичальником порушено умови договору застави, що дає позивачу право відповідно до п. 3.3.3. та 3.3.4. кредитного договору та п. 4.1.2. договорів застави товарів в обороті (переробці) №351/44-2004 від 26.10.2004 року та № 360/44-2004 від 28.10.2004 року вимагати дострокового виконання зобов"язань за кредитним договором.

Згідно п. 4.1.2. договору застави товарів в обороті (переробці) №110/44-2005 від 21.03.2005р., укладеного в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №12/4-05 від 21.03.2005 року, позичальник зобов'язувався у випадку відчуження майна, що перебуває в заставі, негайно (але не пізніше ніж через два робочі дні з моменту такого відчуження) надати в заставу інше, належне йому на праві власності майно за згодою заставодержателя. У випадку, якщо така заміна у вказаний строк не відбувайся, то застоводержатель набуває права вимагати дострокового виконання заставодавцем зобов»язань, що випливають із кредитного договору.

Актом перевірки наявності заставного майна № 463 від 24.05.2007 року (що є додатком до позовної заяви) здійсненого працівниками філії "Відділення Промінвестбанку в м. Ужгород" на підставі довідки №б/н від 16.05.2007 року (виданої заставодавцем) встановлено, що заставодавцем всупереч п. 4.1.2. договору застави товарів в обороті (переробці) №110/44-2005 від 21.03.2005 року заставне майно відчужене (відхилення від кількості та вартості майна переданого в заставу складає - 320 куб м. вартістю 501700 грн.) інше майно в заставу не передане а, отже, позичальником порушено умови договору застави, що дає позивачу право відповідно до п. 3.3.3. та 3.3.4. кредитного договору та п. 4.1.2. договору застави товарів в обороті (переробці) №110/44-2005 від 21.03.2005 року вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором.

У відповідності до п. 6.3. договорів застави товарів в обороті (переробці) № 351/44-2004 від 26.10.2004 року; №360/44-2004 від 28.10.2004 року та № 110/44-2005 від 21.03.2005 року за невиконання заставодавцем умов передбачених п. 4.1.2. договорів застави (відчуження заставного майна без одночасної його заміни) останній сплачує на користь банку штраф у розмірі 5000 грн.

Таким чином штраф за невиконання п.4.1.2. договорів застави складає 15000 грн., (по кожному договору застави).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу, а також три проценти від простроченої суми, які нараховані позивачем по двох кредитних договорах відповідно в сумі 2,89 ЄВРО та 9,26 ЄВРО.

Заборгованість відповідача по неповернутому кредиту складає 168 874,78 ЄВРО (що станом на 09.08.07 за офіційним курсом НБУ складає 1176376,65грн.) та 15000,00 грн., з яких 163620,00 ЄВРО- заборгованість за кредитами, 5177,84 ЄВРО–відсотки за користування кредитами, 64,79 ЄВРО–пеня та сума 15000,00 грн. –штрафу згідно з договорами застави.

Доказів, що спростовують дану заборгованість, матеріали справи не містять, тому враховуючи те, що відповідачем отримано кредитні кошти, порушено умови кредитних договорів та договорів застави, то висновок господарського суду про задоволення позовних вимог є обгрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги судом відхиляються, як безпідставні.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій (інформаційний лист №01-8/1228 від 2.06.2006р., №01-8/123 від 15.03.2007р.).

Ухвала суду від 12.11.2007р. про призначення апеляційної скарги ТзОВ «ІмексКОМ», до розгляду отримана представником 19.11.2007р. про що свідчить підпис уповноваженої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи, яка направлена на адресу м.Калуш, вул.Каракая,24 повернута органом зв»язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». А отже, в силу ст.98 ГПК України, суд виконав норми закону щодо повідомлення учасників процесу про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Скаржник вимоги ухвали суду від 12.11.2007р., від 29.11.2007р. не виконав, документів, а саме оригіналу статуту не подав, доводи щодо правонаступництва належними доказами не підтвердив, доказів доплати держмита за розгляд апеляційної скарги не подав, а тому недоплачене мито підлягає стягненню в Державний бюджет України.

Відповідачем платіжним дорученням сплачено 56 грн., а відповідно до п.п.г п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито»належало сплатити 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції (11913,77:2) = 5956,88 - 56 грн. = 5900,88 грн.

Враховуючи вищевикладене, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що висновки господарського суду, на яких ґрунтується оскаржуване рішення відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення є законним і обгрунтованим, а також таким, що прийнято господарським судом за результатами всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, а апеляційна скарга позивача безпідставною і необґрунтованою.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний

господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 2.10.2007 року

у справі № 6/111 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «ІмексКОМ», м.Калуш без задоволення.

2.Достягнути з ТзОВ «ІмексКОМ»,м.Калуш в дохід Державного бюджету України 5900,88 грн. недоплаченого держита за розгляд апеляційної скарги.

Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

3.Матеріали справи повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя                                         Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                     Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                     Мурська Х.В.