ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

29 січня 2008 р.           Справа 11/340-07

за позовом закритого акціонерного товариства Компанії «Райз»в особі Подільської

філії, м. Вінниця

до селянського фермерського господарства «Альфа», с. Дмитрашівка

Піщанського району

про стягнення 14372 грн. 84 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т.Кармаліта, за участю представників:

від позивача - О. Карлащук за довіреністю;

від відповідача - не з‘явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з селянського фермерського господарства «Альфа»заборгованості за договором поставки на умовах товарного кредиту № 035/6-5 від 07.02.2007р. на загальну суму 14372 грн. 84 коп..

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору поставки на умовах товарного кредиту № 035/6-5 від 07.02.2007р. позивач поставив а відповідач прийняв товар на загальну суму 16 448 грн. 42 коп., проте в порушення взятих на себе зобов’язань розрахувався за товар лише частково.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалах від 07.12.2007р. та 26.12.2007р. щодо надання відзиву на позов, доказів виконання договору, установчих документів, довідки ЄДРПОУ не виконав, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить підпис керівника СФГ «Альфа»В. Коваль на копії ухвали від 26.12.2007р., яка долучена до матеріалів справи.

Таким чином суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для реалізації відповдіачем права судового захисту своїх прав та інтересів. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що відповідно до Договору поставки на умовах товарного кредиту №035/6-5 від 07.02.2007р. СФГ «Альфа» (Покупець) придбав у Подільської філії ЗАТ Компанії «Райз» (Постачальник) товар на загальну суму 16 448 грн. 42 коп., що підтверджується : накладною № ВН/035/423 від 27.04.2007р. на суму 7 551 грн. 84 коп., № ВН/035/437 від 28.04.2007р. на суму 4 487 грн. 56 коп. та довіреністю серії ЯЖИ № 248839 від 27.04.2007н. на Коваль В.І., накладною № ВН/035/6-5 від 07.06.2007р. на суму 4 409 грн. 02 коп. та довіреністю серії ЯЖИ № 248850 від 07.06.2007р. на Коваль В.І.

Згідно Додатку № 1 до вказаного Договору частина товару вартістю 7 281 грн. 02 коп. постачалась на умовах авансового платежу з терміном оплати 15.04.2007р..

Відповідно до Додатку № 1а –частина товару вартістю 9 167 грн. 37 коп. постачалась на умовах товарного кредиту з терміном оплати 01.10.2007р. з відсотками за користування товарним кредитом в розмірі 104,44 дол. США.

Відповідач свої зобов’язання по договору виконав лише частково, розрахувався за отриманий товар на загальну суму 4 700 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 25 від 27.04.2007р. на суму 2400 грн. та № 26 від 28.04.2007р. на суму 2300 грн..

Таким чином, борг відповідача за отриманий товар на умовах товарного кредиту складає 11 748 грн. 42 коп..

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість товару та сума нарахованих відсотків за користування товарним кредитом є ціною договору. Сторони встановлюють ціну договору в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті –доларах США.

Пунктом 2.9 цього Договору встановлено, що розмір процентів, які Покупець сплачує на користь Постачальника за користування товарним кредитом, встановлюється в залежності від термінів оплати Покупцем вартості товару, отриманого на умовах товарного кредиту.

Оскільки Покупець не здійснив оплату по відсотках за користування товарним кредитом в установлені Договором терміни, застосовується офіційний курс долара США станом на день складення розрахунку позовних вимог –на 19.11.2007р., який становить 505 грн. до 100 дол. США. Відсотки за користування товарним кредитом складають 527 грн. 42 коп..

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідач доказів щодо проведення розрахунків з позивачем , всупереч ст. 33 ГПК України суду не надав.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення основного боргу в розмірі 11 748 грн. 42 коп. та відсотків за користування товарним кредитом в розмірі 527 грн. 42 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, п. 7.5. договору сторони встановили 28% річних за прострочення грошового зобов’язання, вимоги позивача про стягнення 1406 грн. 29 коп. підлягають задоволенню.

Пунктом 7.3 Договору передбачена відповідальність Покупця за невиконання договірних зобов‘язань у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Отже, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 690 грн. 71 коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості товару та відсотків за користування товарним кредитом, оскільки вказана вимога відповідає положенням п.2 ст. 551 ЦК України.

Згідно ст.ст.32, 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач заперечень та доказів у спростування позовних вимог не надав, а позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з селянського фермерського господарства «Альфа»(с. Дмитрашівка, Піщанський район, Вінницька область, код 30088194, р/р 260054430 ВАТ ВОД «Райфайзенбанк Аваль», МФО 302247) на користь ЗАТ Компанії «Райз» особі Подільської філії (вул.. Леніна, 231, смт. Вапнярка, Томашпільський район, Вінницька область, код 13980201, р/р 6675 в ВАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) 11 748 грн. 42 коп.- боргу за отриманий товар, 527 грн. 42 коп. - відсотків за користування товарним кредитом, 1406 грн. 29 коп. –28 % річних за прострочення грошового зобов’язання, 690 грн. 71 коп. - пені., 143 грн. 73 коп. - відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118 грн. –відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 30.01.2008р.

Суддя