ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліус"

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий

комплекс МАЯК"

Про                    стягнення 21 575,12 грн.

Суддя: Смілянець В. В.

Представники сторін:

Від позивача:          Гармаш М.Г. (довіреність № 06/08 від 01.07.2008 р.)

Від відповідача:          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оліус" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс МАЯК" заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 18902,02 грн., 1281,49 грн. пені, 1366,23 грн. 25% річних, 215,76 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В судовому засіданні від 29.10.2008 р. Позивач надав суду уточнення до позовних вимог, в якому, в зв’язку з частковою оплатою відповідачем боргу, просить стягнути з відповідача 18402,02 грн. основного боргу, 1281,49 грн. пені, 1366,23 грн. 25% річних, 215,76 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач у засідання суду не з’явився, пояснення по суті заявлених вимог, установчі документи суду не надав (позивачу не надіслав), відзив на позов не надіслав. Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2008 року між Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Оліус" та Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс МАЯК" було укладено договір купівлі-продажу № 0202/49 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Продавець (Позивач) зобов’язався продати Покупцю (Відповідачу) продукти харчування та інші товари (далі - товар), а Покупець (Відповідач) - прийняти та оплатити товар, на умовах, вказаних у даному Договорі.

На виконання умов Договору Позивач - ТОВ "Оліус" передав, а Відповідач - ТОВ "Науково-виробничий комплекс МАЯК" прийняв товар на загальну суму 22902,02 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи:

-          видаткова накладна № РН-1802/3 від 18.02.2008 р. на суму 6426,00 грн.;

-          видаткова накладна № РН-2003/6 від 20.03.2008 р. на суму 12 000,00 грн.;

-          видаткова накладна № РОЛ-142 від 01.04.2008 р. на суму 4476,02 грн.

Факт передачі товару Відповідачу підтверджується також довіреностями на отримання ТМЦ, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 4.3 Договору, Покупець зобов’язаний провести розрахунок за товар на умовах 100% попередньої оплати шляхом перерахування суми вартості товару на поточний рахунок Продавця. За погодженням сторін товар може бути відпущений з відстрочкою платежу, у такому випадку Покупець зобов’язаний провести повний розрахунок за отриману по накладній партію товару після приймання зазначеної партії на складі Продавця, протягом встановленого сторонами в накладній строку розрахунків. Якщо товар відпущений з відстрочкою платежу, а строк розрахунків в накладній не зазначений, Покупець зобов’язується провести повний розрахунок протягом 5 (п’яти) банківських днів з моменту приймання партії на складі Продавця.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс МАЯК" частково виконав зобов’язання по сплаті вартості товару в сумі 4500,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору 29.05.2008 р. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оліус" надіслав Відповідачу досудове попередження вих. № 1/020-юр з пропозицією про погашення в 7-денний термін заборгованості за товар. Однак Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач порушив свої зобов’язання, несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив отриманий товар.

З доказів по справі вбачається, що Позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.5. Договору, у разі, якщо прострочення платежу триватиме більше чотирнадцяти календарних днів, Продавець має право, крім стягнення передбачених п. 6.4. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені, додатково стягнути з Покупця 25 процентів річних від простроченої суми за весь період прострочення. Розмір 25% річних складає 1366,23 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Згідно п. 5.4. Договору у випадку затримки оплати товару Покупцем, він сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка нараховується на несплачену суму за весь період прострочення платежу. Розмір пені складає 1281,49 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Отже, факт порушення Відповідачем обов’язку та строків оплати за отриманий товар судом встановлено та по суті не оспорений Відповідачем.

На день розгляду справи Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс МАЯК" частково погасив суму основного боргу в розмірі 500,00 грн.

З урахуванням зазначених обставин, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 500,00 грн. на підставі вимог п. 1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплату державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Провадження у справі № 24/296 в частині стягнення основного боргу в розмірі 500,00 грн. припинити.

2.          В іншій частині позов задовольнити.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс МАЯК" (юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Волинська, 34/1, Адмін. корпус, к. 27; поштова адреса: 03151, м. Київ-151, а/с 52; р/р 3621 у Київському міському відділенні АКБ "Укрсоцбанк", МФО 322012, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліус" (юридична адреса: 01013, м. Київ, вул. Камишинська, 4; поштова адреса: 03151, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 75; р/р 4563 в Київській регіональній дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904; ) 18402 (вісімнадцять тисяч чотириста дві) грн. 02 коп. основного боргу, 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) грн. 49 коп. пені, 1366 (одна тисяча триста шістдесят шість) грн. 23 коп. 25% річних, 215 (двісті п’ятнадцять) грн. 76 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ.

5.          Рішення надіслати сторонам.

6.          Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя                                В.В. Смілянець