ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/553

31.01.08

За позовом           Закритого акціонерного товариства «Техноком-АТ», м. Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Юессі Консалтінг», м. Київ

Про стягнення 17 760,74

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача           Цимбалюк І.С. –пред. по довіреності

Від відповідача не з’явився

В судовому засіданні оголошувались короткочасні перерви в порядку ст. 77 ГПК та ст.86 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 17 760,74 грн., основного боргу, пені, інфляційних нарахувань, 3% річних за користування чужими коштами, посилаючись на порушення відповідачем умов Договору № ДС-17/04 від 01.06.2004р. та Додаткової угоди № ДУ-20/04 від 17.06.2004р. до даного договору, а саме, не сплату належної позивачеві винагороди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2007р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 26.12.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2007р. розгляд справи було відкладено на 23.01.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача

Представником позивача були уточнені позовні вимоги та надано доказ додаткової сплати державного мита.

Представник позивача підтримав позов в повному обсязі, враховуючи уточнення.

Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, розгляд справи було продовжено за відсутності представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОМ-АТ»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Венчурна компанія «ТЕХІНВЕСТ»01.06.2004р. було укладено Договір про співробітництво № ДС-17/04, згідно з яким сторони договору визначили основною метою співробітництва розвиток спільного міжнародного бізнесу.

В Договорі були вказані наступні реквізити: ТОВ „Венчурна компанія „Техінвест", адреса: Військовий проїзд, 10, м. Київ, 01103, Україна, номер рахунку: 0153, у банку: Філія „Розрахунковий центр" ПриватБанку, МФО 320649, Код , індивідуальний податковий код: 35163.

14 серпня 2007р. позивач звернувся до Головного управління статистики у м. Києві Державного комітету статистики України з запитом про надання довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України на підтвердження офіційного місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю „Венчурна Компанія «Гехінвест»().

На запит Головне управління статистики у м. Києві Державного комітету статистики України надало довідку від 28 серпня 2007 року № 13-5521 про те, що ТОВ „Юессі Консалтинг" (ідентифікаційний код 32916306) до 19 жовтня 2006 року значилось в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій по місту Києву з назвою ТОВ „Венчурна компанія „Техінвест" (ідентифікаційний код 32916306).

13 вересня 2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Техноком-АТ" реорганізовано шляхом перетворення в Закрите акціонерне товариство „Техноком-АТ".

ЗАТ „Техноком-АТ" є правонаступником усіх майнових прав та обов'язків ТОВ „Техноком-АТ", яке припинене. Копії документів, що підтверджують вказані перетворення долучені до матеріалів справи.

Згідно умов Договору сторони узгодили об'єднати зусилля шляхом укладання Додаткової угоди від 17 червня 2004 року № ДУ-20/04 з метою підвищення обсягу замовлень на послуги відповідача та позивача від компанії CEVA, D.S.P. Ltd., ізраїльської корпорації, зареєстрованої за адресою 2, вул. Маскіт Стріт, Херцелія, 46120, Ізраїль (далі - замовник), ефективного виконання замовлень, подальшого розвитку співпраці з замовником.

Відповідно до умов, встановлених статтею 2 додаткової угоди, позивач зобов'язаний надати відповідачеві контакти та відповідну релевантну інформацію щодо замовника, надавати технічні консультації щодо технологій замовника та досвіду співпраці з замовником, здійснювати технічний моніторинг виконання спільного контракту та спільних проектів (підпункти 2.3.3, 2.3.2, 2.3.3 додаткової угоди).

Відповідно до умов, встановлених статтею 2 додаткової угоди, відповідач зобов'язаний задіяти наявні рекламно-маркетингові та ресурсні можливості в рамках проекту «Ukrainian Software Consortium»для отримання нових замовлень від замовника та їх належного виконання, консолідувати компанії та кваліфіковані кадрові ресурси, наявні на українському ринку, що необхідні для забезпечення розвитку співпраці із замовником. Така консолідація повинна була відбуватись в рамках Центру Компетенції „Системне програмування та мікроелектроніка" проекту «Ukrainian Software Consortium»відповідача (підпункти 2.2.1, 2.2.2, додаткової угоди).

Пунктом 2 статті 1 Додаткової угоди відповідач та позивач узгодили порядок вчинення дій, спрямованих на набуття цивільних прав та обов'язків між позивачем та відповідачем, після отримання замовлень від замовника, а саме: замовлення від замовника оформлюються шляхом укладення договору комісії (далі - спільний контракт) між відповідачем та позивачем та виконуються у відповідності зі спільним контрактом. Цим же пунктом узгоджений порядок передавання результатів виконання замовлень замовникові, а саме: за договором комісії відповідач є комітентом, який доручає позивачеві, що є комісіонером, здійснити експорт послуг відповідача замовнику за встановленими комітентом (відповідачем) цінами.

Згідно ст. 3 Додаткової угоди сторони узгодили, що винагорода позивача за спільним контрактом буде складати 60% від отриманого відповідачем прибутку за таким контрактом. Сума контракту із замовником має дорівнювати сумі відповідного спільного контракту за кожним окремим замовленням (п. 3.1 Додаткової угоди). Прибутком відповідача згідно спільного контракту є сума, що залишилась після покриття витрат розробників на реалізацію замовлення (п. 3.2 Додаткової угоди).

На виконання умов Договору та Додаткової угоди, 09.06.2004р. позивач повідомив відповідача про те, що отримано дозвіл замовника на передачу інформації відповідачеві по новому процесору (Сеvа.Х) та старому процесору (ТЕАС) для виконання оцінки по двом проектам.

Позивач 15.06.2004р. направив відповідачеві електронну версію договору про нерозголошення конфіденційної інформації, отриману від замовника, для подальшого підписання відповідачем та замовником, а також надав відповідачеві номер факсимільного апарату замовника для відправки підписаного відповідачем договору про нерозголошення конфіденційної інформації замовнику шляхом цитування повідомлення замовника, направленого на адресу позивача.

На виконання зобов'язання надати відповідачеві контакти та відповідну релевантну інформацію щодо замовника для подальшого розвитку співпраці з ним та виконання замовлень (п. 2.3.1. Додаткової угоди) позивач направив 23.06.2004р. на адресу електронної пошти відповідача повідомлення з інформацією про посадову особу замовника та його адресу електронної пошти для повідомлення замовникові оціночних результатів по алгоритму OGG-VORBIS.

На виконання зобов'язання надавати технічні консультації відповідачеві щодо технологій замовника та досвіду співпраці з замовником (п. 2.3.2. Додаткової угоди) всі технічні питання проектів замовника узгоджувались між відповідачем та замовником за участю позивача.

Подальший обмін інформацією між відповідачем та замовником стосовно укладення договору про нерозголошення конфіденційної інформації, технічне завдання здійснювався безпосередньо між відповідачем та замовником з направленням позивачу копій отриманих від замовника та відправлених замовнику повідомлень відповідача.

Інформацію про узгодження умов договорів на виконання замовлень замовника відповідач позивачеві не надіслав.

10.03.2005р. позивач направив запит на адресу електронної пошти відповідача щодо направлення звіту про хід виконання контракту з замовником для ознайомлення, який повинен був містити комерційні та фінансові показники (перша вимога надання підтвердних документів).

Таким чином, позивач зазначає, що скористався своїм правом вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником, як це передбачено ч. 2 ст. 527 Цивільного кодексу України.

05.04.2005р. відповідач повідомив позивача про отримання платежу від замовника за поставку, яку відповідач здійснив у лютому 2005р. Також, відповідач підтвердив свою готовність передати частину поточного прибутку, яка належить позивачеві, але, враховуючи те, що у цьому проекті реальні затрати відповідача випереджали платежі від замовника, відповідач запропонував розрахуватися в кінці проекту. До повідомлення відповідач додав поточний фінансовий план та звіт по проекту, підготовлений адміністративним підрозділом відповідача. Відповідно до фінансового плану завершення виконання замовлення за проектом було заплановано на серпень 2005 року. Належним чином засвідчені копії вищевказаних документів долучені до матеріалів справи.

04.08.2005р. позивач направив відповідачеві листа № 98/05 засобами факсимільного зв'язку, з вимогою про надання копій контрактів, що укладались на виконання замовлень замовника, копій документів, що підтверджують витрати на реалізацію цих замовлень (друга вимога надання підтвердних документів) та проведення взаєморозрахунків з позивачем.

08.08.2005р. відповідач підтвердив отримання листа від 04.08.2005р. № 98/05 та повідомив, що надасть розрахунки, що вимагаються, протягом двох днів.

12.08.2005р. відповідач надіслав позивачеві повідомлення про те, що чекає на затвердження наданого розрахунку а також інвойсу на відповідну суму для здійснення оплати. До повідомлення відповідач додав розрахунок розміру витрат та винагороди, відповідно до якого загальний дохід склав 5 248,00 доларів США, частина позивача склала 3 148,80 доларів США (60%), частина відповідача 2 099,20 доларів США (40%). Переклад розрахунку розміру витрат та винагороди, доданого до повідомлення відповідача від 12 серпня 2005 року додано до матеріалів справи.

Оскільки відповідач не надав позивачеві копії контрактів, що укладались відповідачем для виконання замовлень замовника, а також документи, що підтверджували витрати, здійснені в межах виконання цих замовлень, що унеможливило правильне визначення та затвердження позивачем наданого відповідачем розрахунку розміру витрат та винагороди, позивач направив відповідачеві листа від 17.08.2005р. (помилково датованого 17.06.2005р.) № 102/05 з вимогою про надання цих документів. Відповідач копій контрактів не надав і залишив вимогу позивача без відповіді.

08.09.2005р. позивач направляє до відповідача листа від 07.09.2007р. № 113/05 з тим, що не отримав інформації, про яку запитував відповідача в попередніх листах. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розглянути лист та додатки до нього, а також висвітлити підняті у них питання з додаванням копій документів, що запитувались.

08.092005р. відповідач надав позивачеві: 1) копію договору на надання інжинірингових послуг № С-17 з додатками, укладеного 07.11.2004р. між замовником та компанією USC, Inc. Договір про надання інжинірингових послуг від 07.11.2004р. № С-17 від компанії USC, Inc. було підписано тією ж посадовою особою, що підписала від імені відповідача договір з позивачем від 01.06.2004р. № ДС-17/04 та Додаткову угоду від 17.06.2004р. № ДУ-20/04; Переклад витягу з Договору на надання інжинірингових послуг від 07.11.2004р. №С-17 доданий до матеріалів справи. 2) копію контракту на розробку програмного забезпечення № 18С з додатком А, укладеного 03.11.2004р. між компанією „Юкрейниан Софтвере Консортиум, инк." та товариством з обмеженою відповідальністю „ВідеоСервіс". Копія договору завірена рельєфним відбитком печатки компанії USC, Inc. Переклад витягу з Додатку А контракту на розробку програмного забезпечення № 18С, укладеного 03.11.2004р. Вищевказаний контракт від компанії „Юкрейниан Софтвере Консортиум, инк." було підписано тією ж посадовою особою, що підписала від імені відповідача договір з позивачем від 01.06.2004р. № ДС-17/04 та додаткову угоду від 17.06.2004р. № ДУ-20/04;а також повідомив про готовність надати додаткові документи для затвердження позивачем наданого фінансового розрахунку та виконати необхідні перерахування грошових коштів з посиланням на попереднє повідомлення про готовність здійснити оплату.

Із суті зобов'язання, встановленого п. 2.1.2 додаткової угоди випливає, що за винятком, коли це є необхідним для виконання зобов'язань сторін за цим договором, сторони зобов'язуються не використовувати та не передавати третім особам, що не є стороною цього договору, надані сторонами цього договору, в рамках реалізації договору, контакти клієнтів, інвесторів, інших бізнес партнерів, без попереднього узгодження зі стороною, що надала ці контакти, а також не використовувати інформацію, що стала відома у зв'язку з реалізацією умов цього договору з метою одержання прибутку, самостійно та без попереднього узгодження зі стороною, від якої така інформація надійшла.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач не вважає, що у відповідача виникла необхідність передати контакти замовника без попереднього узгодження з відповідачем юридичним особам, зареєстрованим за межами України, що не були сторонами додаткової угоди.

Позивач вказує на те, що відповідач порушив вимоги, встановлені ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України про те, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір на надання інжинірингових послуг №С-17 був укладений 07.11.2004р. безпосередньо між замовником та компанією USC, Inc. за умовами якого експорт послуг замовникові здійснювала компанія USC, Inc, яка й отримувала дохід з такого надання послуг замовникові.

Відповідач в односторонньому порядку змінив порядок надання послуг замовникові чим порушив право позивача на отримання винагороди в порядку, узгодженому у п. 2 ст. 1 Додаткової угоди, а саме: замовлення від замовника оформляються шляхом укладення Договору комісії (надалі „Спільний Контракт") між відповідачем та позивачем та виконуються у відповідності зі Спільним Контрактом. За договором комісії відповідач є комітентом, який доручає позивачеві, що є комісіонером, здійснити експорт послуг відповідача замовнику за встановленими комітентом цінами.

Відповідач не пропонував позивачеві укласти договір комісії відповідно до умов п. 2 ст. 1 Додаткової угоди.

Позивач 24.05.2007р. направив відповідачеві листа № 45/07 з вимогою перерахувати грошові кошти у сумі: без ПДВ 13 247,83 грн., ПДВ 2649,57 грн., разом з ПДВ 15897,40 грн. на поточний рахунок позивача та рахунок-фактуру від 24.05.2007р. № РФ-000003. Рахунок-фактура підлягав оплаті до 08.06.2007р.

Відповідач оплати не здійснив і залишив вимогу позивача без відповіді.

Позивач вважає датою узгодження розрахунку розміру витрат та винагороди дату направлення відповідачеві рахунку-фактури від 24.05.2007р. № РФ-000003, а саме 24.05.2007р.

21.06.2007р. позивач надсилає електронною поштою відповідачу другу вимогу оплати узгодженої суми заборгованості. Відповідач оплати не здійснив і залишив вимогу позивача без відповіді.

25.06.2007р позивач надсилає відповідачеві рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення лист від 25.06.2007р. № 55/07 з третьою вимогою оплати узгодженої суми заборгованості. Належним чином засвідчені копії вказаних документів та докази направлення, додані до матеріалів справи.

Перше повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, засвідчене штемпелем поштового відділення відповідача, датоване 09.07.2007р.

Повторне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, направлене разом із супроводжувальною телеграмою поштового відділення позивача, засвідчене штемпелем поштового відділення відповідача, датоване 13.07.2007р. Поштове відправлення отримане представником відповідача Половенко М.О. за довіреністю.

Третє повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, засвідчене штемпелем поштового відділення відповідача, датоване 17.07.2007р. Відповідно до цього повідомлення про вручення, поштове відправлення отримане уповноваженим представником відповідача Половенко М.О.

Відповідач оплати не здійснив і залишив вимоги позивача без відповіді.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Додатковою угодою не встановлено строку (терміну) виконання відповідачем - боржником у зобов'язанні обов'язку здійснити розрахунки з позивачем - кредитором у зобов'язанні.

Станом на 01.10.2007р. відповідач суму заборгованості не сплатив чим порушивши вимоги, встановлені ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якою передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач просить стягнути також пеню у розмірі 1 508,72 грн., інфляційні витрати –1 915,64 грн. та три відсотки річних –282,23 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разу порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

На підставі Закону України від 22.11.96р. № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю, за уточненим розрахунком позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись, ст.ст. 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором та Додатковою угодою сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юессі Консалтінг»(01011, м. Київ, вул. Лєскова, 3, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Техноком-АТ»(01023, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 8, к. 22, ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, основний борг у розмірі 15 897 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев’яносто сім) грн. 40 коп., пеню у розмірі 1 508 (одну тисячу п’ятсот вісім) грн. 72 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 915 (одна тисяча дев’ятсот п’ятнадцять) грн. 64 коп., три відсотка річних у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 23 коп., державне мито у розмірі 196 (сто дев’яносто шість) грн. 04 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан