СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

23.01.2008
Справа  № 2/214

За позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Хуст

До відповідача Хустської районної ради, м. Хуст

Про усунення перешкод у користуванні об'єктом оренди -вбудованими не
житловими приміщеннями цокольного поверху літ. „11-13” будівлі, розташованої в
м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21 загальною площею 166,8кв.м. шляхом допуску
до приміщення, яке є предметом договору оренди від 15.12.2003р.,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2. -представник за дорученням від
22.01.08р.

від відповідача - Ковач І.І. -представник за дорученням від
11.01.07р. №01-8/9

СУТЬ СПОРУ: усунення перешкод у користуванні об'єктом
оренди -вбудованими не житловими приміщеннями цокольного поверху літ. „11-13”
будівлі, розташованої в м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21 загальною площею
166,8кв.м. шляхом допуску до приміщення, яке є предметом договору оренди від
15.12.2003р.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість матеріалами справи. В підтвердження своєї позиції вказує на
безпідставне позбавлення його орендодавцем на використання орендованого майна,
що унеможливлює здійснення відповідної підприємницької діяльності в
орендованому об'єкті за завдає шкоди з цих підстав. Дії відповідача, спрямовані
на одностороннє розірвання договору оренди та прийняття відповідного рішення з
цього приводу вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки згідно вимог
чинного законодавства -Закону України „Про оренду державного та комунального
майна”, Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України
одностороння відмова від договору оренди допускається тільки у випадках,
визначених виключно законом та договором. А оскільки ні умови укладеного між
сторонами договору, ні специфіка оренди комунального майна не допускають здійснення
односторонньої відмови, вважає відсутні у орендодавця підстави вимагати
припинення дії договору оренди.

Представник відповідача заперечує з приводу заявленого позову в
повному обсязі по мотивах, наведених у поданому суду відзиві на позов. В
обгрунтування своїх доводів вказує на те, що орендовані позивачем приміщення
комунальної власності використовуються не за призначенням, орендарем постійно
порушуються вимоги договору в частині здійснення повного та своєчасного
розрахунку по орендній платі, а крім того, при проведенні рейдової перевірки
працівниками міліції у приміщенні кафе, яке належить позивачу, виявлено збут
наркотичної речовини, що зазначено у відповідному листі начальника Хустського
МВ УМВС.

Відтак, вважає, що зазначені вище обставини є достатньою підставою
для припинення дії договору оренди комунального майна в односторонньому
порядку.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
23.01.2008 року по справі №2/214

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Між сторонами, а саме Хустською районною радою (орендодавець) та
приватним підприємцем ОСОБА_1, м. Хуст 15.12.2003 року було укладено договір
оренди майна власності територіальної громади району -вбудованих нежитлових
приміщень цокольного поверху адмінбудівлі літ. „11-13” будівлі, розташованої в
м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21 загальною площею 166,8кв.м. зі строком дії
до 15.12.2013 року (пункт 4.1 договору).

Розділом 7 даного договору та додатковою угодою від 25.05.2004р.
сторонами було визначено розмір орендної плати та порядок розрахунків, згідно
умов яких орендар зобов'язаний щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця
сплачувати орендну плату, розмір якої може змінюватись в залежності від зміни цін
і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Крім того,
даною додатковою угодою сторонами змінено мету використання орендованого майна.

Згідно рішення 15 сесії ІУ скликання Хустської районної ради від
21.07.2004р. за відповідним зверненням орендаря -Ковач В.В. було надано дозвіл
орендарю на зарахування витрат на капітальний ремонт в сумі 7011грн. в рахунок
орендної плати з рівномірним розрахунком за кожен місяць на протязі двох з
половиною років з 01.01.204р. до 01.07.2006р.

Аналізуючи доводи та заперечення сторін з приводу наявних між ними
правовідносин та підстав одностороннього розірвання договору оренди, суд
констатує наступне.

Згідно статті 2 Господарського кодексу України учасниками
відносин  у  сфері
господарювання  є  суб'єкти господарювання,   споживачі,
органи  державної  влади
та  органи місцевого
самоврядування,  наділені господарською
компетенцією,  а також  громадяни,
громадські та інші організації,
які виступають засновниками
суб'єктів  господарювання  чи
здійснюють  щодо  них організаційно-господарські   повноваження   на
основі   відносин власності.
Водночас, пунктом 2 та 3 статті 8 цього Кодексу визначено, що рішення  органів
державної  влади  та
органів  місцевого
самоврядування   з  фінансових
питань,  що  виникають
у  процесі формування та контролю
виконання бюджетів усіх рівнів,  а також  з адміністративних та інших відносин    управління,    крім організаційно-господарських, в  яких
орган  державної  влади
або орган   місцевого   самоврядування    є
суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, приймаються від
імені цього органу і в межах його владних повноважень. Господарська   компетенція
органів  державної  влади
та органів   місцевого   самоврядування   реалізується   від
імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь
держави,   органів   державної
влади   та   органів
місцевого самоврядування  у
господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі,  в
межах  повноважень  та
у  спосіб,  що  визначені
Конституцією та законами України.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти
господарювання  та  інші
учасники  господарських
відносин  повинні  виконувати
господарські  зобов'язання
належним чином відповідно до закону,  інших
правових актів,  договору, а за
відсутності   конкретних   вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання    господарських   договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного  кодексу  України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Водночас, кожна сторона повинна вжити усіх
заходів,  необхідних  для належного
виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
23.01.2008 року по справі №2/214

загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є
підставою  для застосування
господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Як вбачається з матеріалі справи, листом №01-8/172 від
15.06.2007р. відповідачем, тобто Хустською районною радою було повідомлено
позивача -орендаря, про припинення правовідносин оренди частини
адміністративної будівлі, шляхом розірвання договору найму (оренди) приміщення.
В свою чергу Розпорядженням Голови Хустської районної ради від 09.07.2007р. №77
утворено комісію по підписанню акту приймання-передачі орендованого майна у
зв'язку з односторонньою відмовою від договору оренди.

Згідно статті 206 Господарського кодексу України господарське
зобов'язання може  бути  розірвано
сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу,
якими передбачено повний порядок та процедуру розірвання чи зміни
господарського договору. Так, зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускаються,
якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона  договору,
яка  вважає  за
необхідне змінити або розірвати договір,
повинна надіслати  пропозиції про
це другій стороні за договором. Сторона
договору,  яка  одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору,  у  двадцятиденний  строк
після   одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У   разі
якщо   сторони  не
досягли  згоди  щодо
зміни (розірвання)  договору  або
у  разі   неодержання
відповіді   у встановлений   строк
з   урахуванням   часу
поштового   обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на вирішення суду.

Основним завданням Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ з наступними змінами та доповненнями
визначено регулювання майнових відносин
між  орендодавцями  та
орендарями  щодо господарського
використання державного майна,
майна,  що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

В свою чергу статтею 26 даного Закону визначено, що одностороння
відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в
разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта
оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта
оренди; ліквідації   юридичної   особи,
яка   була   орендарем
або орендодавцем.  Договір оренди
може бути розірвано за погодженням
сторін. На  вимогу  однієї
із  сторін договір оренди може
бути достроково розірвано за рішенням суду,
арбітражного суду у разі
невиконання сторонами  своїх  зобов'язань
та  з  інших підстав,  передбачених законодавчими актами України.

Дана норма знаходить своє повне відображення у статті 291 Господарського
кодексу України, за якою забороняється одностороння відмова від договору
оренди, в тому числі і на підставах, визначених ст. 782 Цивільного кодексу
України.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства свідчить про
відсутність у районної ради права на одностороннє розірвання господарського
договору.

Статтею 28 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” передбачено, що орендареві забезпечується  захист
його  права  на
майно, одержане   ним   за
договором   оренди,   нарівні
із  захистом, встановленим
законодавством щодо захисту права власності. Орендар  може
зажадати  повернення  орендованого
майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у
користуванні ним,  відшкодування шкоди,
завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
23.01.2008 року по справі №2/214

Матеріалами справи підтвердженою, а відповідачем не спростовано
факту позбавлення позивача на право користування орендованим майном, а відтак,
позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82 -85
Господарського процесуального кодексу України,

СУД   ВИРІШИВ:

1.    Позов задоволити
повністю.

2. Усунути перешкоди у користуванні об'єктом оренди -вбудованими не
житловими приміщеннями цокольного поверху літ. „11-13” будівлі, розташованої в
м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21 загальною площею 166,8кв.м. приватному
підприємцю ОСОБА_1, м. Хуст шляхом допуску до приміщення, яке є предметом
договору оренди від 15.12.2003р.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського  процесуального  кодексу
України.

Суддя
О.Ф. Ремецькі

В порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України
за згодою сторін 23.01.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частину
рішення, яке оформлене відповідно до статті 84 ГПК України та підписано
01.02.2008р.