ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.08р.

Справа № 25/15-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Південний радіозавод", м. Жовті Води

до Приватного підприємства "Юка плюс", м. Жовті Води

про стягнення 2148,60 грн.

Суддя Чередко А.Є.

Представники:

від позивача: Башта В.П. - дов. №7т/8-5 від 08.01.08р.

від відповідача: директор Паламарчук М.Г. - довідка №9899 від 25.10.00р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить господарський суд стягнути з відповідача 2148,60грн., які становлять розмір оплаченого позивачем але не поставленого відповідачем товару. Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на не виконання відповідачем своїх зобов’язань по постачанню товару згідно з умовами договору постачання № 257д від 17.08.2001р., укладеному між сторонами та ст.ст. 71, 151, 161 ЦК УРСР, ст.ст. 256, 257, 526, 530 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на пред’явлення позову за межами строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.1 договору № 257д від 17.08.2001 р., укладеного між ВАТ “Південний радіозавод” (Замовник) та ПП «Юка плюс»(Постачальник), останній зобов’язується поставляти, а замовник прийняти та оплатити матеріали промислового призначення в кількості та у строки згідно заявок Замовника.

Постачальником відповідно до договору були виставлені рахунки № 67 від 10.07.2002р. на суму 201,00 грн., № 85 від 24.04.2003 р. на суму 619,20 грн., № 173 від 15.09.2003 р. на суму 1098,00 грн., № 224 від 01.09.2003 р. на суму 230,40 грн., які замовником були оплачені, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи платіжних доручень.

Між тим, як зазначає позивач, оплачені ним за наданими відповідачем рахунками товари, так і не були поставлені позивачу, отже у відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі здійсненої оплати –2148,60грн.

Згідно до ст. 161 ЦК УРСР, яка була чинною на час виникнення та існування спірниих правовідносин, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічну норму містить і ст. 526 ЦК України.

За умовами договору № 257д від 17.08.2001р. відповідач зобов’язаний був поставити продукцію, а не сплати кошти, тому пред’явлення до нього позову щодо сплати коштів на виконання зобов’язання, суд вважає безпідставним. З матеріалів справи не вбачається і відмови позивача від договору, що було б підставою для повернення виконаного у зобов’язанні.

Отже, позивач має право на пред’явлення позову до позивача про постачання не наданого товару, тобто пред’явлення вимог про виконання зобов’язання, а не про стягнення грошових коштів.

Окрім того, як свідчать матеріали справи, у позивача виникло право на пред’явлення вимоги до відповідача у 2002, 2003р роках, тобто після оплати рахунків, а позов пред’явлено позивачем у листопаді 2007р., тобто з порушенням строку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови у позові згідно з ст. 267 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову. Судові витрати необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 151, 161 ЦК України, ст.ст. 257, 267, 509, 526 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано