ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 2-16/5022-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Підприємства "Робоча солідарність"

на рішення

від 20.02.06 господарського суду АР Крим

у справі

№2-16/5022-2006

за позовом

ЗАТ "Санаторій Карасан"

до

ТзОВ "Бригантина"

про

стягнення боргу

у справі взяли участь представники

від Підприємства "Робоча солідарність": Хоменко О.І., довір. у справі

позивача: Зубанич О.Ю., довір. у справі

відповідача: Зберовський В.В., довір. у справі

Клопотання ЗАТ "Санаторій Карасан" про перерву у розгляді справи та фіксацію судового процесу відхилені.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2006 року позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договорами зворотної фінансової допомоги та за угодами про переведення боргу всього на суму 100490,10 грн.

Рішенням господарського суду АР Крим від 20.02.06 позовні вимоги задоволено (суддя Омельченко В.А.).

Підприємство "Робоча солідарність" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на те, що воно зачіпає його права та законні інтереси. Касаційна скарга обґрунтована тим, що згідно протоколу учасників ТОВ "Бригантина" від 24.07.03 підприємство є учасником цього товариства. Відповідно до рішення Алуштинського міського суду від 24.07.03 рішення учасників ТОВ "Бригантина" від 14.05.03 про призначення директором цього товариства Терещенко Е.В. визнане недійсним. Договори про надання фінансової допомоги були підписані Терещенко Е.В. як директором ТОВ "Бригантина". Нею були отримані кошти готівкою, а на рахунок ТОВ "Бригантина" вказані кошти не поступали. Тому, на думку скаржника, всі угоди, підписані неуповноваженою особою, є недійсними і стягнення по ним 100490,10 грн. зачипає інтереси підприємства, як учасника ТОВ "Бригантина".

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

30 квітня 2004 року між ТзОВ "Орбіта ЮБК" та ЗАТ "Санаторій Карасан" було укладено угоду про відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п.1,2 цієї угоди ТОВ "Орбіта ЮБК" передало в повному об"ємі на тих умовах, що існували до моменту укладення угоди про відступлення права вимоги позивачу право первісного кредитора за договорами, укладеними між ТОВ "Орбіта ЮБК" таТзОВ "Бригантина": договорами зворотної фінансової допомоги №1 від 26.05.03; 32 від 02.07.03; №3 від 17.07.03; угодою про переведення боргу від 19.06.03 та від 02.07.03.

Судом було встановлено, що ТОВ "Орбіта ЮБК" розрахувалося за вказаною угодою, але відповідач в порушення умов договору отримані кошти не повернув.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про господарські товариства" Товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Згідно ст. 12 цього закону Товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

З наданого Підприємством "Робоча солідарність" протоколу №12 від 24.07.03 зборів учасників ТОВ "Бригантина" вбачається, що він є учасником ТОВ "Бригантина".

Правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст. 1 ГПК). Право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права.

Згідно зі ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов’язків цієї особи, тобто коли в рішенні суду безпосередньо розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов’язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов’язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо: в описовій чи мотивувальній частині рішення наведені висновки або судження суду про права та обов’язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі, а й її право на судовий захист. Будь-який інший правовий зв’язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Як вбачається з рішення господарського суду АР Крим від 20.02.06 воно не вирішує питання про право Підприємства "Робоча Солідарність" у правовідносинах, учасником яких воно є, а також не містить висновків, суджень або вказівок про права та обов’язки Підприємства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення, яке оскаржується Підприємством, не можна вважати таким, що стосується його прав і обов’язків, у зв’язку з чим підстави для його скасування з мотивів, наведених у касаційній скарзі, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що спір не стосується прав та обов‘язків Підприємства "Робоча солідарність", оскільки воно не наділено суб‘єктивним правом щодо здійснення повноважень товариства. Як учасник товариства воно може брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, а безпосереднє управління товариством здійснюють його органи, які і представляють товариство у відносинах з третіми особами.

У зв’язку з цим, оскільки загальні збори є органом товариства, то їх рішення мають розцінюватися як рішення самого товариства, а не окремих учасників (акціонерів) товариства.

Окрім цього колегія суддів зазначає, що спори між учасником (засновником) товариства та товариством, що виникають не з корпоративних відносин, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа, підвідомчи загальним судам.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду не стосується прав та обов'язків Підприємства "Робоча солідарність", а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 , 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Підприємства "Робоча солідарність" залишити без задоволення, рішення господарського суду АР Крим від 20.07.06 у справі №2-16/5022-2006 –без змін.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді                                                                       Є.Чернов

В.Цвігун