СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" лютого 2008 р.
Справа №20/22-НА

За позовом приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Дунаївці

до державної
податкової інспекції у Дунаєвецькому районі, м. Дунаївці

про
скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, №
/0 від 27.07.2007 року

Суддя          Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О. А.

Представники:

Від позивача
- ОСОБА_2.
-за довіреністю № 431901 від 14.09.2007 р.

Від відповідача                     - Ковальчук
В. С. -за довіреністю № 43/10/10-010 від 08.01.2008р.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в
судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом до суду
в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення № /0, №
/0, № /0 від 27.07.2007 року якими визначено суми
податкових зобов'язань за платежем „штрафні санкції” відповідно до п. п. 17.1.7
п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, посилаючись на те,
що застосовані оспорюваними повідомленнями-рішеннями штрафні санкції не є
податковими зобов'язаннями та не можуть стягуватись за процедурою, передбаченою
Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач проти позову заперечує.
Зазначає, що позивач перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, обліку та
звітності відповідно до Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” своєчасно
не сплачував суми єдиного податку. Спеціальним законом з питань оподаткування,
який установлює порядок нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків є саме Закон України „Про порядок
погашення  зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Тому у зв'язку з порушенням
позивачем граничних строків сплати сум єдиного податку відповідачем було
правомірно нараховано суми штрафних санкцій згідно  п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону 2181-ІІІ,
та винесено податкові повідомлення-рішення. Просить в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи
встановлено :

Приватний підприємець
ОСОБА_1протягом 2007 року перебував на спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності та свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_1від
15.12.2004 року.

ДПІ у Дунаєвецькому районі
27.07.2007 року проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати
позивачем єдиного податку на підприємницьку діяльність, про що складено акти
перевірок № 2761/1740, № 2768/1740, № 2769/1740 якими встановлено порушення
вимог п. 2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва”.

На підставі актів перевірок за
несплату позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань протягом граничних
строків, відповідно до п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, 27.07.2007 року відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за №
/0 на суму 96,00 грн., № /0 на суму 479,82 грн., №
/0 на суму 245,83 грн.

Позивач не погоджуючись з даними
податковими повідомленнями-рішеннями звернувся з позовом до суду в якому
просить їх скасувати.

Досліджуючи надані сторонами
докази, аналізуючи наведені представниками сторін пояснення та заперечення,
оцінюючи їх в сукупності, судом враховується
наступне.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, податкове
зобов'язання це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими законами України.

Штрафною санкцією, згідно з п. 1.5
Закону, є плата у фіксованій сумі або у вигляді
відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та
штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням
ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

При цьому, у відповідності до п.
1.9 ст. 1 Закону, податкове повідомлення є письмовим повідомленням
контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим
Законом. Відповідно ця форма актів ненормативного характеру може
застосовуватись лише щодо обов'язків зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів),
вичерпний перелік яких визначено у ст. ст. 14 та 15 Закону України „Про систему
оподаткування”.

В останніх нормах єдиний податок,
введений Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва” не передбачений.

Контролюючий орган, згідно п. 4.2.2
ст. 4 Закону України 2181, може визначити суму податкового зобов'язання тільки
у випадках, визначених цим пунктом, а серед останніх немає такого випадку
порушення.

Враховуючи викладене, штрафні санкції,
застосовані до позивача податковим органом не є податковими зобов'язаннями та
не можуть стягуватись за процедурою, передбаченою Законом України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”

Тому визначення податковою
інспекцією „штрафу” за несвоєчасну сплату єдиного податку податковим
зобов'язанням та застосування штрафних санкцій згідно з п. п. 17.1.7 п. 17.1
ст. 17 Закону 2181-ІІІ є неправомірним.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86,
94, 104, 158-163, 167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України,
п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Дунаївці до державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі,
м. Дунаївці про скасування податкових повідомлень-рішень № /0, №
/0, № /0 від 27.07.2007 року задоволити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення № /0 на суму 96,00 грн.,                        № /0 на суму
479,82 грн., № /0 на суму 245,83 грн. від 27.07.2007 року.

Стягнути з державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (м. АДРЕСА_1, код НОМЕР_2)
3,40 грн. (три гривні 40 коп.) сплаченого державного мита.

Згідно ст. ст. 185-186 КАСУ,
сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в
апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя