СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.08                                                                                 Справа № 5/733(16/17).

За позовом відкритого акціонерного товариства "Західенерго", м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Перевальський торговий дім", м. Перевальськ Луганської області

про стягнення збитків у сумі 9756 грн. 87 коп.

Суддя

Закропивний О.В.

Секретар с.з.

Буймирській О.В.

За участю:

Від позивача

представник не прибув

Від відповідача

Суворов П.В., довіреність № 1 від 03.01.08.

До початку слухання справи від відповідача вимоги про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача збитків, завданих поставкою вугілля з порушенням завантаження вагонів у сумі 9756 грн. 87 коп.

Позивач витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Позивач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.01.08. вважає позов безпідставним, та просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення сторони, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що між сторонами по справі укладено договір поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06. №27/02, на підставі якого Відповідач зобов’язався поставляти вугілля Позивачу у кількості, в асортименті, по якості та по ціні і в строки, встановленими у вказаному договорі, а Позивач зобов’язався оплачувати отриману від Відповідача продукцію на умовах пункту 6.5 вказаного договору.

На виконання умов договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06. №27/02 Відповідач відвантажив вугільну продукцію позивачу залізничним транспортом і, як стверджує позивач, з перевищенням ваги у залізничних вагонах, тобто, з порушенням умов завантаження, в результаті чого вугілля у вагонах було завантажено більше норми.

Позивач 09.01.07. звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача 9756 грн. 87 коп., сплачені Позивачем на користь залізниці як плату за навантажувально-розвантажувальні роботи в сумі 3679,03грн., плату за користування вагонами у сумі 442,56грн., плату за зберігання вантажу у сумі 4417,76грн., плату за маневрову роботу у сумі 1015,80грн., плату за оперативне повідомлення у сумі 201,60грн., вважаючи зроблені витрати збитками, які Позивачу спричинив Відповідач, завантаживши вагони більше норми. Позов вмотивовано неналежним виконанням відповідачем договірних обов’язків за договором поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06. №27/02, у результаті чого позивач зазнав збитків у вигляді сплачених залізниці грошей у сумі 9756 грн. 87 коп., сплачених за вказані роботи та послуги.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.04.07. суддею Шеліхіною Р.М. у справі № 16/17 за позовом ВАТ "Західенерго" до ТОВ "Перевальський торговий дім" про стягнення збитків 9756 грн. 87 коп. у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.07. у справі № 16/17 рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07. скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Перевальський торговий дім" на користь ВАТ "Західенерго" збитки у сумі 9756 грн. 75 коп., у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.07. у справі № 16/17 постанову Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.07. та рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07. скасовано, справу передано на новий розгляд.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані докази суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відшкодування збитків як санкція може бути застосовано в усіх випадках порушення цивільно-правових зобов’язань, коли в наслідок такого порушення потерпіла сторона несе збитки.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки особі, права або законні інтереси якої порушено. Згідно з ч. 2 цієї статті і відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором аба законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов’язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування.

Притягнення до цивільно-правовоїї відповідальності можливе лише при наявності пердбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідлаьності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник; об’єктом–правовідносини по зобов’язаннях; обєктивною строною-наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналжного виконання боржником свого зобов’язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб’єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою ставлення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

Як зазначалося у Постанові ВГС України від 22.11.07. по справі № 16/17 правильне встановлення порушеного цивільно-правового обов’язку за договором є необхідним для відповідної кваліфікації змісту правовідносин, що виникли із факту поршення.

Позивач в обгрутування позовних вимог посилається на неналеже виконання Відповідачем договірних обов’язків за договором поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06. №27/02, у результаті чого позивач зазнав збитків у вигляді сплачених залізниці грошей у сумі 9756 грн. 87 коп., сплачених за вказані роботи та послуги.

Однак як вбачається з матеріалів справи, Позивач у відповідності з Договором отримав від Відповідача продукцію у повному обсязі, тобто, надлишкове завантажене вугілля, Позивач Відповідачу не повернув і плату за залізничний тариф при поверненні постачальнику (Відповідачу) отриманої продукції не у відповідності до умов укладеного договору з Відповідачем при цьому не сплачував. Позивач не відмовився від приймання надлишкового вугілля та не відмовився від його сплати.

Позивач не надав належних доказів порушення Відповідачем умов укладеного з Позивачем договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06. №27/02.

Таким чином, Позивачем недоведено факту невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов’язання за договором, тобто відсутні докази протиправної поведінки Відповідача.

Протиправна поведінка, є одним з обовязкових складових єлементів обє’ктивної сторони, та її відсутність вказує на відсутність об’єктиної сторони та, відповідно, складу правопорушення.

Тому, оскільки Позивачем не доведена протиправна поведінка Відповідача відсутній і склад правопорушення у діях Відповідача.

Крим цього, Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на понесені ним збитки (кошти сплачені на користь залізниці) спричинені у зв’язку із завантаженням Відповідачем вагонів більше встановленої норми.

З позовної заяви вбачається, що Позивач здійснив платежі на користь залізниці, які він зобов’язаний був здійснити –на підставі ст.125 Статуту залізниць України або на підставі укладеного з залізницею договорів на використання вагонів (під’їзних колій, тощо) - як плату за навантажувально-розвантажувальні роботи в сумі 3679,03грн., плату за користування вагонами у сумі 442,56грн., плату за зберігання вантажу у сумі 4417,76грн., плату за маневрову роботу у сумі 1015,80грн., плату за оперативне повідомлення у сумі 201,60грн. Взаємозв’язок між виплатою позивачем вказаних платежів і завантаженням відповідачем вугілля понад норми, якщо таке мало місце, відсутній.

Зазначені витрати, зроблені позивачем на користь залізниці, не є втратами, яких позивач зазнав у зв’язку зі знищенням або пошкодженням його речей (грошових коштів) у результаті неправомірних дій Відповідача, не є витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права – права позивача надмірним (чи нормативним) завантаженням вагонів не порушуються, у разі якщо порядок відправлення - приймання вантажів, передбачений договором між сторонами, сторони договору не порушили.

За таких підстав, в діях Відповідача відсутній склад цивільного правопорушення.

З огляду на це, позов є необгрунтованим та не підлягає задовленню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,34,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                              О.В.Закропивний

Дата підписання рішення

03.03.2008 р.