ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 05/2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Боковні В.М. дов. від 07.11.2007 року

відповідачів

Чуприна О.О. - директор

Калніболоцької О.О. дов. від 21.08.2007 року

Федоренко В.М. дов. від 01.02.2008 року

прокурора

Савицька О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Першого заступника прокурора Черкаської області

на постанову

від 19.09.2007 року Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 05/2007 господарського суду Черкаської області

за позовом

Прокурора міста Черкаси в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради

до

Приватного підприємства "Гостинний двір"

до

Обласного комунального підприємства "Готельний комплекс "Дніпро"

про

визнання договору недійсним та зобов'язання звільнити об'єкт оренди

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Черкаси звернувся до господарського суду Черкаської області в інтересах держави, в особі Черкаської обласної ради, з позовною заявою до Приватного підприємства "Гостинний двір" про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди нежитлового приміщення від 14.01.2005 року, укладеного між Обласним комунальним підприємством "Готельний комплекс "Дніпро" та Приватним підприємством "Гостинний двір" та зобов'язання звільнити об'єкт оренди за адресою вул. Менделєєва, буд.4 в місті Черкаси.

Позовні вимоги мотивовані невідповідністю договору оренди вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування" та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.05.2007 року до участі у справі в якості відповідача було залучено Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Дніпро".

Рішенням господарського суду Черкаської області від 27.06.2007 року позовні вимоги задоволено повністю, визнано на майбутнє недійсним договір оренди від 14.01.2007 року філії готелю "Дніпро", укладений між Приватним підприємством "Гостинний двір" та Обласним комунальним підприємством "Готельний комплекс "Дніпро" та зобов'язано Приватне підприємство "Гостинний двір" звільнити приміщення філії готелю "Дніпро".

Рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог. Зокрема, місцевий господарський суд вказав на те, що від імені орендодавця майна у спірному договорі оренди виступила юридична особа, яка не наділена правом розпоряджатись майном, зокрема, передавати його в оренду.

За апеляційними скаргами Приватного підприємства "Гостинний двір" та Обласного комунального підприємства "Готельний комплекс "Дніпро" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року скасоване. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Перший заступник прокурора Черкаської області звернувся до Вищого господарського суду України із касаційним поданням, у якому просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року, а рішення господарського суду Черкаської області від 27.06.2007 року залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, зокрема, статті 203, 215 Цивільного кодексу України, статті 207 Господарського кодексу України, статті 4, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Заслухавши суддю –доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін та прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи спір стосується визнання недійсним договору оренди комунального майна від 14.01.2005 року, в зв'язку з його невідповідністю вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, згідно з частиною 1 якої зміст правочину не повинен суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а згідно з частиною 2 статті 203 особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 30.04.2004 року між Обласним комунальним підприємством "Готельний комплекс "Дніпро" (орендодавцем) та приватним підприємством "Гостинний двір" (орендарем) було укладено договір оренди, який підписано керівниками сторін, скріплено їх печатками та погоджено Начальником Управління майном обласної комунальної власності Черкаської обласної ради.

26.05.2004 року Черкаською обласною радою було прийнято рішення №16-19 про передачу на праві оренди цілісний майновий комплекс філіалу готелю "Дніпро", який знаходиться на балансі Обласного комунального підприємства "Готельний комплекс "Дніпро", Приватному підприємству "Гостинний двір" загальною площею 636,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва,1 (арк. справи 12).

14.01.2005 року між Обласним комунальним підприємством "Готельний комплекс "Дніпро" (орендодавець) та Приватним підприємством "Гостинний двір" (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (а.с. 13-16) разом з додатком до нього №1 (а.с. 17). Зазначений договір скріплено відповідними підписами керівників сторін та печатками та посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., про що в реєстрі було вчинено відповідний запис за №10.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та скасовуючи рішення господарського суду апеляційна інстанція зазначила, що згідно із спірним договором оренди від 14.01.2005 року Обласне комунальне підприємство "Готельний комплекс "Дніпро" правомірно виступає орендодавцем філії готелю "Дніпро", яка належить йому на праві господарського відання, при цьому, укладаючи спірний договір щодо надання в оренду майна загальною площею понад 200 кв.м., Обласне комунальне підприємство "Готельний комплекс "Дніпро" діяло за згодою та дозволу власника майна –Черкаської обласної ради.

Касаційна інстанція не може погодитися з таким висновком за слідуючих підстав.

Частиною 1 статті 136 Господарського кодексу України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 5 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" орендавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Отже, для вирішення даного спору по суті судам необхідно було встановити чи є філією готелю "Дніпро" переданий в оренду цілісний майновий комплекс як це зазначено у рішенні Черкаської обласної ради №16-19 від 26.05.2004 року.

Крім того, для вирішення спору по суті судам необхідно було встановити власника спірного майна, а також кому та на якій підставі воно належало на праві господарського відання як на момент укладення договору від 30.04.2004 рок у(а.с. 6) так і на момент прийняття рішення від 16-19 від 26.05.2004 року Черкаської обласної ради (а.с. 12), оскільки як вбачається із свідоцтва про право власності (а.с. 18) комплекс за адресою: м. Черкаси, вул. Менделеєва, 4 є комунальною власністю на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради №28 від 06.01.2005 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судами всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Черкаської області від 27.06.2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року у справі №05/2007 господарського суду Черкаської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Касаційне подання Першого заступника прокурора Черкаської області задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач