ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.08 р.                     Справа № 36/304

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання Крючковой К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Сапфір” м.Горлівка

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Єнакієвський міський молочний завод” м.Єнакієве

про стягнення 34 295грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Придворов С.А. – директор;

від відповідача: Мелещенко Л.В. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Сапфір” м.Горлівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Закритого акціонерного товариства „Єнакієвський міський молочний завод” м.Єнакієве, про стягнення заборгованості в сумі 34 295грн., яка складається з основного боргу в сумі 34 000грн. та штрафу в сумі 295грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №24/11-06 від 24.11.06р., накладну, довіреність, податкові накладні, рахунок, банківську виписку, письмову вимогу, акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу 34 000грн. В частині стягнення штрафу в сумі 295грн. позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що позивачем пропущений річний строк позовної давності, передбачений ст. 258 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

24.11.06р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Сапфір”, та відповідач, Закрите акціонерне товариство „Єнакієвський міський молочний завод”, уклали договір №24/11-06.

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що позивач продає, а відповідач купує продукти харчування на промпереработку на умовах даного договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар за накладною №19 від 01.12.06р. на суму 59 000грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується вищевказаною накладною, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯМР №083846 від 01.12.06р., а також податковими накладними №1 від 01.12.06р. та №2 від 28.11.06р.

На підставі вищезазначеного господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачеві товару на суму 59 000грн., тобто обов’язок позивача вважається виконаним відповідно до п.1.1 договору.

Враховуючи, що сторони у договорі чітко не визначили термін виконання відповідачем зобов’язання щодо оплати продукції, такий термін слід обчислювати виходячи з положень ст. 530 Цивільного кодексу України.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності з наведеною нормою закону позивач для оплати переданого товару позивач виставив рахунок №13 від 24.11.06р. на суму 59 000грн., який відповідачем був отриманий та оплачений          частково в сумі 25 000грн., про що свідчить банківська виписка від 28.11.06р.

22.08.07р. позивач направив відповідачу претензію про оплату залишку заборгованості в сумі 34 000грн.

Дана претензія відповідачем була залишена без відповіді та задоволення.

Доказів оплати залишку боргу в сумі 34 000грн. відповідач не представив, у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем залишилось невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, договором №24/11-06 від 24.11.06р., накладною, довіреністю, податковими накладними, рахунком, банківською випискою, письмовою вимогою, господарський суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення виконання грошового зобов’язання понад 30 днів, за умовами п.6.1 договору тягне за собою обов’язок сплати штрафу у розмірі 0,5% від вартості отриманого товару, який за розрахунком позивача складає 295грн.

Згідно ст. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

Стаття 256 Цивільного кодексу України містить тлумачення терміну позовної давності як строку, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається з ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тобто виходячи з викладеного, позивач повинен звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки (штрафу, пені) у строк 1 рік після того, як він довідався або міг довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був виконати свої зобов’язання по оплаті отриманого товару згідно ст. 530 Цивільного кодексу України у семиденний строк з дня пред’явлення рахунку-фактури – до 02.12.06р., тобто виходячи з вимог ст. 258 Цивільного кодексу України строк на звернення до суду з вимогами про захист свого порушеного права у межах строку позовної давності встановлено до 02.12.07р.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 11.12.07р. (див. вхідний штемпель господарського суду на позовній заяві), тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 258 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 267 Цивільного кодексу України позовні давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З огляду на вищевикладене господарський суд відмовляє позивачу у вимогах в частині стягнення штрафу в сумі 295грн. у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 258, 267, 509, 525, 526, 614 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Сапфір” м.Горлівка до Закритого акціонерного товариства „Єнакієвський міський молочний завод” м.Єнакієве про стягнення 34 295грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Єнакієвський міський молочний завод” (86414, Донецька область, м.Єнакієве, пр.Берегового, 10, р/р6070 у філії ПІБ м.Єнакієве, МФО 334215) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сапфір”, (84629, Донецька область, м.Горлівка, вул. Жукова, 10/101, р/р1902 в АКІБ „УкрСібБанк” м.Харків, МФО 351005) основний борг в сумі 34 000грн., витрати по сплаті держмита в сумі 340грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116грн. 98коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Будко Н.В.