ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 10/202/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., -головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач)

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  касаційну скаргу

компанії «Оранж Інтернешнл
Інвестментс (ЮК) Лімітед»

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду від 28.11.2006

у справі
господарського суду

№ 10/202/06
Миколаївської області

за заявою

товариства з обмеженою
відповідальністю «Центрбізнесконсалтинг»

про визнання банкрутом

товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропродукт»

розпорядник майна

ОСОБА_1

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги

Жовнеренко Г.К. (дов. від
21.08.2006)

від заявника

не з'явились

від боржника

не з'явились

від АК «Харківобленерго»

Устименко А.В. (дов.
№01-62юр/4235 від 03.08.2007)

від ДПІ у Жовтневому р-ні

Плохотнюк Н.В, (дов. №806/н/10
від 22.01.2008)

від ЗАТ «Банк
«Петрокомерц-Україна»

Ковриженко О.О. (дов. №1.10/112
від 22.03.2007)

від розпорядника майном ОСОБА_1

ОСОБА_2 (дов. №731у від
11.06.2007)

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Миколаївської
області від 03.04.2006 порушено провадження у справі №10/202/06 про банкрутство
ТОВ „Агропродукт” (далі - боржника) за заявою ТОВ „Центрбізнесконсалтинг”(далі
-ініціюючого кредитора) за загальною процедурою, передбаченою Законом України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області 28.04.2006 року визнано грошові вимоги ініціюючого
кредитора в сумі 1155011,04 грн., зобов'язано його подати до офіційних
друкованих органів оголошення про порушення провадження у справі про
банкрутство боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого
ОСОБА_1.

Оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство боржника опубліковано в газеті «Голос
України №89 від 18.05.2006.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 04.09.2006 затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника на загальну суму 76842421,84 грн. та 10050410,9 дол. США у відповідних
розмірах вимог до боржника із зазначенням черговості задоволення кожної вимоги,
в задоволенні заяви державної податкової інспекції у Жовтневому районі
Миколаївської області (далі -інспекції) про визнання грошових вимог на суму
4371,64 грн. відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 28.11.2006 апеляційну скаргу інспекції задоволено,
ухвалу суду першої інстанції від 04.09.2006 скасовано в цілому, справу передано
для розгляду до господарського суду першої інстанції.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, кредитор -компанія «Оранж Інтернешнл Інвестментс (ЮК)
Лімітед»звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в
якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, аргументуючи
порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 8, 129
Конституції України, статей 15 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі -Закону), статті
4-4, 64, 98, 99, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду
апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи,
перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з такого.

За приписами статті 4-1
Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають
справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», норми якого превалюють
в застосуванні над нормами господарсько-процесуального кодексу, як спеціальні
норми права.

Пункт 8 частини 3 статті 129
Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім
випадків, встановлених законом.

Зокрема, такі випадки встановлені
частиною 1 статті 106  Господарського
процесуального кодексу України, відповідно до положень якої ухвали місцевого
господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках,
передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», а частиною 1 статті 111-13
Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що ухвали
місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у
касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини 1 статті 14
Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду
письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

За приписами пункту 6 статті 1
Закону конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли
до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені
заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також
кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови
виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абзацем 7 частини 1 статті
23 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання
боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.04.2006
порушено провадження у справі №10/202/06 про банкрутство боржника.

Оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство боржника опубліковано в газеті «Голос
України №89 від 18.05.2006.

19.07.2006 інспекція звернулась до
суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 4371,64 грн.
Зазначена заборгованість виникла 20.06.2006 у зв'язку з нарахуванням податку на
додану вартість. Отже, грошові вимоги інспекції до боржника виникли під час
здійснення провадження у справі про банкрутство боржника і є за своєю правовою
природою поточними.

Ухвала суду про затвердження
реєстру вимог кредиторів може бути оскаржена в частині визнання вимог окремого
кредитора, якщо інші кредитори не погоджуються з таким визнанням.

Як вбачається з матеріалів
апеляційної скарги, інспекція, не погоджуючись з винесенням ухвали суду першої
інстанції про затвердження реєстру від 04.09.2006 в якій було вирішено питання
про відмову в задоволенні заяви інспекції про визнання поточних вимог до
боржника. Вимоги скарги полягали у скасуванні ухвали господарського суду
Миколаївської області від 04.09.2006 в цілому та направленні справи на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Встановивши зазначені обставини
справи апеляційний суд дійшов помилкового висновку про можливість прийняття
апеляційної скарги в цілому та її задоволення в повному обсязі, в той час як
суду належало прийняти апеляційну скаргу в частині пункту 2 оскаржуваної
ухвали, а в решті відмовити в порушенні апеляційного провадження. Встановлення
апеляційним судом обставин виникнення поточних вимог у скаржника унеможливлює
їх розгляд та включення до реєстру вимог кредиторів на стадії розпорядження
майном, оскільки відповідно до положень статті 23 Закону такі дії мають місце
на стадії ліквідаційної процедури. Відтак, у прийнятті заяви з поточними
грошовими вимогами до боржника на суму 4371,64грн. на стадії розпорядження майном
необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, колегія
суддів касаційної інстанції, діючи в межах повноважень згідно приписів статей
111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку, що
постанова Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 підлягає
скасуванню, у справі слід прийняти нове рішення про припинення апеляційного
провадження за апеляційною скаргою інспекції №587919/10-014 від 27.09.2006 в
частині оскарження пунктів 1, 3, 4, 5, 6 ухвали господарського суду Миколаївської
області від 04.09.2006. Пункт 2 ухвали господарського суду Миколаївської
області від 04.09.2006 змінити та викласти його в такій редакції: «Відмовити
державній податковій інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області у
прийнятті заяви з грошовими вимогами до боржника на суму 4371,64 грн. в
процедурі розпорядження майном».

На підставі викладеного та
керуючись статтями 106, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу компанії «Оранж
Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед»задовольнити частково.

2.          Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 28.11.2006 скасувати, прийняти у справі №10/202/06 нове
рішення:

«Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Жовтневому районі
Миколаївської області №587919/10-014 від 27.09.2006 в частині оскарження
пунктів 1, 3, 4, 5, 6 ухвали господарського суду Миколаївської області від
04.09.2006 припинити.

Пункт 2 ухвали господарського суду
Миколаївської області від 04.09.2006 змінити та викласти його в такій редакції:

«Відмовити державній податковій
інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області у прийнятті заяви з
грошовими вимогами до боржника на суму 4371,64 грн. в процедурі розпорядження
майном».

Головуючий
Б. Поляков

Судді
Л. Катеринчук

Н.
Ткаченко