СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-15/6909-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, Державного підприємства "Добропіллявугілля";

відповідача: не з'явився, товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг";

3-ої особи: не з'явився, дочірнього підприємства "Енергокомплект";

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Добропіллявугілля" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 27 листопада 2007 року у справі № 2-15/6909-2007

за позовом           Державного підприємства "Добропіллявугілля"

(пр. Шевченка, 2, Добропілля, Донецька обл., 85000)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг"

(вул. Інтернаціональна, 117/4, Євпаторія, 97403)

про стягнення 13196,25 грн.;

за зустрічним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг"

до Державного підприємства "Добропіллявугілля"

3-тя особа: Дочірнє підприємство "Енергокомплект"

(вул. Артема, 157, Донецьк, 83048)

про стягнення 379178,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Добропіллявугілля” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” про стягнення 13196,25 грн.

07.08.2007 товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” була надана зустрічна позовна заява, в якій відповідач, по первісному позову, просив стягнути з державного підприємства „Добропіллявугілля” 379178,00 грн. штрафних санкцій (т.1 а.с.46-48).

27.07.2007 до господарського суду надійшла заява позивача в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену пунктом 10.3 договору у розмірі 10653,41 грн.

Господарським судом Автономної Республіки Крим вказані заяви були прийняті до провадження.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 27 листопада 2007 року у справі № 2-15/6909-2007 (суддя І.А. Іщенко) відмовлено у задоволенні первісного позову державного підприємства "Добропіллявугілля" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг".

Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг" до державного підприємства "Добропіллявугілля", третя особа - дочірнє підприємство "Енергокомплект" задоволено частково.

З державного підприємства "Добропіллявугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг" стягнуто 275988,00грн. штрафних санкцій, 2759,88 грн. державного мита та 85,89грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, державне підприємство "Добропіллявугілля" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції, первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані посиланням на порушення норм процесуального та матеріального права, а також вказується на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Сторона вважає, що господарським судом Автономної Республіки Крим, не прийнято до уваги, те, що в платіжному дорученні № 256 від 23.03.2007 в графі призначення платежу вказано, що це попередня оплата за стрічку конвеєрну гумовотканинну за договором, з вказівкою номеру договору платника - це 02/01/1/163 від 16.06.2006.

Вказаний номер договору є додатковою угодою до договору № Т04/05/06-9/02-01/1/163 від 16.06.2006

Тобто вказаний номер - це друга частина договору. Також є посилання на рахунок-фактуру товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг" № СФ-000005 від 20.03.2007 для шахти "Білозерська”, в специфікації до договору.

Платіж був здійснений державними коштами через Управління Держказначейства у місті Добропілля ГУДКУ у Донецькій області.

Крім того, позивач, по первісному позову, вважає, рішення господарського суду незаконним та необґрунтованим в частині стягнення за зустрічним позовом суми штрафних санкцій у розмірі 275988 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-комерційне підприємство "Кримторг" надано відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача, по первісному позову, у судовому засіданні, яке відбулось 19.02.2008, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

У запереченні на апеляційну скаргу представник відповідача, по первісному позову, просив судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 21.02.2008.

У судове засідання, яке було призначено на 21 лютого 2008 року представники сторін не з'явились, про місце і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності даних сторін, оскільки, представниками сторін надані пояснення у попередньому судовому засіданні

Судова колегія, повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами відкритих торгів, які відбулись 04 травня 2006 року між Міністерством вугільної промисловості України (замовник), державним підприємством „Добропіллявугілля” (платник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг”(виконавець) був укладений договір про закупівлю № Т04/05/06-9/02-01/1/163 від 16.06.2006 (т.1 а.с. 13-15).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що виконавець зобов'язується передати у власність платнику відповідну продукцію (стрічка конвеєрна гумовотканинну) (товар), а платник зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.12.2006 до вказаного договору виконавець зобов'язався поставити позивачу стрічку конвеєрну гумовотканинну GТАs-3-Р-1000-2-1-4/2 шириною 1000 мм, кількістю 1600 м.п. протягом 30 календарних днів з моменту перерахування платником 100% передплати на його розрахунковий рахунок (т.1 а.с. 17).

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2006 строк дії договору № Т 04/05/06-9/02-01/1/163 від 16.06.2006 продовжений з дня його підписання і до 31.12.2007 (т. 1 а.с. 18).

Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне

підприємство „Кримторг” був виставлений рахунок-фактура № СФ-000005 від 20.03.2007 на суму 879750,00 грн. за стрічку конвеєрну гумовотканинну GТАs-3-Р-1000-2-1-4/2 шириною 1000 мм без зазначення підстав для оплати (т.1 а.с. 20).

Державне підприємство "Добропіллявугілля" платіжним дорученням № 256 від 23.03.2007 (т.1 а.с. 19) перерахував товариству з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” 879750,00 грн. Як вбачається з даного платіжного доручення, у графі призначення платежу позивачем, по первісному позову, зазначено „попередня оплата за стрічку конвеєрну гумовотканинну Д.02-01/1/163в.16.06.2006,д.уг.2в.30.12.20063в.тенд.94в26.06.2006 рахунок-фактура СФ-000005 в. 20.03.2007.

Про те, що даний товар був поставлений відповідачем 15.06.2007, свідчать підписані обома сторонами акт прийому-передачі (т.1 а.с. 129), а також видаткова накладна № РН-0000014 від 15.06.2007 (т.1 а.с. 130).

Відповідно до 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 26 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов

та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами договору.

Як на підставу позовних вимог позивач по первісному позову, у своїй заяві при розрахунку суми позову посилається на пункт 10.3 договору, яким передбачено, що за порушення термінів поставки товару, вказаних у пункті 3.1. „виконавець сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, діючої на момент невиконання обов'язків, від вартості не поставленого товару за кожний день прострочення”, і тому просив господарський суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” 10653,41 грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про відсутність підстав вважати, що платіжне доручення № 256 від 23.03.2007, яким товариству з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” було перераховано 879750,00 грн. та у графі призначення платежу зазначено договір № 02-01/1/163, є перерахування коштів по договору № Т 04/05/06-9/02-01/1/163. Також у призначенні платежу вказаний рахунок-фактура № СФ-000005 від 20.03.2007, також не містить жодного посилання на договір від 16.06.2006.

Посилання позивача, в апеляційний скарзі, на те, що номер вказаний в платіжному дорученні - це друга частина договору від 16.06.2006, ніяк не узгоджуються з наданими документами, оскільки договір на закупівлю має № Т 04/05/06-9/02-01/1/163.

Стосовно зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” про стягнення з державного підприємства „Добропіллявугілля” штрафних санкцій у сумі 379178,00 грн., судова колегія встановила наступне.

28.03.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг” (новий кредитор) та дочірнім підприємством „Енергокомплект” (первісний кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 28/03/07-1 (т.1 а.с. 72).

Згідно пункту 1.1 вказаного договору первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги за договором від 30.01.2006 № 14, укладеного між первісним кредитором та відокремленим підрозділом „Управління матеріально-технічного забезпечення” державного підприємства „Добропіллявугілля” (боржник), в обсязі та на умовах, встановлених договором між первісним кредитором та боржником, а також всі права на стягнення збитків та неустойки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з пункту 2.2. договору первісний кредитор зобов'язується повідомити боржника про перехід прав первісного кредитора до нового кредитора.

Судом першої інстанції було встановлено, що дочірнім підприємством „Енергокомплект” (первісний кредитор) належним чином було поінформовано боржника - відокремлений підрозділ „Управління матеріально-технічного забезпечення” державного підприємства „Добропіллявугілля” про заміну кредитора на товариство з обмеженою відповідальністю "Кримторг"у відповідності з частиною 2 статті 516 Цивільного кодексу України, про що свідчить лист за вих. № 15 від 17.04.2007 (т.1 а.с. 108).

Отже, згідно договору № 14 від 30.01.2006 на постачання продукції, дочірнє підприємство „Енергокомплект” вправі вимагати від відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного забезпечення” державного підприємства „Добропіллявугілля” виконання зобов'язань, передбачених пунктом 3.4 даного договору, в частин отримання оплати за поставлену продукцію (т.1 а.с. 66-67).

Судовою колегією встановлено, що згідно договору № 14 від 30.01.2006 заборгованість боржника - відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного забезпечення” державного підприємства „Добропіллявугілля” перед дочірнім підприємством „Енергокомплект” склала 850000,00 грн., а також нараховані штрафні санкції у розмірі 269528,00 грн. Всього 1119528,00 грн.

Державним підприємством „Добропіллявугілля” дана сума була визнана шляхом складання та підписання графіку погашення заборгованості у розмірі 1119528,00грн. (т.1 а.с. 89).

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено в судовому засіданні апеляційної інстанції, державним підприємством „Добропіллявугілля” було сплачено новому кредитору (товариству з обмеженою відповідальністю „Торгівельно-комерційне підприємство „Кримторг”) суму заборгованості у розмірі 850000,00 грн.

Непогашеною залишилася сума штрафних санкцій у розмірі 269528,00грн., яка була визнана позивачем, по первісному позову.

Отже, матеріалами справи підтверджується невиконання державним підприємством „Добропіллявугілля” зобов'язання щодо погашення суми штрафних санкцій у розмірі 269528,00 грн., і тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив зустрічні позовні вимоги в цій частині.

Стосовно стягнення з державного підприємства „Добропіллявугілля” штрафних санкцій у сумі 64600,00грн., то апеляційна інстанція також погоджується з висновками господарського суду, що дані вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В пункті 4.1 Статуту державного підприємства „Добропіллявугілля” вказано, що майно підприємства є державною власністю, яке закріплене за ним на праві господарського відання (т.1 а.с. 8-11).

Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судами встановлено, що державним підприємством „Добропіллявугілля” порушено господарське зобов'язання, зокрема строки погашення заборгованості, які встановлені графіком погашення заборгованості.

Пеня у сумі 64600,00 грн. підтверджується матеріалами справи.

Частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій

Господарським судом встановлено, що порушення відповідачем за зустрічним позовом зобов'язань по оплаті заборгованості не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

Пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи наявні обставини, а також значний розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій, господарський суд дійшов висновку за доцільне зменшити розмір штрафних санкцій (пені) на 90 % та стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля»суму пені у розмірі 6460,00 грн.

Стосовно недоотриманого прибутку у розмірі 45050,00 грн., заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційне підприємство «Кримторг»до відшкодування, то господарський суд правомірно зробив висновок про ненадання позивачем по зустрічному позову необхідних і достатніх доказів спричинення відповідачем майнової шкоди у вигляді неотриманого прибутку у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Таким чином, господарський суд в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності і обґрунтовано застосував норми процесуального та матеріального права.

Судова колегія вважає, що доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм діючого законодавства, при прийнятті рішення, є безпідставними.

Рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Добропіллявугілля" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 27 листопада 2007 року у справі № 2-15/6909-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді