ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-7/064
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"08" квітня 2008 р. 11:25                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді - Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          –Дмитренко Т.М.,

за участю представників:

від позивача          –Чердакова М.О., головний спеціаліст - юрисконсульт, довіреність № 9 від 03.01.2008,

від відповідача                    –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

За          Управління Пенсійного фонду України

адміністративним          у Гагарінському районі м. Севастополя

позовом           (99059, м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56)

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю

„Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М”

(99014, м. Севастополь, Набережна рибпорта, 21/1)

про          стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 394,42 грн., з яких: 385,04 грн. –збір із суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 9,38 грн. –збір із суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору -

Суть спору:

15.02.2008 (вх.№438) Управління Пенсійного фонду України у Гагарінському районі м. Севастополя звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М” про стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 394,42 грн., з яких: 385,04 грн. –збір із суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 9,38 грн. –збір із суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору, з посиланням на статті 14, 15, 17, 20, пункт 8 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статті 2, 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Ухвалою від 18.02.2008 відкрито провадження по адміністративній справі, прийнято рішення про призначення підготовчого провадження та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та об’єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.1-3).

У зв’язку з відрядженням судді Ілюхіної Г.П., попереднє судове засідання з 05.03.2008 перенесено на 18.03.2008 з належним повідомленням про це учасників судового процесу (арк.с.35, 37, 38).

Ухвалою суду від 18.03.2008 закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.44-46).

Відповідач явку уповноважених представників в попередні та судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 18.02.2008 та 18.03.2008 не виконав, витребуваних документів та доказів, заперечень на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно по юридичній адресі; в матеріалах справи міститься повернення документів, надісланих на адресу відповідача з відміткою установи пошти: „за зазначеною адресою не проживає”, „вибув” та „за закінченням терміну зберігання” (арк.с.18-32, 39-41, 49-53, 55-57).

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач викликався в попередні та судове засідання по юридичній адресі, зобов’язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з’явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М” зареєстровано в якості юридичної особи Гагарінською районною державною адміністрацією м. Севастополя 08.10.2002 за № 03085250Ю0011107, зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та є платником збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (арк.с.11).

Згідно Розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2007 року, наданому відповідачем позивачу 08.01.2008, сума нарахованих страхових внесків, які підлягають сплаті, складає 394,42 грн. (арк.с.7).

04.02.2008 позивачем на адресу відповідача надіслана вимога № Ю-657 про сплату боргу на загальну суму 800,84 грн. (в тому числі заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 в сумі 394,42 грн., з яких: 385,04 грн. –збір з суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 9,38 грн. –збір з суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору), яка повернулась позивачу з позначкою установи пошти “за закінченням терміну зберігання” (арк.с.8-9).

В рахунок оплати заборгованості по сплаті суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року кошти від відповідача не надходили.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю „Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М” по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 на час вирішення адміністративного позову складає 394,42 грн. (арк.с.6).

Спір виник в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань по своєчасній сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки та розмірі.

Правовідносини сторін регулюються статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі –Закон № 1058), статтею 4 Закону України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 400 від 26.06.1997 (далі –Закон № 400), Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Відповідно до Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, в районах у містах є органами Пенсійного Фонду України, на яке покладено контроль за надходженням збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організації та громадян, Фонд має право проводити перевірки правильності нарахування та сплати збору.

Згідно пункту 1 статті 14, частини першої статті 15 Закону № 1058, пункту 2.1 Інструкції № 21-1, страхувальниками є, зокрема: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у цьому Законі.

Частиною другою статті 17 Закону № 1058 передбачено, що страхувальник зобов'язаний, зокрема: нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно зі статтею 20 Закону України № 1058 та пунктів 5.1.3, 5.1.4 Інструкції № 21-1, страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Термін сплати страхових внесків передбачено частиною шостою статті 20 Закону № 1058, відповідно до якої, страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, рівний календарному місяцю, сплачуються не пізніш ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, до 20 числа місяця.

Відповідно до частини другої статті 106 Закону № 1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками і застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” для відповідних платників збору.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону № 400, пунктом 4.1, 4.4 Інструкції № 21-1 визначений розмір страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ і організацій, створених відповідно до законодавства України, що використовують працю фізичних осіб, що складає 33,2% суми фактичних витрат на оплату праці працівників і 0,5-5% суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору.

У встановлений законом строк, зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М” (згідно його розрахунку) по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 в сумі 394,42 грн., з яких: 385,04 грн. –збір з суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 9,38 грн. –збір з суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору, останнім не були сплачені.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і заперечень, доказів погашення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 в сумі 394,42 грн. не надав.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку, що позовні вимоги в сумі 394,42 грн., з яких: 385,04 грн. –збір з суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 9,38 грн. –збір з суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору, підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, статтею 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 № 400/97, „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663, статтями 70, 71, 94, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ремонтно-Механічне підприємство „Практика-М” (99014, м. Севастополь, Набережна рибпорта, 21/1, ідентифікаційний код 32213276, п/р 0001 в АКІБ „УкрСибБанк”, МФО 384588; п/р № 29026163 в Філії ВАТ МКБ КРД, МФО № 384685; п/р 42021 в АБІК „УкрСіббанк” м. Харків, МФО 351005; п/р № №7001, 7051 в СФ КБ „ПриватБанк”, МФО 324935) на користь Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя (99059, м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56, ідентифікаційний код 22275002, п/р № 0313 в МВ № 4548 ВАТ „Ощадбанк”, МФО 384027) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 394,42 грн.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку частини п’ятої ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 42 КАС України, журнал судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно після судового засідання і приєднується до справи.

В порядку статті 43 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із технічним записом і журналом судового засідання та протягом семи днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо їхньої неповноти або неправильності.

Суддя Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої статті 160 КАС України

14.04.2008 о 16 год. 05 хв.