ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.08                                                                                           Справа № 12/367А

За позовом: Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області, м. Яворів

До відповідача: Приватного підприємства „СМВ”, с. Цетуля

Про припинення державної реєстрації.

Суддя Запотічняк О. Д.

За участю представників

від позивача: Бєлкіна Н.В.(довіреність у справі)

від відповідача: Салабан В.В. (директор)

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області до Приватного підприємства „СМВ” про припинення державної реєстрації.

Ухвалою від 14.12.2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 17.01.2008 р.

В судове засідання, яке відбулося 17.01.2008 р. представник позивача з’явився, просив позовні вимоги задоволити з підстав зазначених в позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання з”явився, проти позовних вимог не заперечив.

Повний текст постанови виготовлено, підписано та оголошено 17.01.2008 р.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Відповідач Приватне підприємство „СМВ”, як суб’єкт підприємницької діяльності зареєстроване Яворівською районною державною адміністрацією 29.11.1995 р.

Як вбачається з довідки № 58 від 21.08.2007 р. відповідач узяте на облік 29.11.1995 р. за № 154 у ДПІ у Яворівському районі.

Відповідно до довідки № 4620/10/15-0 від 17.10.2007 р., відповідач неподавав податкову звітність з 23.01.2006 р., чим порушує вимоги ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”. Як вбачається із матеріалів справи відповідач заборгованості по сплаті податків, зборів (обов’язкових платежів) не має.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України: учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною першою ст. 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

А згідно з ч. 1 ст. 247 ГК України: у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації.

Відповідно до ч. 15 ст. 58 ГК України скасування (припинення) державної реєстрації суб’єкта господарювання здїйснюється за його особистою заявою, а також на підставі рішення суду у випадках визнання недійсним або таким, що суперечать законодавству, установчих документів, або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, або в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 ЗУ „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

Відповідачем не представлено суду доказів про подання до органів державної податкової служби документів податкової звітності згідно з вимогами законодавства. Цей факт, на думку суду свідчить про те, що відповідач, будучи суб’єктом підприємницької діяльності не дотримується приписів законодавства щодо інформування контролюючих органів про результати власної господарської (підприємницької) діяльності, зокрема не подає у встановленому порядку та у визначені терміни податкову звітність.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, те, що позов підлягає задоволенню.

Судовий збір суд покладає на винну сторону відповідача.

Керуючись ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”, ч.15.ст.58 Господарського кодексу України, ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, ч. 1 ст. 216, ст. 218, ч.1 ст. 238 ГК України, ч. 1 ст. 247 ГК України ст.ст.17, 48, 69, 71, ч. 4 ст. 94, 122-124, 138-140, 151-154, 162, 163, п.6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

постановив :

1. Позов задоволити повністю.

2. Скасувати (припинити) державну реєстрацію Приватного підприємства „СМВ” (81023, с. Цетуля Яворівського району Львівської області, ).

3. Покласти на керівника Приватного підприємства „СМВ” виконання функцій ліквідатора юридичної осооби у встановленому законом порядку і в трьохмісячній термін подати органу державної реєстрації документи відповідно до ст. 36 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”.

4. Стягнути з Приватного підприємства „СМВ” (81023, с. Цетуля Яворівського району Львівської області, ) в доход державного бюджету –3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанову у даній справі надіслати учасникам процесу, органу державної реєстрації.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І “Апеляційне провадження” Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Запотічняк О.Д.