ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2008 р.

Справа № 11/7.

За позовом Новодністровської міської ради

до відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" м. Чернівці

про спонукання до укладення договору оренди землі

Суддя Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Соловей М.М. –юрист (довіреність від 08.01.2008 року)

Від відповідача – Шиба О.М. –начальник юридичного відділу (довіреність №60 від 01.02.2008 року)

Згідно розпорядження голови господарського суду Чернівецької області від ід 30.01.2008 року розгляд справи доручено судді Бутирському А.А.

СУТЬ СПОРУ: : Новодністровська міська рада м.Новодністровськ звернулась з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" м.Чернівці про спонукання до укладення договору оренди землі з 01.01.2005 року на умовах проекту договору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач тривалий час користується земельною ділянкою розміром 1,1301 га, на якій знаходиться підстанція ГПП-110/10, що належить ВАТ ЕК "Чернівціобленерго". Однак, продовжує позивач, відповідач ухиляється від укладення договору оренди землі, на якій знаходиться його майно.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що правовстановлюючі документи на підстанцію ГПП-110/10 на даний час не оформлені, тож даний об’єкт не належить йому на праві власності, а відтак він не зобов’язаний укладати договір оренди земельної ділянки.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Новодністровської міської ради від 16.11.2001року всі землі міста Новодністровськ є землями комунальної власності, крім земель державної форми власності.

Згідно акта № 20 від 10.01.2006 року про узгодження площ земельних ділянок, зайнятих об’єктами ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" останній користується земельною ділянкою площею 1,1301 га, що знаходиться у комунальній власності міста Новодністровськ.

Рішенням Новодністровської міської ради № 30 від 13.06.2006 року зобов’язано відповідача укласти договір оренди землі в місячний термін.

Позивач неодноразово листами від 07.06.2006 року, від 04.08.2006 року та від 04.12.2006 року звертався до відповідача з вимогою про укладення договору оренди землі, однак на момент розгляду справи договір не укладено.

Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 2 згаданого Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 120 Земельного кодексу України в редакції від 09.02.2006 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, а при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У відповідності до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, як з’ясовано під час судового розгляду справи, об’єкт нерухомості (підстанція ГПП-110/10), що знаходиться на спірній земельній ділянці, не перебуває у його власності або законному користуванні, тож відсутні законодавчо визначені підстави для зобов’язання відповідача укласти відповідний договір оренди з позивачем, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, позивачем не вказано, якою є площа підстанції ГПП-110/10, що має значення для визначення розміру орендованої земельної ділянки.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя

А.А. Бутирський