ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 7/182-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Іванченко І.С. дов. від 21.12.2007 року

відповідача

Оленченко С.В. дов. від 14.12.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного торгівельно –промислового підприємства "Сінгл"

на постанову

від 02.10.2007 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 7/182-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до

Приватного торгівельно –промислового підприємства "Сінгл"

про

розірвання договору оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного торгівельно –промислового підприємства "Сінгл" про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.10.2004 року №12/02-1184-ОД укладеного між сторонами та виселення Приватного торгівельно –промислового підприємства "Сінгл" з орендованого приміщення, розташованого за адресою вул. Чернишевського, 24-А.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 року у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що позивачем не надано доказів в підтвердження використання відповідачем орендованого приміщення не за його цільовим призначенням.

За апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою від 02.10.2007 року скасоване та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.10.2004 року №12/02-1184-ОД розірвано, а приватне торгівельно-промислове підприємство "Сінгл" виселено з орендованого приміщення.

Постанова обґрунтована доведеністю позовних вимог, зокрема, тим, що позивачем надано документи, які підтверджують використання орендованого майна не за цільовим призначенням.

Приватне торгівельно-промислове підприємство "Сінгл" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову від 02.10.2007 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в якій, (з урахуванням уточнень від 01.02.2008 року) просить постанову скасувати та залишити в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 року.

Позивач у касаційній скарзі зазначає, що апеляційним судом порушені норми матеріального права, а саме статті 526, 530, 610, 762, 764, 773 Цивільного кодексу України, статті 17, 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Наказ державної митної служби №173 від 28.03.2000 року "Про затвердження Порядку застосування митного режиму тимчасового ввезення (вивезення)" та норми Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін , перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи і повноти їх встановлення в рішенні та постанові суду, а також правильність застосування господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є розірвання договору оренди та виселення з підстав використання приміщення не за цільовим призначенням.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2004 року між сторонами у справі було укладено договір оренди нерухомого майна № 12/1184-ОД, що належить до державної власності, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно –нежитлове приміщення площею 482, 5 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 24-А, на першому поверсі п'ятиповерхового будинку, що знаходиться на балансі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, з метою використання під виставку.

Передачу об'єкта оренди, здійснено за актом приймання –передачі від 01.10.2004 року.

Позовні вимоги про розірвання зазначеного договору позивач обґрунтував посиланням на те, що відповідач порушив умови договору і допустив нецільове використання майна розташувавши в приміщенні Автосалон "Нагорний", магазин та офіс в той час як умовами договору оренди державної власності передбачено, що майно передається в оренду з метою використання під виставку.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що надані позивачем докази: прайс-листи та рекламні проспекти не є належними у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказами для підтвердження здійснення торгівлі.

Наданий акт перевірки виконання умов договору оренди від 04.07.2007 року складено в односторонньому порядку, що також виключає його використання в якості доказу використання приміщення з іншою метою ніж передбачено договором.

Господарський суд Дніпропетровської області, також, дійшов висновку що автосалон це автомобільна виставка, а тому немає підстав вважати, що використання приміщення під автосалон є нецільовим використанням орендованого під виставку приміщення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 року зазначене рішення скасоване.

Касаційна інстанція не може погодитись із таким висновком з наступних підстав.

Відповідно пункту 8 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду у постанові мають бути зазначені доводи, за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Проте, Дніпропетровський апеляційний господарський суд у постанові від 02.10.2007 року взагалі не навів ніяких доводів чому він не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно статті 11110 Господарського процесуального кодексу України порушення процесуального права є підставою для скасування постанови апеляційної інстанції, в зв'язку з чим постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 року підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 року у справі № 7/182-07 господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2007 року у справі №7/182-07 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного торгівельно –промислового підприємства "Сінгл" задовольнити.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач