ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.08 р.                     Справа № 7/310

Господарський суд Донецької області у складі судді Малашкевича С.А., при секретарі судового засідання Максимовій В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Державного підприємства „Ровенькиантрацит” м. Ровеньки

До відповідача: Спільного українсько-болгарсько-російського підприємства „Аніка” м. Донецьк

Предмет спору: про стягнення заборгованості за відвантажену вугільну продукцію у сумі 5848,34 грн.

За участю представників:

від позивача: не з’явились;

від відповідача: не з’явились.

Суть справи:

ДП „Ровенькиантрацит” м. Ровеньки звернулось з позовом до СП „Аніка” м. Донецьк про стягнення заборгованості за відвантажену вугільну продукцію у сумі 5848,34 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на лист відповідача від 05.03.01 №34 про відвантаження вугілля; квитанції в прийомі вантажу №48915982 від 16.03.01, №48915983 від 16.03.01, №48863309 від 17.03.01; заяву про припинення зобов’язання зарахуванням від 01.09.03; вимогу про сплату коштів за вугільну продукцію №1161 від 27.07.06 та інші.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в судових засіданнях, про які був повідомлений належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Відповідачем на адресу позивача направлений лист – замовлення №34 від 05.03.01 про відвантаження вугілля марок АМ, АС по цінам прейскурантам, в якому він зазначив реквізити отримувача, а також гарантував оплату.

Позивачем була здійснена поставка вугілля марок АМ, АС за реквізитами, які зазначені відповідачем у замовленні у кількості 207 тон на загальну суму 41353,14грн., про що свідчать квитанції в прийомі вантажу №48915982 від 16.03.01, №48915983 від 16.03.01, №48863309 від 17.03.01, які наявні в матеріалах справи.

Позивач направив відповідачу заяву про припинення зобов’язання зарахуванням від 01.09.03 на загальну суму 35504,80грн. за отриманий від відповідача товар.

У відповідності з ч. 2 ст. 601 ЦК України залік зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї із сторін.

З урахуванням проведеного заліку зустрічних вимог заборгованість відповідача склала 5848,34грн.

Оскільки, строк виконання зобов’язання по сплаті за вугілля сторонами не встановлений, позивач направив відповідачу вимогу від 27.07.06 №1161 про сплату 5848,34грн. заборгованості за вугільну продукцію, яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

Вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України під поняттям “угода” розуміється та визнається певна дія особи, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Договори можуть укладатись в усній або в письмовій формі (простій чи нотаріальній), якщо для відповідного договору законом не встановлено певної форми.

Виникнення і припинення цивільних прав між сторонами являється їх волевиявлення однієї сторони поставити інший стороні продукцію за умови її оплати.

Домовленість сторін спрямована на виконання цих зобов’язань і, тому вони порушують правові наслідки.

За замовленням відповідача позивачем відвантажено вугілля, яке відповідач зобов’язувався сплатити у повному обсязі.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в статті 530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору, а якщо строк виконання зобов’язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий борг в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги.

Матеріалами справи, зокрема листами від 05.03.01 №34, залізничними квитанціями, вимогою про сплату вартості вугілля, підтверджується, що на момент звернення позивача до суду, сума боргу складає 5848,34грн., оскільки вимога про сплату цієї суми не виконана відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач на час вирішення спору не погасив суму основного боргу, слід задовольнити цю вимогу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведе, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства „Ровенькиантрацит” м. Ровеньки задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Спільного українсько-болгарсько-російського підприємства „Аніка” м. Донецьк (83114, вул. Університетська, 78, м. Донецьк; ) на користь Державного підприємства „Ровенькиантрацит” м. Ровеньки (94700, вул. Комуністична, 6, м. Роженьки; р/р №0607 в ПІБ м. Ровеньки, МФО 304502; ) суму боргу 5848,34 грн. та судові витрати по сплаті державного мита у сумі 102,00грн., та за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Малашкевич С.А.