КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2008                                                                                           № 16/167 (1998)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Бондар С.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача – представник не з’явився,

від відповідача 1 – представник не з’явився,

від відповідача 2 – Костерний Д.О. – юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.01.2008

у справі № 16/167 (1998)

за позовом                               Житомирське підприємство "Облпаливо"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Павлоградвугілля"

Державне територіально-галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

про                                                  стягнення 155,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.01.2008р. у справі № 16/167 відмовлено ВАТ «Павлоградвугілля» в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ВАТ «Павлоградвугілля», не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Зокрема він стверджує, що наказ арбітражного суду м. Києва від 12 травня 1998 р. по справі № 16/167 є таким, що не підлягає виконанню.

Свою позицію він мотивував тим, що 11.01.2005р. ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було порушено провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ «Павлоградвугілля».

24.09.2005р. з метою виявлення всіх кредиторів боржника та осіб, які виявили бажання взяти участь в санації боржника в газеті «Урядовий кур’єр» було надруковано оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ «Павлоградвугілля».

Грошові вимоги Житомирського підприємства «Облпаливо» до ВАТ «Павлоградвугілля» в порядку передбаченому ч.1 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заявлені не були.

У зв’язку з чим скаржник вважає, що його зобов’язання перед Житомирським підприємством «Облпаливо» вважаються погашеними та припиненими.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача – 2, суд встановив наступне:

Рішенням арбітражного суду м. Києва у справі № 16/167 від 12.05.1998 р. за позовом Житомирського підприємства «Облпаливо» до Шахти «Палоградська» та Управління Південно –Західної залізниці стягнуто з розрахункового рахунку Шахти «Павлоградська» на користь Житомирського підприємства «Облпаливо» 155 грн. 95 коп. основного боргу та 7 грн. 80 коп. державного мита. В позові до Управління Південно–Західної залізниці відмовлено.

12 травня 1998 року на виконання рішення було видано Арбітражним судом м. Києва наказ на примусове стягнення вказаних сум.

ВАТ «Павлоградвугілля» звернулось до Господарського суду м. Києва з заявою № 8/9225 від 26.11.07 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі № 16/167 (1998 рік) за позовом Житомирського підприємства «Облпаливо» до Шахти «Палоградська», Управління Південно –Західної залізниці про стягнення 155 грн. 95 коп.

В заяві заявник посилаючись на ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України стверджує, що наказ арбітражного суду м. Києва від 12 травня 1998 р. по справі № 16/167 є таким що не підлягає виконанню.

Як свідчать матеріали справи постановою Павлоградського міського відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 24.07.2001 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу Арбітражного суду міста Києва від 12.05.1998р. у справі № 16/167.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Павлоградвугілля» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 124 Конституції та ст. 115 ГПК судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом «Про виконавче провадження».

У випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника виконавче провадження з виконання рішення суду підлягає обов’язковому зупиненню на підставі п. 8 ст. 34 закону «Про виконавче провадження», оскільки протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, відповідно до п. 4 ст. 12 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Статтями 34, 37, 40, 401 Закону «Про виконавче провадження» не передбачено повернення виконавчого документа чи припинення виконання рішення суду з підстав, вказаних у ст. 14 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 7 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження закінчується передачею Державною виконавчою службою виконавчого документа ліквідаційній комісії в разі ліквідації боржника - юридичної особи, або арбітражному керуючому в разі визнання боржника банкрутом.

Отже, не подання стягувачем до суду в місячний строк з дня опублікування оголошення у офіційному друкованому органі про порушення справи про банкрутство заяви про визнання його кредитором по відношенню до боржника не може бути підставою для визнання судового рішення таким, що втратило законну силу та наказу такими, що не підлягає виконанню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є не обґрунтованою, у зв’язку з чим задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ухвала місцевого господарського суду відповідає чинному законодавству, матеріалам справи, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.01.2008р. у справі № 16/167 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» – без задоволення.

2.          Матеріали справи № 16/167 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

31.03.08 (відправлено)