ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2008 Справа № 4/460-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Вецало М.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом підприємства "Гідроенергокомплекс" громадської організації "Асоціація "Укргідроенерго" м. Вишгород Київської області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Олеся" м. Нова Каховка Херсонської області

про стягнення 50000грн.00коп.

за участю представників сторін:

від позивача: на засідання суду не прибув

від відповідача: юрист Спіцин Ю.В.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 50000грн. 00коп, посилаючись на невиконанням ним обов'язків по сплаті внесків за додатковою угодою №1 від 18.07.2006року до договору простого товариства (спільної діяльності) від 29.11.2004року по відновленню роботи Білоцерківської гідроелектростанції.

Відповідач позовних вимог не визнає, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що проект відновлення роботи ГЕС для нього безперспективний. Крім того, він зазначає, що позивач при підписанні додаткової угоди не виконав передбачені основним договором та додатковою угодою умови і не надав йому правдивої інформації, основного договору, фінансових звітів та плану щодо господарської діяльності і проекту будівництва, чим ввів його в оману при підписанні угоди, тому він вважає її нікчемною

Він також зазначає, що факсом він надіслав заяву від 01.08.2007року №663 про вихід його із учасників товариства, яку надіслано додатково також поштою 03.08.2007року, а вимогу позивача про сплату внеску в сумі 50000грн.00коп. було ним отримано після подачі заяви про вихід із учасників простого товариства, тому він не є учасником товариства і не повинен сплачувати внески.

За клопотанням сторін справа вирішена за межами строку встановленого ч.1 ст. 69 ГПК України (телеграма позивача –арк. справи 92 та заява відповідача –арк. справи 96).

В засіданні 17.01.2008року судом оголошувалася перерва до 31.01.2008року.

В засідання суду 31.01.2008 року представник позивача не прибув, надіславши телеграму, якою повідомляє суд про неможливість явки в засідання суду та просить оголосити повний текст рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

Встановив :

29 листопада 2004року підприємством "Гідроенергокомплекс" асоціації "Укргідроенерго" та іншими 9 підприємствами, як учасниками за договором, укладено договір простого товариства (спільної діяльності). Згідно з цим договором учасники зобов'язалися шляхом об'єднання своїх зусиль: виробничо-технічного, інтелектуального та трудового потенціалу і матеріально-технічних та фінансових ресурсів, які належать учасникам на праві власності, спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: відновлення роботи, експлуатація та капітальний ремонт Білоцерківської гідроелектростанції (ГЕС) в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області з метою виробництва і реалізації електроенергії.

Згідно з пунктом 2.2. договору від 29.11.2004року спільна діяльність здійснюється відповідно до Програми робіт, що додається до даного договору (додаток №1) і є його невід'ємною частиною, в якій учасники визначають порядок, строки, етапи і інші умови спільної діяльності.

Ведення спільних справ за зазначеним договором здійснюється учасниками з їх загальної згоди. При цьому, пунктом 5.3 договору керівництво спільною діяльністю за договором, а також ведення спільних справ доручається підприємству "Гідроенергокомплекс" асоціації "Укргідроенерго", як учаснику №1.

В наступному, 18 липня 2006року було укладено додаткову угоду №1 до договору простого товариства (спільної діяльності) від 29.11.2004року згідно з якою до складу учасників договору від 29.11.2004року включено 27 учасників, в тому числі і підприємство "Гідроенергокомплекс" громадської організації "Асоціація "Укргідроенерго" (учасник №1) –позивач по справі та товариство з обмеженою відповідальністю "Олеся" (учасник №13) –відповідач по справі.

Учасники за додатковою угодою №1 зобов'язалися шляхом перерахування фінансових ресурсів на поточний рахунок спільної діяльності або шляхом виконання будівельно-монтажних, проектних та пусконалагоджувальних робіт скорегувати свої внески у спільну діяльність для досягнення загальних цілей договору від 29.11.2004року на підставі пункту 2.1 абзац 5, а саме: відновлення роботи, експлуатація та капітальний ремонт Білоцерківської гідроелектростанції (ГЕС) в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області з метою виробництва і реалізації електроенергії.

Спільна діяльність за додатковою угодою №1 здійснюється відповідно до Плану робіт, що додається до угоди (додаток №1) і є його невід'ємною частиною, в якому учасники визначають порядок, строки, етапи і інші умови спільної діяльності.

Керівництво спільною діяльністю за умовами пункту 5.3 зазначеної додаткової угоди, а також ведення спільних справ доручено учаснику №1 –позивачу по справі. При цьому, відповідно до пункту 5.5 додаткової угоди та статті 1135 ЦК України учасник №1 діє на підставі довіреностей, що видаються йому учасниками 2-27 в термін 10 календарних днів з моменту підписання угоди №1.

Звертаючись з позовом, позивач не надав довіреностей, передбачених пунктом 5.5 угоди №1 та зазначеної вище норми права, а відповідач стверджує, що така довіреність ним позивачу не видавалася.

Відповідно до пунктів 4.12, 6.13 додаткової угоди №1 внесок відповідача, як учасника №13 становлять грошові кошти для фінансування спільної діяльності в сумі 50000грн.00коп. Зазначена сума вноситься на спеціальний поточний рахунок протягом 60 днів від дня підписання додатку №1. При цьому частка учасника №13 в спільній діяльності становить 1,67%.

Звертаючись з позовом про стягнення з відповідача 50000грн.00коп., позивач посилався на невиконання ним обов'язків за додатковою угодою щодо своєчасного перерахування внесків. Підставою позовних вимог він зазначив, статті 526, 629 ЦК України, якими встановлено обов'язковість виконання договору сторонами та виконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Крім того, позивач посилається на ст.ст. 1132, 1133 ЦК України.

В засіданні було встановлено, що правовідносини сторін врегульовані параграфом 2 глави 77 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання.

Відповідно до статті 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника згідно з частиною 1 статті 1133 ЦК України, на яку посилається позивач, вважається все те, що він вносить у спільну діяльність, в тому числі і грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Законодавством також передбачено підстави припинення договору простого товариства, серед яких пунктом 4 частини 1 статті 1141 та частиною 1 статті 1142 ЦК України встановлено право учасника зробити заяву про відмову від подальшої участі у безстроковому договорі простого товариства не пізніше ніж за три місяці до виходу з договору. Умова про обмеження права на відмову від договору простого товариства є нікчемною.

Із наданих відповідачем доказів та пояснень його представників в засіданнях суду вбачається, що при укладенні додаткової угоди №1, всупереч вимогам закону та умов договору від 29.11.2004року і додаткової угоди відповідачу не було надано повної інформації щодо спільної діяльності відповідно до вимог статті 1136 ЦК України, а також самого договору від 29.11.2004року, додатком до якого є угода №1 та Плану робіт, що додається до угоди (додаток №1) і є його невід'ємною частиною, в якому учасники визначають порядок, строки, етапи і інші умови спільної діяльності. Не надано цього Плану, як невід'ємної частини угоди, а також доказів підписання його учасниками угоди, в тому числі і відповідачем, і до матеріалів справи позивачем при зверненні з позовом.

Представник відповідача також надав докази, якими підтверджується, що дізнавшись в наступному, після підписання додаткової угоди, про те, що проект відновлення роботи ГЕС є неперспективним, а додаткова угода передбачає лише покриття збитків, які виникли в результаті спільної діяльності, відповідач факсом надіслав заяву від 01.08.2007року №663 про вихід його із учасників товариства, яка була надіслана також поштою 03.08.2007року.

Представник позивача в засіданні не заперечував факту подання відповідачем заяви про вихід із учасників товариства, тобто про його відмову від договору та додаткової угоди та пояснив, що питання виходу відповідача із числа учасників на загальні збори не виносилося, тому відповідь на його лист від 28.08.2007року (арк. справи 54) з проханням повідомити про результати розгляду заяви не надавалася, оскільки відповідно до частини 1 статті 1142 ЦК України він автоматично вибув із числа учасників через 3 місяці від дати подання заяви.

З урахуванням зазначеного, судом констатується факт того, що відповідач відмовився від подальшої участі в спільній діяльності, вибув із числа учасників додаткової угоди від 18.07.2006року у зв'язку з її припиненням по відношенню до нього і на момент звернення позивача з позовом він не був учасником договору про спільну діяльність, тому правові підстави стягнення з нього 50000грн.00коп., як внеска учасника, встановленого угодою №1 відсутні.

Судом відхиляються, як безпідставні, посилання позивача на те, що незалежно від того, що відповідач вибув із числа учасників, він повинен сплатити внесок учасника на підставі статті 1143 ЦК України. Зазначеною нормою передбачено відповідальність учасника, участь якого в договорі простого товариства припинилася перед третіми особами за спільними зобов'язаннями, які виникли в період його участі в договорі, як учасника. Позивач по справі уповноважений лише здійснювати ведення спільних справ та представляти інтереси учасників угоди. Він не є третьою особою за спільними зобов'язаннями та не надав будь-яких доказів існування правочину за участю третіх осіб, а позовні вимоги заявлені ним з інших підстав.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України відносяться на позивача.

На підставі зазначених норм закону, керуючись статтями 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд –

Вирішив:

1.В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                З.І.Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до статті 84 ГПК України і оголошено в засіданні 31.01.2008року.