СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2008 р.

Справа № 9/566

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1

с. Жовтневе Кам'янець-Подільського
району

до      Приватного підприємця ОСОБА_2

с. Жовтневе Кам'янець-Подільського
району

про  визнання договору суборенди нерухомого майна
від 18.09.07 №19/1

недійсним.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору :

- на стороні позивача - фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, с.Жовтневе

Кам'янець-Подільського району,

- на стороні відповідача
-Товариство з обмеженою відповідальністю „Альфа-Хім” м.Кам'янець-

Подільський

Суддя         Олійник Ю.П

Представники  :

Від позивача     -
ОСОБА_1.-підприємець,  ОСОБА_4.-
за дов. від 07.02.08 ,

Від відповідача
-ОСОБА_5. - за  дов. від 15.11.07,

Від Третіх осіб :  ОСОБА_4. -представник
ОСОБА_3за  дов. від 28.02.08,

ОСОБА_5.- представник ТОВ „ Альфа-хім”
за дов. від 20.02.08

У судовому засіданні , за
погодженням представників  сторін,
оголошено вступну і  резолютивну частини
рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Суть спору:  Позивач у    позовній
заяві, судовому засіданні та його представник  просять визнати недійсним  договір від 18.09.07 №19/1 суборенди майна,
що складається з магазину та комплексу обслуговування автотранспорту площею
320кв.м. за адресою м. Кам'янець-Подільський, вул. Др. народів, 1. Посилаються
на те, що спірний договір укладений під впливом обману у зв'язку з тим, що
відповідач приховав недоліки зданого в суборенду майна. Зокрема, відповідач
приховав відсутність на автомийці
очисних споруд та оборотної системи водопостачання, розетки трьохфазного
струму не обладнані заземленням, у виробничому приміщенні відсутня вентиляція,
мережі електроенергії, тепло- та водопостачання не розділені для ведення
окремого обліку, орендар не є споживачем електроенергії, тепло- та
водопостачання на переданному об'єкті. Вважають, що при укладенні договору не
були визначені всі його істотні умови,визначені ст. 284 ГК України ,  не зазначено, яке саме приміщення передається
в оренду, не визначена вартість кожного виду майна, що передається в суборенду,
орендар не погодив договір з власником майна, який повинен був проставити на
договорі відповідну відмітку. Крім того, на даний об'єкт орендар уклав
аналогічний договір з  підприємцем
ОСОБА_3. про передачу в суборенду з метою отримання подвійної орендної плати.
Відповідно правочин підлягає  визнанню
недійсним з моменту його вчинення.

У доповненнях до позовних вимог
позивач посилається також на ст.ст. 180 та 181 ГК України. Звертається увага на
ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України , згідно якого  необхідна згода другого з подружжя стосовно
цінного майна.  Крім того, як на  підставу позову посилається на  ст.ст. 203 , 207, 215 ЦК України ,
оскільки  вважає, що спірний договір
підписаний не відповідачем, а іншою невстановленою особою , так   як відрізняються підписи на договорі  та
інших документах.

У зв'язку із зазначеним  позивачем заявлено клопотання про
призначення  судової почеркознавчої  експертизи
для вирішення питання   про те ,
чи відповідачем або іншою особою вчинено підпис у спірних договорах
оренди.  Судом відмовлено у клопотанні ,
оскільки  згідно ст. 41  ГПК України
судова експертиза призначається для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішені господарського спору  і
потребують  спеціальних знань. Натомість
суд не вбачає необхідності зазначеного , враховуючи, що представником
відповідача  підтверджується
підписання  договорів саме відповідачем .
Крім того, враховується, що Постановою прокуратури м.Кам'янець-Подільський від
21.12.07 відмовлено  у порушені
кримінальної справи  відносно відповідача
по ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник у судовому засіданні
позовні вимоги заперечують, оскільки зазначені позивачем підстави можуть
бути лише підставами для розірвання договору, а не для визнання його недійсним.
Посилається на те, що в самому договорі зазначено про належний технічний стан
об'єкта та відповідність його пожежним та санітарно-технічним нормам і суборендар
немає жодних претензій до орендаря з приводу стану об'єкта  оренди. Крім того, актом Державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 17.03.06 підтверджується, що на об'єкті виконані згідно з
державними будівельними нормами всі роботи, змонтоване та випробуване
обладнання, створені безпечні умови з охорони праці, пожежної безпеки,
екологічних та санітарних норм. Комунікації холодного та гарячого
водопостачання, каналізації, теплопостачання, газопостачання, енергопостачання
та зв'язку забезпечують нормальну експлуатацію об'єкта. За заявою позивача були
проведені заміри опору ізоляції та встановлено, що заземлення виконано згідно
вимог ПУЄ і ПТБ. Зазначене свідчить про відсутність обману на позивача при
укладенні договору. Крім того,  05.09.07
власник майна надав письмову згоду на передачу майна в суборенду.  Ініціатива укладення двох договорів оренди (з
позивачем та його дружиною) виходила від самого позивача для зменшення суми
орендної плати та виходячи з того, що об'єкт оренди включає в себе магазин та
комплекс обслуговування автотранспорту,
у позивача  наявний лише патент на
торгівельну діяльність, а у дружини -на технічне обслуговування та ремонт
автомобілів.

Враховуючи , що винесене по справі
рішення  може вплинути на права та
інтереси  суборендаря за договором 19/2
щодо користування орендованим майном, судом згідно ст. 27 ГПК України залучено
до участі у  справі фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на  стороні позивача. Остання  у поясненні на позов посилається на ст.ст.
180, 181 ГК України та на  ч. 3 ст. 65
Сімейного кодексу України , згідно якої
необхідна згода другого з подружжя стосовно цінного майна. Представником
третьої особи зазначається , що позивачем безпідставно укладено на одне і те ж
майно два договори.

Враховуючи, що винесене рішення по
справі  може вплинути на права та
інтереси безпосереднього власника майна (орендодавця ) за договором оренди №04
від 01.04.06, судом згідно ст.27 ГПК України залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, ТзОВ «Альфа-Хім»м. Кам'янець-Подільський. Останнім  у поясненнях зазначається, що дійсно
1.04.06  укладено з відповідачем договір
оренди , надано згоду  на передачу майна
в суборенду. Звертається увага на те, що технічний стан об'єкта оренди  відповідає
нормам, що підтверджується  Актом
державної  приймальної комісії по
прийняттю  в експлуатацію від 17.03.06.
Крім того, посилається на відмову   у
порушенні  кримінальної справи
Прокуратурою м. Кам'янець-Подільський .

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

Згідно договору оренди  № 4 від 1.04.06, укладеним  між ТОВ „ Альфа-хім” ( Третя особа ) та
відповідачем ,  Третя особа передає,
а  відповідач  приймає
в  тимчасове користування  приміщення під магазин  та комплекс по обслуговуванню  автотранспорту  на АЗС . Згідно п.7.7 договору  з письмового дозволу  орендодавця орендар має право передавати  орендоване приміщення та майно  в суборенду.

5.09.07 листом № 0509   ТОВ „ Альфа-хім” ( Третя особа )  надало згоду на передачу відповідачем майна в
суборенду.

18.09.07 між відповідачем (орендарем)
та позивачем (суборендарем) укладений договір суборенди №19/1, згідно якого
орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування магазин,
комплекс обслуговування автотранспорту площею 320,0кв.м. та обладнання, яке є
невід'ємною частиною автозаправочної станції , що знаходиться за адресою м. Кам'янець-Подільський,
вул. Др. Народів, 1.  Згідно п.п. 1.1,
1.2 , 1.3, 1.4 , 3.4., 5.1. види та кількість майна, що передається в
оренду,  визначаються у переліку, що є
невід'ємною частиною договору. Стан орендованого майна на момент передачі в
суборенду задовільний і повністю відповідає протипожежним та
санітарно-технічним нормам. Фактичний технічний стан об'єкта, що орендується
цілком задовольняє суборендаря, який немає жодних претензій до орендаря.
Приймання-передача майна оформляється актом приймання-передачі, в якому
зазначається стан майна, що передається. Майно вважається переданим з моменту
підписання акту приймання-передачі. Розмір орендної плати становить 2500,00
дол. США в місяць.

Позивачем та відповідачем складено акти
прийому-передачі майна від 19.09.07, зокрема,
приміщення магазину , приміщення автомийки , приміщення шиномонтажу ,
СТО та майна,  як додатки №1 та № 2  до договору .

Аналогічний договір від 18.09.07
№19/2 суборенди майна, що складається з магазину та комплексу обслуговування
автотранспорту  відповідачем укладено
з  фізичною особою-підприємцем  ОСОБА_3( Третьою особою). За поясненням
сторін  цей договір укладено хронологічно
пізніше  спірного  договору, про що також свідчать порядкові
номери договорів.

Як вбачається з акту Державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 17.03.06  (п.п.8,9) на
об'єкті виконані згідно з державними будівельними нормами всі роботи, змонтоване
та випробуване обладнання, створені безпечні умови з охорони праці, пожежної
безпеки, екологічних та санітарних норм. Комунікації холодного та гарячого
водопостачання, каналізації, теплопостачання, газопостачання, енергопостачання
та зв'язку забезпечують нормальну експлуатацію об'єкта.

Згідно рішення господарського суду
Хмельницької області  від 10.01.08 по
справі № 88287  за позовом відповідача
до позивача та Третьої особи на стороні позивача вирішено стягнути з останніх
по 17675 грн. основного боргу по договорах суборенди. На момент вирішення спору
рішення не набрало чинності , оскільки
оскаржено.

Досліджуючи  надані сторонами  докази , аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх
в  сукупності  , судом
враховується  наступне.

Згідно ст. 42 ГК України
підприємництво -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та
одержання прибутку.

Згідно ст. 179 ГК України
господарські   договори    укладаються    за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей,     передбачених      ГК України,      іншими нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

При цьому згідно ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Посилання позивача  на невизначеність сторонами істотних умов
договору судом до уваги не приймається, оскільки  об'єкт оренди визначено у п.1.1. спірного
договору та додатках № 1 та № 2 до договору , відновлення орендованого майна та
умови його повернення  визначені у п.п.
6.5, 6.6, 8, 9.5 договору.  Щодо порядок
використання амортизаційних відрахувань, то останній поширюється згідно ст. 284
ГК України на договора оренди, а не суборенди. Судом враховується, що сторони
по договору не є юридичними особами,
визначення  чистого доходу у них
відбуваться згідно статті 13 Декрет
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992  № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян»
як різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.  Крім того, нормами п.8.5  ст. 8 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств” від 28.12.94 із змінами і доповеннями  врегульовано
суб'єкта використання амортизаційних відрахувань основних  фондів,
наданих   в   лізинг (оренду).

Відповідачем та Третьою особою на
стороні відповідача  спростовано
доводи  позивача про те, що відповідач  не погодив договір з власником майна,
оскільки надано лист ТОВ „ Альфа-хім” ( Третя особа ) № 0509 від  5.09.07 , яким  надано згоду на передачу відповідачем майна в
суборенду.

Крім того, посилання позивача   на
умови неукладеності договору суборенди не може бути підставою для
визнання договору недійсним.

Згідно ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є
недодержання  в  момент вчинення  правочину
стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою -
третьою,  п'ятою та  шостою
статті  203  ЦК України, тобто зміст правочину не може
суперечити чинному законодавству, особа повинна мати  необхідний обсяг  цивільної дієздатності , волевиявлення  учасника
правочину  має  бути
вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним,
правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та
інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачем у судовому засіданні
всупереч ст. 33 ГПК України не доведено тих обставин , які  визначені ним як підстава недійсності
спірного договору, зокрема те, що спірний договір було укладено під впливом
обману та те, що відповідачем приховувались обставини, які мали істотне значення
при укладенні правочину. Матеріалами справи підтверджується, що спірний  договір укладено хронологічно раніше  за договір № 192 від 18.09.07, про що також
свідчать порядкові номери договорів, тому
укладення    відповідачем
аналогічного договору № 192 з Третьою особою на стороні позивача не може бути
підставою для визнання його недійсним.

При цьому судом враховується, що
згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України вчинення правочину  під впливом обману  передбачає умови, коли одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин , які  мають істотне значення. Відповідно  навіть сам по собі факт  передачі
об'єкту з недоліками , не зазначеними в
договорі , ще не дає підстав
вимагати визнання договору недійсним. Зазначене може бути  підставою для звернення до суду  з позовом про розірвання договору , зокрема,
згідно ст. 783 ЦК України,   або про
застосування санкцій.

Крім того,  посилання позивача на приховування
відповідачем недоліків зданого в суборенду майна  спростовуються актами прийому-передачі майна
від 19.09.07, зокрема, приміщення магазину , приміщення автомийки, приміщення
шиномонтажу, СТО та майна, як додатки №1 та № 2 до договору, у яких не
відображено незадовільного стану майна,
а  також п.п.  1.2 , 1.3, 1.4 , 3.4. спірного договору ,
згідно яких стан орендованого майна на момент передачі в суборенду задовільний
і повністю відповідає протипожежним та санітарно-технічним нормам, фактичний
технічний стан об'єкта, що орендується цілком задовольняє суборендаря, який
немає жодних претензій до орендаря. Відповідно надані  позивачем
довідка Кам'янець-Подільського міського району електромереж від 14.01.08
, акт головного  енергетика про те, що
розетки трьохфазного струму для підключення апаратів високого тиску не
обладнані заземленням, протокол і постанова про адміністративне
правопорушення  не спростовують
наведеного і переважно відносяться до іншого майна.

Судом також враховується, що
відповідно до ч.3 ст. 767 ЦК України,
яка застосовується до спірних взаємовідносин згідно ч. 3 ст. 774 ЦК
України,  саме наймач зобов'язаний у  присутності
наймодавця  перевірити справність  речі, а якщо
наймач  у  момент
передання  речі в його володіння
не переконається у її справності,  річ
вважається такою, що передана йому в належному стані.

Щодо посилань позивача на ч.
3 ст. 65 Сімейного кодексу України, то останні безпідставні, враховуючи те, що
норми зазначеної статті регулюють
відносини щодо права подружжя
на  розпоряджання  майном,
що  є  об'єктом
права   спільної   сумісної
власності  подружжя, натомість за
спірним договором  в суборенду
передавалось майно Третьої особи на стороні відповідача.

Необґрунтовані  також посилання позивача на те, що спірний
договір підписано не відповідачем , враховуючи, що представником відповідача,
який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від відповідача,   підтверджується підписання  договорів саме відповідачем . Крім того,
враховується, що Постановою прокуратури м.Кам'янець-Подільський від 21.12.07
відмовлено  у порушені кримінальної
справи  відносно відповідача по ч. 2 ст.
15- ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 364 КК України.

У зв'язку з вищенаведеним,  позовні вимоги позивача   за підставами , заявленими ним ,
безпідставні  і   у їх задоволенні належить  відмовити.

У
зв'язку з відмовою у  позові  судові
витрати покладаються на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 45,
47, 13, 15, 33, 44, 49, 82-85, 115  Господарського процесуального кодексу
України,  СУД

ВИРІШИВ:

У позові Приватного підприємця ОСОБА_1 с.
Жовтневе Кам'янець-Подільського району
до   Приватного підприємця
ОСОБА_2  с. Жовтневе
Кам'янець-Подільського району   про  визнання договору суборенди нерухомого майна
від 18.09.07 №19/1
недійсним відмовити .

Суддя