ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"30" жовтня 2008 р.

Справа №  11/345/08

За позовом:
Приватного підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до
1 відповідача: КП  “Миколаївське міжміське бюро технічної
інвентаризації”

(54030, м.Миколаїв, вул.Шевченко,
40)

до
2 відповідача: Виконкому Миколаївської
міської ради

(54001, м.Миколаїв,
вул.Адміральсьска, 20)

Суддя Василяка
К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від
позивача:

від
1 відповідача:

від
2 відповідача:

Суть спору:
визнання договорів дійсними та визнання права власності

Представники сторін у судове
засідання не з'явились, причин неявки не пояснили, не зважаючи на те, що були
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Позивачем вимоги ухвали суду від
30.09.2008р. не виконані.

Відповідачі у відзивах вказують на
можливість оформлення самочинного будівництва за наявності позитивних висновків
органів СЕС, ГУ МНС, управління містобудування та архітектури, а також
наявності правових документів на земельну ділянку.

На підставі ст.75 ГПК України суд
вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали  справи,
суд -

в с т а н о в
и в:

03.10.2001р. між ПП ОСОБА_1. та ВАТ
“Миколаївський комбінат силікатних виробів” в особі ліквідатора ОСОБА_2. були
укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна №14 та №15, зареєстровані
Універсальною товарною біржею “Нерухомість Н”.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 03.12.2001р. по справі №1/201 за ПП ОСОБА_1. було
визнано право власності на магазин загальною площею 111,7 кв.м, розташований за
адресою м.Миколаїв, вул.Силікатна, 227, придбаний за договором №14 від
03.10.2001р. та виробничу будівлю загальною площею 161,6 кв.м, розташовану за
адресою м.Миколаїв, вул.Силікатна, 227, придбану за договором №15 від
03.10.2001р.

Право власності на зазначені
об'єкти нерухомості було зареєстроване КП “ММБТІ” 10.01.2002р. за реєстровим
№113.

13.12.2002р. між ПП ОСОБА_1. та ВАТ
“Миколаївський комбінат силікатних виробів” в особі ліквідатора ОСОБА_2. було
укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №03, зареєстрований
Універсальною товарною біржею “Нерухомість Н”. За умовами договору, позивач
придбав у власність 241/10000 частину нежитлового об'єкту загальною площею
559,0 кв.м, за адресою м.Миколаїв, вул.Силікатна, 227.

Право власності ПП ОСОБА_1. на
зазначений об'єкт зареєстроване КП “ММБТІ” 16.10.2003р. за реєстровим №113.

29.09.2003р. між ПП ОСОБА_1. та ВАТ
“Миколаївський комбінат силікатних виробів” в особі ліквідатора ОСОБА_3. було
укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №11954, зареєстрований
Південною товарною біржею. За умовами договору, позивач придбав у власність
72/10000 частину нежитлового об'єкту розташованого за адресою м.Миколаїв,
вул.Силікатна, 227.

Право власності ПП ОСОБА_1. на
зазначений об'єкт зареєстроване КП “ММБТІ” 16.10.2003р. за реєстровим №113.

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання дійними договорів купівлі-продажу нерухомого майна №03 від
13.122002р. та №11954 від 29.09.2003р., а також визнання права власності на
самовільно побудовані нежитлові приміщення, розташовані за адресою м.Миколаїв,
вул.Силікатна, 227.

Ухвалою суду від 30.09.2008р. позивача
було зобов'язано надати відомості щодо наявності у позивача права власності
(користування) земельною ділянкою, на якій ним здійснено самочинне будівництво
та відомості стосовно перебування ВАТ “Миколаївський комбінат силікатних
виробів” в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Позивач вимоги ухвали суду не
виконав.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.657
Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.47 Цивільного
кодексу УРСР, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень Цивільного
кодексу України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається. Аналогічні положення містяться в ч.2 ст.220 Цивільного
кодексу України.

Позивачем не надано суду доказів
відмови контрагента за спірними договорами купівлі-продажу - ВАТ “Миколаївський
комбінат силікатних виробів” від нотаріального посвідчення договору та
відомостей стосовно його перебування в Єдиному державному реєстрі підприємств
та організацій України.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно можу бути за рішенням
суду  визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Позивачем не надано суду доказів
того, що земельна ділянка, на якій ним самочинно збудовані об'єкти нерухомості,
передавалась йому у власність або користування до, чи після будівництва.

Відповідно до ст.125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує це право, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відсутність витребуваних судом
відомостей позбавляє суд можливості встановити, чи дотримано позивачем вимоги
ст.125 Земельного Кодексу України та вчинені дії щодо отримання та оформлення
права на земельну ділянку під самочинно збудоване ним нерухоме майно, а
відповідно, прийняти по справі обґрунтоване та законне рішення.

Відповідно до приписів п.5 ст.81
ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні
для вирішення спору.

Позивачем не надано суду доказів
наявності поважних причин, по яких ним не надано витребувані матеріали.

Через відсутність витребуваних
судом доказів, суд не в змозі прийняти правильне рішення, яке ґрунтувалось би
на повному та всебічному з'ясуванні обставин справи.

За таких обставин, позов слід
залишити без розгляду.

Керуючись п.5 ст.81 ГПК
України,  суд -

УХВАЛИВ:

Залишити
позов без розгляду.

Суддя

К.Л.Василяка

07.11.2008р.