КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

19.02.08 р.                                                                                                    № 95/7-04

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді          Мостової Г.І.,

суддів:                              Агрикової О.В.,

Фаловської І.М.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Топгаз»на ухвалу господарського суду Київської області від 27.11.2007 р.

у справі № 95/7-04 (суддя Чорна Л.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Топгаз», м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства «Росава», м. Біла Церква

про стягнення 4145531,03 грн.

за участю представників:

від позивача: Мовчан А.О. –дов. №01/01 від 14.01.2008 р.

від відповідача: Кваша Ю.А. –дов. №05-63 від 02.01.2008 р.

від ВДВС Білоцерківського МУЮ: не з’явилися

встановив:

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. в задоволенні скарги закритого акціонерного товариства «Топгаз»на неправомірну бездіяльність Державної виконавчої служби у м. Біла Церква було відмовлено у зв’язку з пропуском строку на подання скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу №195/02 від 06.12.2007 р. (вх. суду № 2-04/1/1022/3196 від 21.12.2007 р.), в якій вважає, прийняту місцевим господарським судом ухвалу такою, що підлягає скасуванню у зв’язку з недоведеністю обставин, викладених у вказаній ухвалі, обставинам справи, а також, у зв’язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.12.2007 р. вказана апеляційна скарга була прийнята до провадження та розгляд справи №95/7-04 призначено на 05.02.2008р. В судовому засіданні 05.02.2008 р. оголошувалась перерва на 19.02.2008 р. на 10-10.

Представник позивача вимоги, викладені в апеляційній скарзі та письмовому поясненні №02/02 від 05.02.2008 р. підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні 19.02.2008 р. подав письмове пояснення №05/02 від 19.02.2008 р., яке на підставі ст.ст.99, 101 ГПК України залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві №05-67 від 04.02.2008 р., в якому просить ухвалу місцевого суду залишити без змін та відмовити ЗАТ «Топгаз»в задоволенні апеляційної скарги. Вказаний відзив був вручений представнику позивача в судовому засіданні 05.02.2008 р.

Представник відділу ВДВС Білоцерківського МУЮ після перерви в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні 05.02.2008 р. подав заперечення №1899 від 04.02.2008 р., в якому проти апеляційної скарги заперечує та просить залишити без змін ухвалу господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. Також, на виконання вимог суду було подано до канцелярії апеляційного суду клопотання №487 від 14.02.2008 р. (вх. суду №2-05/478/н від 15.02.2008 р.) про залучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.12.2006 р. (в т.ч. належним чином завірену копію журналу реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції); лист-відповідь на звернення позивача про поновлення виконавчого провадження. Зазначені додаткові докази залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст.99, 101 ГПК України.

Колегія апеляційного господарського суду винесла на обговорення питання розгляду апеляційної скарги без участі представника ВДВС Білоцерківського МУЮ. Представники сторін вважають за можливе розгляд справи без участі представника відділу ДВС. Враховуючи вище викладене, та матеріали справи, колегія апеляційного господарського суду вирішила, що неявка представника відділу ДВС не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а також враховуючи те, що про дату та час судового засідання учасники процесу були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали, додані до апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши пояснення представників сторін, колегія апеляційного суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2004 р. у справі №95/7-04 за позовом закритого акціонерного товариства «Топгаз»до відкритого акціонерного товариства «Росава»про стягнення 4141531,03 грн. було затверджено мирову угоду по справі №95/7-04 укладену 01.06.2004 р. (а.с.119-122).

Державною виконавчою службою у м. Біла Церква було розглянуто заяву ЗАТ «Топгаз»від 21.11.2006 р. про примусове виконання ухвали №95/7-04 від 02.06.2004 р. та за наслідками розгляду прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2006 р. (а.с.146).

Постановою Державної виконавчої служби у м. Біла Церква від 01.12.2006 р. зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали № 95/7-04 від 02.06.2004 р. у зв’язку із порушенням господарським судом Київської області провадження у справі №60/14б про банкрутство ВАТ «Росава», та постановлено направити сторонам та господарському суду Київської області копію вказаної постанови (а.с.147).

Закрите акціонерне товариство «Топгаз»подало до господарського суду Київської області скаргу №43-95/7-04 від 20.09.2007 р. (вх. місцевого суду №14302 від 24.09.2007 р.) на неправомірну бездіяльність Держаної виконавчої служби у м. Біла Церква, в якій просить визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, визнати неправомірними дії ДВС у м. Біла Церква, постанову Держаної виконавчої служби у м. Біла Церква від 01.12.2006 р. скасувати та зобов’язати ДВС у м. Біла Церква відновити виконавче провадження у справі №95/7-04 (а.с.124-132). Як вбачається з поштового штампу на конверті (а.с.132), скарга була подана до відділення поштового зв’язку 21.09.2007 р.

Ухвалою від 19.10.2007 р. розгляд вказаної скарги призначено на 06.11.2007 р. (а.с.136).

Закрите акціонерне товариство «Топгаз»подало клопотання №171/02 від 06.11.2007р. (вх. місцевого суду №17025 від 06.11.2007 р.) про уточнення та збільшення вимог, в якому просить визнати неправомірною (протиправною) постанову державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Прохацького Р.О. від 01.12.2006 р. про зупинення виконавчого провадження та зобов’язати ВДВС Білоцерківського міського управління юстиції поновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2004 р. у справі №95/7-04 (а.с.138).

При прийнятті постанови, колегія апеляційного суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. у справі №95/7-04 підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських суді можуть бути подані стягувачам, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Місцевий суд, визнаючи пропущеним строк на подання скарги відповідно ст.121-2 ГПК України, не врахував, що вказаною статтею визначено три моменти з яких починається відлік строку, а саме: день вчинення оскаржуваної дії, або день, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або день, коли дія мала бути вчинена, та не з’ясував власне з якого з трьох наведених вище моментів необхідно обліковувати десятиденний строк для звернення зі скаргою.

Як було встановлено колегією апеляційного суду постанова про зупинення виконавчого провадження була надіслана скаржнику супровідним листом №В13-2400 від 01.12.2006 р., що підтверджується належним чином завіреною копією журналу реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції Державної виконавчої служби у м. Біла Церква. Та позивач 11.09.2007 р. звернувся до міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ про поновлення виконавчого провадження.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що скаржнику було відомо про прийняття 01.12.2006 р. постанови про зупинення виконавчого провадження. І як наслідок, закрите акціонерне товариство «Топгаз»звернулося до суду зі скаргою на постанову про зупинення виконавчого провадження від 01.12.2006 р. з пропуском десятиденного строку на подання скарги, а саме: 21.09.2007 р.

У тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (ст. 121-2 ГПК України), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому ст.53 ГПК України, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку приймається ухвала.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що питання щодо пропуску строку на подання скарги, в т.ч. поважності причин пропуску, його відновлення або відмови у відновленні пропущеного строку на подання скарги повинно розглядатися місцевим судом лише на стадії прийняття скарги до розгляду.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»№14 від 26.12.2003 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов’язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, виходячи з системного аналізу норм законодавства України, колегія апеляційного суду вважає, що місцевий суд неправомірно за результатами розгляду скарги відмовив у її задоволені з лише тих підстав, що скаржником пропущений строк на подання скарги.

Розглянувши обставини, викладені у скарзі з врахуванням заяви про уточнення та збільшення вимог про визнання неправомірною (протиправною) постанови державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Прохацького Р.О. від 01.12.2006 р. про зупинення виконавчого провадження та зобов’язання ВДВС Білоцерківського міського управління юстиції поновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2004 р. у справі №95/7-04, колегія апеляційного суду визнає доводи скаржника неправомірними і вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 8 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у ст.ст.34 та 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст.34 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених п.п. 5,6,7,8,10 і 11 ст.34, п.п.1, 5 ст.35, - до розгляду питання по суті.

Впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у т.ч. на кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших фінансових установах, не знімається.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі, тобто, після 20.03.2002 р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Росава»).

Отже, оскільки зобов’язання боржника перед стягувачем виникли до дня введення господарським судом Київської області мораторію на задоволення вимог кредиторів, то твердження стягувача про те, що він є поточним кредитором є помилковими.

Колегія апеляційного суду також враховує, що ухвалою господарського суду Київської області від 10-17.12.2003 р. відкрита процедура санації боржника ВАТ «Росава», що відповідно до ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», виключає розпорядження майном боржника поза межами процедури санації та визначає порядок розгляду вимог кредиторів щодо зобов’язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації керуючим санацією. Зазначені норми виключають задоволення вимог і поточних кредиторів поза межами провадження у справі про банкрутство та надають право виконавчій службі зупиняти виконавче провадження по виконанню судового рішення керуючись п.8 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.99-103, п.4.ч.1.ст.104, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.           Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Топгаз»на ухвалу господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. у справі №95/7-04 задовольнити частково.

2.           Ухвалу господарського суду Київської області від 27.11.2007 р. у справі №95/7-04 скасувати.

3.           Відмовити закритому акціонерному товариству «Топгаз»у задоволенні скарги про визнання неправомірною (протиправною) постанови державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Прохацького Р.О. від 01.12.2006 р. про зупинення виконавчого провадження та про зобов’язання ВДВС Білоцерківського міського управління юстиції поновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2004 р. у справі №95/7-04.

4.           Постанову надіслати сторонам та відділу ДВС Білоцерківського міського управління юстиції.

5.           Матеріали справи №95/7-04 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                      Мостова Г.І.

Судді:                                                                                          Агрикова О.В.

Фаловська І.М.

Дата підписання повного тексту Постанови: 06.03.2008 р.

Дата відправки 12.03.08