ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2008                                                              Справа № 12/34

за позовом Закарпатського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Ужгород

до відповідача Фермерського господарства „Костак”, с. Фанчиково Виноградівського району

про стягнення суми 1 000 грн. –основного боргу; 85,54 грн. –пені; 398,40 грн. –інфляційних збитків та 350 грн. –витрат у відшкодування виконавчого напису нотаріуса.

Суддя Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача –Микула К. Г.,(представник за довіреністю № 1 від 10.04.2008 року)

Від відповідача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов Закарпатським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Ужгород до Фермерського господарства „Костак”, с. Фанчиково Виноградівського району про стягнення суми 1 000 грн. –основного боргу; 85,54 грн. –пені; 398,40 грн. –інфляційних збитків та 350 грн. –витрат у відшкодування виконавчого напису нотаріуса.

Представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Представник позивача надавши суду уточнення до позову (вх. № 3915 від 10.04.2008 року) та доказ надіслання від 31.03.2008 року (поштова квитанція № 4 та касовий чек) уточнень підтримує позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 000 грн. –основного боргу; 85,54 грн. –пені; 398,40 грн. –інфляційних збитків та 350 грн. –витрат у відшкодування виконавчого напису нотаріуса, посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

На вимогу суду відповідач письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування не подав, свого уповноваженого представника для участі у розгляді справи не направив, а тому справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвала про порушення провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у справі.

Повідомлення № 491590 підтверджує завчасне вручення відповідачу 01.04.2008 року ухвали від 27.03.2008 року про порушення провадження у справі, де вказано про місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Відповідач не скористався своїм правом щодо направлення свого представника для участі в судовому засіданні.

Позаяк, суду не надано відповідачем доказів чи відомостей поважних причин неможливості їх участі в судовому засіданні.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Закарпатське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (надалі Фонд) надало фермерському господарству „Костак” фінансову допомогу на поворотній основі в сумі 5 000 грн., згідно договору № 11 від 22.04.2003 року для придбання ПММ, насіння, мінеральних добрив. Строк повернення фінансової допомоги встановлено до 20.04.2005 року.

Згідно цього договору платіжним дорученням № 24 від 20.04.2003 року Закарпатське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств перерахувало на розрахунковий рахунок № 260051798 в АППБ „Аваль” м. Ужгорода фермерському господарству „Костак” 5 000 грн. Для забезпечення повернення 5 000 грн., державних коштів, було укладено договір про заставу майна від 05.04.2003 року, яким фермерське господарство „Костак” надає у заставу комбайн СК –5, 1984 року випуску, реєстраційний № 039-69 СК.

Фермерське господарство „Костак” повернуло відділенню фонду 4 000 грн. фінансової допомоги (03.10.2005 року –3 000 грн. та 26.12.2005 року –1 000 грн.). Залишилось повернути 1 000 грн. Отже, існує основний борг 1 000 грн., який всупереч багаторазовим зверненням та нагадуванням позивача –відповідачем не погашений.

Відділення звернулося до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., яка згідно договору про заставу майна від 05.04.2003 року звернула стягнення на комбайн СК –5, який фермерське господарство „Костак” надало у заставу. Однак, виконавча служба Виноградівського району виявила, що заставлене майно комбайн СК –5, 1984 року випуску, реєстраційний № 039-69 СК, належний фермерському господарству „Костак” відсутній.

Фермерське господарство „Костак” порушило п.п. 2.1, 2.2, 2.3 умов договору застави майна від 05.04.2003 року і провело реалізацію комбайну СК –5, 1984 року випуску, реєстраційний № 039-69 СК без відому позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, відповідачу нарахована до сплати пеня в розмірі 85,54 грн. При оцінці правильності нарахування пені відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України; ст. ст. 216 –218, 220 ГК України; Положень Закону України від 22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, судом визнано обґрунтовані позовні вимоги в цій частині і такими, що підлягають задоволенню.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, (п.2 ст. 625 ЦК України). Тому, вимоги позивача в частині стягнення 398,40 грн. –інфляційних збитків правомірні і підлягають задоволенню.

Судом задовільняються позовні вимоги в частині відшкодування витрат по оплаті за здійснення виконавчого напису нотаріусом, оскільки такі витрати документально стверджено (а/с 14).

З огляду на ухилення від виконання зобов’язань відповідачем щодо повернення грошової допомоги позивачу, відомостями органу ДВС про відсутність заставленого майна (а/с 16), суд, беручи до уваги заявлене клопотання позивача та його представника у судовому засіданні, з метою реального виконання даного рішення та з метою забезпечення позову вважає за можливе вжити захід до забезпечення позову відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України шляхом накладення арешту на заставлене майно вказане в договорі № 11 від 22.04.2003 року та у виконавчому написі нотаріуса (договір про заставу) –до повного виконання рішення суду, де б вказане майно не знаходилось.

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Досліджуючи критерії розмежування вини і недобросовісності суб’єктів спірних відносин суд притримувався лінії розмежування специфічних для різних видів цивільних відносин форм дотримання або порушення обов’язкових з погляду права моральних велінь вочевидь, що має визначатися колом обставин, які зумовлюють застосування до правопорушника заходів цивільно –правової відповідальності.

Позак, невідповідність параметрам добросовісності конкретних характеристик діяння учасника цивільних відносин залежно від мети правового регулювання може призводити не тільки до ненабуття ним певного права або відмови йому у праві на використання того чи іншого засобу правового захисту, а й до зміни його правового становища.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”; ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з фермерського господарства „Костак” (с. Фанчиково Виноградівського району, вул. Комсомольська, 56; код 30911620) на користь Закарпатського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (м. Ужгород, вул. Гойди, 8; код 20448582) суму 1 000 (одну тисячу грн.) –основного боргу; 85,54 (вісімдесят п’ять грн. 54 коп.) –пені; 398,40 (триста дев’яносто вісім грн. 40 коп.) - інфляційних збитків; 350 грн. (триста п’ятдесят грн.) –витрат у відшкодування виконавчого напису нотаріуса та 102 (сто дві грн.) - у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          З метою забезпечення позову накласти арешт на комбайн СК –5, 1984 року випуску, номер машини 67908, двигун № 95389989, реєстраційний № 039-69 СК, належний ФГ „Костак”, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АК № 357461, виданого інспекцією Держтехнагляду по Виноградівському району від 25.04.2003 року, де б він не знаходився.

4.          Дія арешту майна зазначеного в п. 3 резолютивної частини цього рішення поширюється до повного виконання рішення суду.

5.          Зобов’язати Виноградівський районний відділ ДВС надати суду відомості по невідкладному виконанню п. 3 резолютивної частини рішення.

6.          Попередити відповідача та посадових осіб ДВС про юридичну відповідальність за ухилення від виконання рішення суду (в т.ч. за ст. 382 КК України).

7.          Рішення надіслати сторонам та органу ДВС для вжиття невідкладних заходів.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тисянчин В. М.