КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.03.2008
№ 1/77/4-1/78/5 (9/80-9/81)

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Ковальчук О.О.

від відповідача 3 - Гамрецький В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2007

у справі № 1/77/4-1/78/5 (9/80-9/81)

за позовом                               Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чернігівметалопостач"

до                                                   ВАТ
"Постачальник"

Комунального підприємства Чернігівське міське бюро технічної
інвентаризації

третя особа           Суб"єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1

Дочірнє підприємство "Постач-Нафто-Сервіс"
Відкритого акціонерного товариства "Постачальник"

Суб"єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2

про
визнання недійсною відмови реєстратора, про визнання договорів дійсними,
спонукання до дійснення реєстрації прав власності

за зустрічним позовом Відкритого акціонерного
товариства "Постачальник"

до                            Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чернігівметалопостач"

третя особа
Комунальне підприємство Чернігівське міське бюро технічної
інвентаризації

про                        визнання недійсними
договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю
"Чернігівметалопостач" подано позов про визнання недійсним рішення
реєстратора (Чернігівського МБТІ) від 30 червня 2005р. про відмову в реєстрації
права власності на придбані за договорами купівлі-продажу від 10.12.04 р.
№1,2,3,4 та №5 від 15 квітня 2005р. ділянки залізничної колії та
асфальтно-бутове покриття, а також про визнання дійсними вказаних вище
договорів купівлі-продажу і про зобов'язання Чернігівського МБТІ здійснити
державну реєстрацію прав власності за позивачем на придбані об'єкти
нерухомості.

Відкрите
акціонерне товариство „Постачальник" в особі ліквідатора ВАТ
„Постачальник" ОСОБА_3. звернулося з зустрічним позовом з вимогами визнати
недійсними вищезазначені договори купівлі-продажу, обґрунтовуючі свої вимоги
тим, що договори купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна не були нотаріально
посвідчені.

Рішенням
господарського суду Чернігівської області від 26.07.2005 р. по справі №
9/80-9/81 позовні вимоги за первісним позовом задоволені частково, визнано
дійсними укладені між Відкритим акціонерним товариством "Постачальник"
та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівметалпостач"
договори: №1 від 10 грудня 2004р. Стосовно купівлі-продажу асфальтово-бутового
покриття (з пісковою основою 0,50м.),загальною площею 0,1597га за ціною
1597грн. №2 від 10 грудня 2004року стосовно купівлі-продажу ділянки залізничної
колії довжиною 100 метрів за ціною 3948грн. №3 від 10 грудня 2004р. стосовно
купівлі-продажу асфальтно-бутового покриття (з пісковою основою
0.50м.),загальною площею 0.1594га за ціною 1594грн. №4 від 10 грудня 2004року
стосовно купівлі-продажу ділянки залізничної колії довжиною 113 метрів за ціною
4461.24грн.. №5 від 15 квітня 2005року стосовно купівлі-продажу ділянки
залізничної колії довжиною 1115, метрів за ціною 34000грн, та зобов'язано
Комунальне підприємство „Чернігівське міжміське бюро технічної
інвентаризації" здійснити державну реєстрацію прав власності за
Товариством обмеженою відповідальністю "Чернігівметалпостач" на
придбане за вказаними договорами майно, у решті позову відмовлено, у
задоволенні позовних вимог по зустрічному позову відмовлено.

Постановою
Вищого господарського суду України від 23 березня 2006 року по справі №
9/80-9/81 Рішення господарського суду Чернігівської області від 26.07.2005 року
по справі № 9/80-9/81 скасовано, а справу передано на новий розгляд до
Господарського суду Чернігівської області.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області   від 18.12.2007 р.
первісний позов задоволений частково, визнано дійсними укладені між Відкритим

акціонерним    товариством   "Постачальник"    та
Товариством    з    обмеженою
відповідальністю "Чернігівметалпостач" договори:

-№1
від 10 грудня 2004р. стосовно купівлі-продажу асфальтово-бутового покриття (з
пісковою основою 0,50м.),загальною площею 0.1597га за ціною 1597грн.

-№2    від 10
грудня 2004року
стосовно        купівлі-продажу
ділянки залізничної     колії довжиною
100 метрів за ціною 3948 грн.,

-№3   від
10   грудня   2004р.
стосовно купівлі-продажу
асфальтно-бутового     покриття (з
пісковою основою 0.50м.).загальною площею 0,1594 га за ціною 1594 грн.

-№4
від 10 грудня 2004 року стосовно
купівлі-продажу ділянки
залізничної колії довжин» 113 метрів за ціною 4461,24 грн.,

-№5 від 15 квітня 2005 року стосовно  купівлі продажу ділянки   залізничної колії довжиною 1115, метрів за
ціною 34 000 грн., та зобов'язано Комунальне підприємство "Чернігівське
міжміське бюро технічної інвентаризації" здійснити державну реєстрацію
прав власності за Товариством обмеженою відповідальністю "Чернігівметалпостач"
на придбане за вказаними договорами майно, відмовлено у решті позову. у
задоволенні  зустрічного  позову відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1звернулась до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення
скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
первісного позову.

Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми
процесуального та матеріального  права.

Зокрема
заявник посилається на те, що договори купівлі-продажу 10.12.04р. №1,2,3,4 та
№5 від 15.04.05р. мають бути визнані недійсними, оскільки придбане за цими
договорами майно не є нерухомим майном, договори не посвідчені нотаріально, а
також з тих підстав, що цех дозбірки (Д-1, Д1-1) та склад (Е-1) 15.03.2005 року
за договором купівлі-продажу ДП «Постач-Нафто-Сервіс» Відкритого акціонерного
товариства „Постачальник" проданий в рівних частках ОСОБА_1. та ОСОБА_2. і
з 15.03.2005 року до них перейшло право власності на придбані будівлі, як
головні речі і приналежності до них, які не мають самостійного господарського
призначення, якими вони вважають майно, що було продане ВАТ „Постачальник"
Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівметалпостач» за оспорюваними
договорами купівлі-продажу.

Позивач
просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та
обґрунтованість.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
відзначає  наступне.

Постановою
господарського суду Чернігівської області від 18 березня 2003 р. по справі №
4/836/32 ВАТ "Постачальник" було визнано банкрутом, відкрито
ліквідпроцедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лященка В.І. та
зобов'язано його виконати дії. передбачені ст. 25-34 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Ухвалою від 05 травня 2005р. провадження, у справі про банкрутство ВАТ
"Постачальник" припинено з затвердженням ліквідаційного балансу та
визнанням ВАТ "Постачальник" вільним від боргів і

Продовженням
його підприємницької діяльності. Ліквідатора ОСОБА_3. зобов'язано вжити,
заходів по організації та проведенню зборів акціонерів і передати
уповноваженому зборами органу майнові активи, печатки, штампи та
бухгалтерсько-фінансову документацію, а до призначення керівника(органів
управління) виконувати їх функції.

Згідно
до вимог ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" ліквідатором банкрута-ВАТ
"Постачальник" укладено з ТОВ "Чернігівметалпостач"
договори:

- №1
від   10
грудня   2004р.     стосовно
купівлі-продажу
асфальтово-бутового покриття пісковою основою 0.50м. загальною площею
0.1597 га за ціною 1597 грн.

-  №2
від 10    грудня 2004 року    стосовно
купівлі-продажу ділянки
залізничної   колії довжиною 100
метрів за ціною 3948 грн.,

-
№3   від
10   грудня
2004р.     стосовно
купівлі-продажу     асфальтно-бутового     покриття (з пісковою основою 0.50м.).
загальною площею 0,1594 га за ціною 1594 грн.

- №4
від 10 грудня 2004 року стосовно
купівлі-продажу ділянки
залізничної колії довжиною 113 метрів за ціною 4461,24 грн..

-  №5 від 15 квітня 2005 року стосовно    купівлі-продажу ділянки   залізничної колії довжиною 1115, метрів за
ціною 34000 грн.

Зазначені   вище
договори   стосуються   розташованої   у
м.   Чернігові   за
адресою   ділянки залізничної
колії протяжністю 1328,5м. разом з майданчиками для обслуговування даної
залізничної  колії, яка пов'язує
територію ТОВ "Чернігівметалпостач" з станційною колією  стрілкою №27 на станції Чернігів-Північний
Південно-Західної залізниці.

15
березня 2005 року між ДП „Постач-Нафто-Сервіс" та СПД ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
було укладено договір купівлі-продажу цеху дозбірки (Д-1, Д 1-1) та складу
(Е-1). нотаріально посвідчений, зареєстрований у державному реєстрі правочинів
за №500815. Згідно умов договору СПД ОСОБА_1. спільно з ОСОБА_2. набували у
власність цеху дозбірки (Д-1, Д 1-1) та складу (Е-1) у АДРЕСА_1.

Як
вбачається з матеріалів справи, виходячи з наданих сторонами відповідних
план-схем земельних ділянок, що розташовані в АДРЕСА_1майно, що відчужувалося
за договорами купівлі-продажу від 10.12.04р. №1.2.3.4 та №5 від 15.04.05р.
Відкритим акціонерним товариством «Постачальник» Товариству з обмеженою
відповідальністю ..Чернігівметалпостач" та майно, що відчужувалося
Дочірнім підприємством „Постач-Нафто-Сервіс" суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі - ОСОБА_1. та ОСОБА_2. є різним, окремо розташоване
та індивідуально визначене.

Згідно
з положеннями статті 35 Господарського процесуального Кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням
Апеляційного суду Чернігівській області від 20 вересня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1., ОСОБА_2. до ВАТ „Постачальник". ТОВ
„Чернігівметалпостач". Чернігівської міської Ради, Приватного підприємства
„Коріум". СПД ОСОБА_3., СПД ОСОБА_2., СПД ОСОБА_4. у задоволенні позову
про визнання права на користування земельною ділянкою необхідною для
обслуговування придбаних за договором купівлі-продажу 15.03.2007 року будівель,
які вони придбали у ДП „Постач-Нафто-Сервіс" ВАТ ..Постачальник"
відмовлено.

Таким
чином, враховуючи, що Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20
вересня 2007 року набуло законної сили, і зважаючи на ту обставину, що
асфальтові майданчики та ділянки залізничної колії фактично розташовані на
земельних ділянках, що знаходяться поряд з придбаними за договором
купівлі-продажу від 15.03.2005 року СПД ОСОБА_1. та ОСОБА_2. об'єктами, то
неможливо стверджувати про наявність права на асфальтові майданчики та ділянки
залізничної колії, що розташовані на такій земельній ділянці при відсутності
права на таку земельну ділянку.

Згідно   з
положеннями    статті    186
Цивільного    Кодексу   України,
річ.    призначена   для

обслуговування
іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її
приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У
відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про власність», власник на свій
розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

У
відповідності до ст. 655 Цивільного Кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно
зі ст. 656 Цивільного Кодексу України, визначено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору
або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно
з положеннями ст. 3 Цивільного Кодексу України, однією із засад цивільного законодавства
є свобода договору.

Таким
чином, виходячи зі змісту статей 3 та 186. 656 Цивільного Кодексу України
правило про слідування приналежності головній речі носить диспозитивний
характер. А відповідно сторони при укладенні правочинів мають право самостійно
передбачати, що саме передається (головна річ або додаткова приналежність,
тощо).

Згідно
з умовами договору купівлі-продажу. що укладений 15.03.2005 року між ДП
„Постач-Нафто-Сервіс" та СПД ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не вбачається, що
сторони окрім будівель цеху дозбірки, позначеного на планах МБТІ літерою Д-1 і
Д1-1 та складу позначеного відповідною літерою Е-1, відчужували якісь інші
об"єкти, як і не вбачається для яких саме цілей відчужувалися дані об'єкти
нерухомості.

Акти,
надані Державним архівом Чернігівської області, від ЗО грудня 1961 року про
введення в експлуатацію об'єктів обласного об"єднання
„Сільгосптехніка" ідентифікують виключно приміщення складу з магазином та
складського корпусу, як окремих об"єктів нерухомості, які вводилися в
експлуатацію ще в 1961 році.

Таким
чином, право СПД ОСОБА_1та ОСОБА_2. на інше майно, аніж те. що відчужено за
договором від 15.03.2005 року відсутнє.

Майно,
що відчужувалося Відкритим акціонерним товариством „Постачальник" в особі
ліквідатора ОСОБА_3. товариству з обмеженою відповідальністю
„Чернігівметалпостач" за оспорюваними договорами від 10.12.04р. №1.2,3.4
та №5 від 15.04.05р. за своїми властивостями відноситься у відповідності до ст.
181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна, оскільки є невіддільним від
земельної ділянки без його знецінення та зміни призначення.

Рішенням
Арбітражного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2000 року по справі №
3/562-2 за позовом Державної податкової інспекції у місті Чернігові до ВАТ
„Постачальник" про визнання недійсним Рішення загальних зборів ВАТ
„Постачальник" (протокол № 5 від 27.07.99) в частині передачі у власність
Дочірньому підприємству „Постач-Нафто-Сервіс" майна, що знаходилось в
податковій заставі, позовні вимоги задоволено. Також, встановлено, що передача
спірного майна 28.04.1998 року Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ
„Постачальник" не була здійснена.

Рішенням
Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2004 року по справі №
8/52 (11/212) за позовом ВАТ ..Постачальник" до ДП „Постач-Нафто-Сервіс"
Відкритого акціонерного товариства „Постачальник" про визнання права
власності у позові відмовлено. Рішення мотивовано тим, що ВАТ
„Постачальник" не позбавлений права власності  на майно, яке передавав на праві
господарського відання до статутного фонду „Постач-Нафто-Сервіс".

За
позиціями №156.157,170.171 відомості розрахунку вартості будівель, споруд,
передавальних пристроїв, машин, обладнання, транспортних засобів, інших
основних фондів Чернігівського орендного підприємства матеріально-технічного
забезпечення агропромислового комплексу, правонаступником якого є ВАТ
„Постачальник", вбачається майно, що відчужувалося ВАТ «Постачальник»
товариству з обмеженою відповідальністю „Чернігівметалпостач" за
оспорюваними договорами від 10.12.04р. №1,2,3.4 та №5 від 15.04.05р, а саме
асфальтовані площадки та залізничні колії.

Свідоцтвом
про власність №9-084/74 від 10 грудня 1997 року, виданого відділенням Фонду
державного майна України в Чернігівській області, визначено, що свідоцтво
підтверджує право власності на майно, яке увійшло до Статутного фонду ВАТ
„Постачальник".

Згідно
з положеннями статті 345 Цивільного Кодексу України, фізична або юридична особа
може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є
в комунальній власності.

Таким
чином, виходячи з наявних в матеріалах справи документів наданих сторонами та
наведеного вище, право власності на майно, що відчужувалося Відкритим
акціонерним товариством „Постачальник" товариству з обмеженою
відповідальністю „Чернігівметалпостач" за договорами купівлі-продажу від
10.12.04р. №1.2,3,4 та №5 від 15.04.05р. належало на момент укладення
зазначених договорів ВАТ „Постачальник".

У
відповідності до статті 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У
відповідності до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Зазначені
вище договори купівлі-продажу №1,2,3.4,5 ділянок залізничних колій та
асфальтно-бутового покриття укладені у письмовій формі, однак нотаріально не
посвідчені, державна реєстрація вказаних об'єктів нерухомості також не
здійснена.

На
звернення ТОВ "Чернігівметалпостач" до Чернігівського МБТІ з приводу
реєстрації прав власності .останнім прийнято рішення реєстратора про відмову в
реєстрації від 30 червня 2005 року з посиланням на те, що надані для реєстрації
документи не відповідають вимогам, встановленим Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.02р..

Згідно
до п. 1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України
07.02.2002 р. № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 р. за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць.

Пунктом
1.4. вказаного Тимчасового положення встановлено, що державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів
нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що
звернулася до БТІ.

Згаданим
Тимчасовим положенням встановлено порядок реєстрації прав власності, а також
перелік документів ,які мають подаватись для здійснення реєстрації права
власності.

Оскільки  ТОВ
"Чернігівметалпостач"
не  було  надано
КП   "Чернігівське  міжміське
бюро технічної інвентаризації"
згаданих у рішенні про відмову від 30.06.05р. доказів, таке рішення
останнім винесено у відповідності до встановленого порядку та в межах
встановленої для нього компетенції, тому воно не підлягає визнанню недійсним і
у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Однак,
зважаючи на підтвердження матеріалами справи права власності ТОВ
"Чернігівметалпостач" на придбані за договорами купівлі-продажу
об'єкти нерухомості, позовні вимоги про зобов'язання КП "Чернігівське
МБТІ" зареєструвати це право підлягають задоволенню.

У
відповідності до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились
щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому   разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Про
досягнення згоди по всіх істотних умовах договорів купівлі-продажу від
10.12.04р. № 1,2,3,4 та №5 від 15.04.05р. свідчать самі письмові договори,
підписані повноважними представниками сторін. Доказами виконання вказаних
договорів є акти прийняття-передачі ВАТ "Постачальник" ТОВ
"Чернігівметалпостач" проданого майна з зазначенням, що сторони одна
до одної претензій не мають .

Доказами
пропозиції від імені ТОВ "Чернігівметалпостач" відкритому
акціонерному товариству „Постачальник" нотаріально посвідчити договори
купівлі-продажу ділянок колії та асфальтно-бутового покриття є його листи № 23
від 01.12.04р. та №13 від 04.04.05р. адресовані ліквідатору ВАТ
"Постачальник", а доказами ухилення ліквідатора ВАТ
"Постачальник" від нотаріального посвідчення договорів
купівлі-продажу є його листи №86 від 01.12.04р. і №7 від 04.04.05р., в яких
зазначено, що договори не стосуються нерухомого майна і можуть бути укладені в
простій письмовій формі.

За
таких умов, коли матеріалами справи фактично підтверджується виконання
сторонами умов договорів купівлі-продажу від 10.12.04р. № 1,2,3,4 та №5 від
15.04.05р. . які укладено у простій письмовій формі ,але щодо яких вимагається
нотаріальна форма, а також ухиляння продавця по цих договорах посвідчити
вказані договори нотаріально, згідно до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України
вказані договори мають бути визнані дійсним, а первісний позов у частині
визнання дійсними вказаних договорів підлягає задоволенню.

Зустрічний
позов про визнання договорів купівлі-продажу від 10.12.04р. №1,2,3,4 та №5 від
15.04.05р. недійсними із-за недотримання нотаріальної форми за умов коли
сторонами договори виконано, при укладенні досягнуто у письмовій формі згоди
щодо усіх істотних умов для договорів купівлі-продажу та при ухилянні продавця
від нотаріального посвідчення договору , у відповідності до ст. 220 Цивільного
кодексу України не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області   від 18.12.2007 року у справі №
1/77/4-1/78/5(9/80-9/81) про задоволення позовних вимог прийнято з повним і
достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для
вирішення даного спору.

У
зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний
господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2007 рокуу справі № 1/77/4-1/78/5(9/80-9/81) залишити без
змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1- без
задоволення.

Головуючий суддя

Судді

11.03.08 (відправлено)