ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2008 р. Справа № 12/18

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Бутирського А.А., при секретарі Козмуляку М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Прокурора Шевченківського району м.Чернівці в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м.Чернівці

до Чернівецької корпорації “Електроавтоматика” м.Чернівці

про стягнення 1102,93 грн.

Представники:

Від позивача –Паланійчук В.П. –старший держ. под. інспектор ( дов. від 11.12.2006року)

Від відповідача –Березовський М.М. –директор, Собко І.П. –представник ( дов. від 04.03.2008 року)

В засіданні приймали участь –Філіпець В.П. прокурор

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Шевченківського району м. Чернівці звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Чернівці до Чернівецької корпорації “Електроавтоматика” м. Чернівці про стягнення 1102,93 грн. податкової заборгованості, в тому числі 3,96 грн. боргу по сплаті податку на додану вартість, 278,77 грн. пені, яка нарахована внаслідок несвоєчасної сплати податку на прибуток та 820,20 грн. пені за несвоєчасну сплату податку на додану вартість.

Відповідач у відзиві позовні вимоги визнав частково у сумі 62,00 грн., посилаючись при цьому на погашення заборгованості з податку на додану вартість до відкриття провадження у справі. Крім того, продовжує відповідач, позивачем в порушення вимог Закону України ”Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” нарахував пеню з простроченням встановленого строку стягнення.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Чернівецька корпорація “Електроавтоматика” взята на облік як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Чернівці 14.12.1998 року.

З поданої податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2005 року вбачається, що сума ПДВ, яка підлягає сплаті за підсумками звітного періоду складає 4,00 грн.

11.12.2006 року та 12.04.2007 року позивачем проведено документальні невиїзні перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання, якою встановлено порушення вимог Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон) в частині несвоєчасної сплати податку на додану вартість, про що складено відповідні акти № 5161/15.1/30249269 від 18.12.2006 року та № 1633/15.1/30249269 від 12.04.2007 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ще 27.04.2005 року у повному обсязі сплатив узгоджене податкове зобов’язання з податку на додану вартість за березень 2005 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4, а відтак у стягненні 3,96 грн. боргу по сплаті податку на додану вартість слід відмовити.

Також позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення № 000044150/0 та № /0 від 20.05.2003 року, які оплачені відповідачем 25.04.2005 року.

Згідно підпункту 16.1.1. пункту 16.1 статті 16 Закону за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання (податкові повідомлення-рішення № 000044150/0 та № /0 від 20.05.2003 року) відповідачу нараховано, у тому числі: 159,12 грн. пені з податку на додану вартість за період з 17.01.2005 року по 25.04.2005 року, яка підлягає стягненню.

Згідно підпункту 15.2.1. пункту 15.2 статті 15 Закону у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 03.06.2003 року по 25.04.2005 року, лише 17.01.2008 року, тобто частково (з 03.06.2003 року по 17.01.2005 року) з порушенням встановленого статтею 15 Закону строку стягнення, а тому у частині стягнення 939,84 слід відмовити.

Таким чином, внаслідок несплати податкового зобов’язання, у відповідача утворився податковий борг із сплати 159,12 грн. пені з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, у зв’язку з чим з відповідача стягується 159,12 грн. податкового боргу.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 79, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Чернівецької корпорації “Електроавтоматика” м.Чернівці вул. Головна, 265-А (код 30249269):

- у дохід відповідного бюджету в особі Державної податкової інспекції у м.Чернівці, (м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 200-А, (код 214328387) –159,12 грн. податкового боргу.

- у дохід державного бюджету 1,59 грн. державного мита.

3.          У решті вимог відмовити.

4.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

А.А. Бутирський