ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.08

Справа №АС 9/77-08.

За позовом : Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Спартак», м. Суми

Про стягнення 44086 грн. 17 коп.

Суддя           Лущик м.С.

За участю представників сторін:

від позивача:          Горєвой А.В. Довіреність № 49/19-8-16 від 08.01.2008 року.

від відповідача:            Дячук М.О. Довіреність № 1 від 08.01.2008 року.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить стягнути з відповідача 44086 грн. 17 коп. заборгованості по фінансових санкціях.

Відповідач відповідно до відзиву на позовну заяву зазначає, що справа підлягає зупиненню до вирішення пов’язаної з нею справи 8/26-08 про банкрутство ВАТ «Спартак».

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази для вирішення справи по суті, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування і, відповідно до п.1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. Збір на обов’язкове державне пенсійне страхування повинен сплачуватись у порядку та строки, визначені Законом України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати підприємствами, організаціями та громадянами збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.01.2001 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 998/6189 від 29.11.2001 року, а страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування – у порядку та строки, визначені п.1 ст. 19, 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією «Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 року за № 64/8663.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», відповідач - самостійно повинен обчислювати суму страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яка зазначається в розрахунку страхових внесків та сплачувати їх у строки, що визначені п. 6 ст. 20 вищезазначеного Закону.

Протягом січня 2008 року у відповідача виникла заборгованість перед Пенсійним фондом по фінансових санкціях у сумі 44 086 грн. 17 коп., що підтверджується рішенням начальника управління про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 44 від 16.01.2008 року.

В запереченнях на позов відповідач посилається на те, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.01.2008 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Спартак» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв’язку з чим згідно ч.4 ст. 12 закону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства та не нараховується неустойка, не застосовуються інші санкції за невиконання грошових зобов’язань і зобов’язань, щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов’язкових платежів).

Дане твердження відповідача спростовується наступним:

Зважаючи на положення п. 5.4. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 року № 04-5/1193 мораторій поширюється на задоволення вимог конкурсних кредиторів за грошовими зобов’язаннями щодо сплати податків і зборів ( обов’язкових платежів), а також на задоволення вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, які виникли у зв’язку з відмовою божника від виконання зобов’язань, у порядку, передбаченому ч. 10 ст. 14 Закону. Згідно п.п.3.1.1. Рекомендацій та ст. 14 Закону конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у сумі 44086 грн. 17 коп. виникла 16.01.2008 року, тобти до порушення провадження у справі про банкрутство, а тому –вона не може вважатися конкурсною, а згідно п.п.3.1.1. Рекомендацій вона є поточною. А відповідно до ст.6 Закону та абз.2 л.5.4. Рекомендацій дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів та виплату (стягнення) заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також не поширюється дія вимог ст. 31 Закону щодо черговості задоволення вимог кредиторів, Оскільки, відповідно до ч, 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону та враховуючи, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить положень, які б передбачали порядок стягнення та зарахування поточної заборгованості по сплаті податків і зборів (обв'язкових платежів) підприємств - банкрутів, то стягнення та порядок зарахування такої заборгованості здійснюється на підставі спеціального Закону №1058. Тобто в даному випадку порядок стягнення та зарахування заборгованості по сплаті страхових внесків з ВАТ «Спартак» не суперечить вимогам діючого законодавства та не зачіпає інтересів конкурсних кредиторів у справі про банкрутство ВАТ «Спартак».

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 44086 грн. 17 коп.

Відповідач не подав доказів сплати боргу в сумі 44086 грн. 17 коп., тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача даної заборгованості є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги не приймаються

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Спартак» (40000,м. Суми, вул. Гагаріна, 25, код 30561150) на користь Управління Пенсійного фонду в Ковпаківському районі м. Суми (40024, м. Суми. Вул.. Харківська, 35, код. 22977095) 44086 грн. 17 коп. боргу.

3.          Роз’яснити сторонам, що Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Роз’яснити позивачу, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.( ст. 258 КАСУ).

Суддя М.С. Лущик.

Повний текс постанови підписано 29.02.2008 року.