ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.02.2008

Справа №2-24/14800-2007А

За адміністративним позовом – Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) «Кримхліб», м. Сімферополь (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 51 а)

До відповідача - Територіальної Державної інспекції праці в АР Крим (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 81)

про визнання незаконними дій

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з`явився

Від відповідача – Абібуллаев А.Ф., державний інспектор праці, довіреність у справі

Обставини справи:

ВАТ “Кримхліб” звернулось із адміністративним позовом про визнання незаконними (які суперечать вимогам п.п. 3.1 і 3.3 п. 3 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів), дій Територіальної Державної інспекції праці в АР Крим по складенню ним акту перевірки № 01-01-53/1221 від 19.09.2007р. без витребування ним від позивача та від його працівників відповідних документів і пояснень.

У судове засідання 04.02.2008р. позивач явку свого представника не забезпечив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

29.01.2008р. до господарського суду АР Крим від позивача надійшла телеграма, у якій вказано, що розгляд справи № 2-24/14800-2007А позивач просить провести без участі представника.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов та у судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання 04.02.2008р. надав додаткові заперечення на адміністративний позов із посиланням на норми Господарського процесуального Кодексу України, однак у судовому засіданні він заявив відмову щодо заявлених заперечень.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника відповідача, суд, -

встановив:

У позовній заяві позивач посилається на те, що 19.09.2007р. інспектор праці Абібуллаев А.Ф. на підставі посвідчення № 93, яке видане 07.03.2007р. Територіальною Державною інспекцією праці в АР Крим, був допущений позивачем до адміністративних та виробничих приміщень для перевірки законодавства про працю.

В журналі перевірок інспектором був зроблений запис під № 51, однак у графі журналу «Дата видання і номер направлення або припису відносно здійснення перевірки» замість реквізитів направлення на перевірку були вказані відомості про дату видачі службового посвідчення.

Крім того, у інспектора була відсутня персональна кругла номерна печатка.

Оскільки інспектором були порушені вимоги п.п. 2.4 п. 2 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, він не був допущений позивачем для проведення перевірки.

21.09.2007р. на адресу позивача надійшов акт перевірки № 01-01-53/1221 від 19.09.2007р.

Оскільки інспектору не надавались необхідні документи та пояснення, позивач вважає, що перевірка відповідачем не проводилась, акт перевірки складений формально, без витребування у позивача підтверджуючих документів, без отримання від осадових осіб позивача та його працівників відповідних пояснень.

Такі дії відповідача, на думку позивача, суперечать п.п. 3.1 і 3.3 п. 3 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, який затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 72 від 21.03.2003р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.06.2003. за № 432/7753 (далі – Порядок), і є незаконними.

Доводи позивача суд до уваги не приймає, а позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв’язку з наступним.

Згідно з п.п. 3.1. п. 3 Порядку інспектор праці розпочинає здійснення перевірки з повідомлення керівництва об'єкта перевірки про проведення перевірки додержання законодавства про працю чи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Інспектор повинен відрекомендуватись (показати посвідчення), у разі потреби розповісти про свої обов'язки і повноваження, ознайомити з питаннями, які будуть розглядатися під час проведення перевірки; обумовити, які документи необхідно надати для перевірки.

Відповідно до п.п.3.3. п. 3 Порядку перевірка об'єкта складається з таких етапів:

3.3.1. Робота з документами, наданими для перевірки:

- ознайомлення із статутом підприємства для встановлення легітимності підприємства і повноважень його керівника. Для підтвердження повноважень керівника необхідно подивитись контракт, наказ про його призначення;

- вивчення документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (колективний договір; правила внутрішнього трудового розпорядку; трудові книжки; накази по кадрах, особові картки, особові справи; штатний розпис; документи, що засвідчують своєчасність виплати заробітної плати, проведення індексації та компенсації; дотримання гарантій та пільг щодо окремих категорій працівників: жінок, неповнолітніх, працівників, які поєднують роботу з навчанням, тощо).

3.3.2. Оформлення акта, в якому фіксуються виявлені порушення, та отримання підтвердних документів і необхідних пояснень від роботодавця або працівника.

3.3.3. Проведення за наслідками перевірки роз'яснювальної роботи про необхідність додержання законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування з керівним складом об'єкта перевірки та представниками трудового колективу. При цьому слід наголосити на дисциплінарній, матеріальній, адміністративній та кримінальній відповідальності керівника за порушення законодавства про працю.

Згідно з п.п. 1 п. 6 Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003р. N 50 (далі – Положення), посадові особи Держнаглядпраці (головні державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) мають право безперешкодно в будь-який час без попереднього інформування з пред'явленням службового посвідчення відвідувати для перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративні і виробничі приміщення роботодавців, робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У позовній заяві позивач підтверджує факт того, що державним інспектором праці було пред’явлене службове посвідчення.

Підпунктом 4.1 п. 4 Порядку передбачено, що за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки.

Акт - документ, складений посадовою особою Держнаглядпраці чи ТДІП, що підтверджує будь-які встановлені факти порушення законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Один примірник акта під розпис надається керівнику підприємства, установи, організації.

Акт оформляється останнім днем проведення перевірки. У разі незгоди з фактами, викладеними в акті перевірки, до них додаються заперечення, які повинні бути підтверджені документально.

Як вбачається з акту перевірки № 01-01-53/1221 від 19.09.2007р., він підписаний генеральним директором позивача без заперечень (а.с. 16-17).

У судове засідання відповідач надав також Припис № 01-01-53/1221-1072 від 19.09.2007р., винесений за результатами перевірки, який також підписаний генеральним директором позивача.

Дослідивши акт перевірки, суд встановив, що в ньому вказані відомості, які можливо вказати тільки за результатом огляду документів.

Крім того, у судовому засіданні суд дослідив документи, які надані відповідачем, зокрема особову картку Чернухіна Д.Д., наказ про припинення трудового договору.

Копії вказаних документів завірені мокрою печаткою позивача із надписом «Копия верна».

Згідно з поясненнями представника відповідача – державного інспектора праці Абібуллаева А.Ф., саме який проводив перевірку, вказані копії документів були надані позивачем при проведенні перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів того, що відповідач після запису у книзі перевірок не був допущений до перевірки чи йому не були надані якійсь документи, та доказів порушення відповідачем вимог п.п. 3.1 і 3.3 п. 3 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, позивач не надав.

Тому суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість своїх вимог.

За таких обставин, позовні вимоги ВАТ “Кримхліб” про визнання незаконними дій Територіальної Державної інспекції праці в АР Крим по складенню ним акту перевірки № 01-01-53/1221 від 19.09.2007р. без витребування ним від позивача та від його працівників відповідних документів і пояснень задоволенню не підлягають, у позові відмовлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 07.02.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.