ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12год. 08хв. "26" березня 2008 р. Справа № 11/98-АП-08

м. Херсон, вул. Горького, буд. 18, зал судових засідань № 319

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників учасників процесу:

від позивача: Третякової Н.Т.- гол. бухгл., дор. № 191 від 24.03.2008р.

від відповідача: Малини С.В.- гол. держ. подат. інсп., дов. № 3/10/10-007 від 08.01.2008р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весна", с. Олександрівка, Білозерський район

до Державної податкової інспекції у Білозерському районі, смт. Білозерка

про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2007р. № /0, № /0, № /0, № /0

Провадження у справі відкрито за позовом про скасування чотирьох податкових повідомлень-рішень, якими позивачу відповідач визначив штрафи за порушення строків оплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, орендної плати за землю, фіксованого сільськогосподарського податку.

Позивач стверджує, що оспорювані акти прийнято частково з порушення строку давності в 1095 днів, передбаченого для визначення податкових зобов'язань ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (Закон № 2181), частково в порушення ст.18 цього Закону, оскільки штрафи застосовано у зв'язку з податковими боргами, які мали підстави для списання як такі, що виникли з-за форс-мажорних обставин - вкрай несприятливих погодніх умов, з-за яких позивач втрачав врожай сільськогосподарських культур.

Позивач також зазначає, що відповідач безпідставно зараховував у сплату його податкових боргів, що виникли з-за форс-мажорних обставин, поточні оплати зобов'язань та боргів інших періодів.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, які полягають у наступному.

При перевірці дотримання позивачем строків сплати податкових зобов'язань відповідач встановив їх порушення, у зв'язку з якими визначив штрафи диференційовано кількості днів прострочки сплати податкових зобов'язань за п.п. 17.1.7 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Визначення штрафів за порушення строків сплати податкових зобов'язань за змістом Закону № 2181 не обмежено строками позовної давності в 1095 днів.

Посилання позивача на приписи ст.18 Закону № 2181 відповідач вважає безпідставним, оскільки ця стаття Закону стосується списання безнадійних податкових боргів і не має відношення до правовідносин, що є спірними, тим більше, дію п.п."в" та "г" п.п.18.2.1 ст.18 Закону № 2181, які встановлюють підстави для такого списання, з 2005р. зупинено.

Також відповідач повідомив, що судовим рішенням від 25.05.2006р. у адміністративній справі № 9/196-АП-06 господарський суд Херсонської області відмовив ТОВ "Весна" у позові до ДПІ у Білозерському районі про спонукання до списання вказаного податкового боргу.

С у д в с т а н о в и в:

Податковим повідомленням-рішенням № 000254501/0 від 18.09.2007р. ДПІ у Білозерському районі визначила товариству з обмеженою відповідальністю "Весна" 54128,74грн. штрафу в розмірі 50% від суми податкового зобов'язання з фіксованого сільськогосподарського податку в 108257,48грн. за затримку на 697 календарних днів граничного строку сплати цієї узгодженої суми податкового зобов'язання.

Іншим податковим повідомленням-рішенням від тієї ж дати № /0 цей же контролюючий орган визначив цьому ж платнику податків 609,56грн. штрафу за затримку на 30 календарних днів оплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 6095,60грн.

Третім з оспорюваних податкових повідомлень-рішень № /0 від 18.09.2007р. ДПІ у Білозерському районі визначила ТОВ "Весна" 1775,65грн. штрафу за затримку на 46 календарних днів граничного строку оплати узгодженої суми податкових зобов'язань з ПДВ в 1775,65грн.

Останнім з оспорюваних податкових повідомлень-рішень № /0 від 18.09.2007р. ДПІ у Білозерському районі визначила ТОВ "Весна" 61,14грн. штрафу за порушення на 1 календарний день строку оплати узгодженої суми податкових зобов'язань з орендної плати за землю в 611,40грн.

Обставини, що стали підставою для застосування органом державної податкової служби оспорюваних платником податків штрафів викладено у вигляді таблиць - розрахунків, які є додатками до акта № 153/00856250 від 18.09.2007р. "Про результати перевірки дотримання граничних строків сплати податків (копія акта на а.с.9,10, копії розрахунків - на а.с.15-19).

У вказаних таблицях наведені дані про певні порушення строків оплати певних задекларованих платником податків податкових зобов'язань з посиланням на певні податкові декларації, розрахунки та певні періоди прострочки оплати певних сум узгоджених податкових зобов'язань.

Згідно з п.п.17.1.7 ст.17 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п.15.1.1. ст.15 Закону № 2181 в повноваженнях податкового органу самостійно визначати суми податкових зобов"язань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації ,- а у разі, коли така податкова декларація була подана пізніше ,- за днем її фактичного подання.

Ні ця норма, ні вся ст.15 Закону № 2181 не містять обмежень строків визначення штрафів за порушення платниками строків оплати як самостійно задекларованих зобов'язань, так і визначених контролюючим органом. У спірному випадку мова йде про сплату позивачем із запізненням ним же задекларованих податкових зобов'язань, а також 1173,05грн. штрафу як складової частини штрафу з ПДВ (розрахунок на а.с. 18) за несвоєчасну оплату узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ, визначеного за податковим повідомленням-рішенням № від 31.07.2004р.

Підстави для визначення таких штрафів наведені у вже викладеному в цій постанові п.п.17.1.7 ст.17 Закону № 2181.

Суд приймає до уваги, що за законодавчим визначенням у ст.1 Закону №2181 штраф не є власне податковим зобов'язанням, таким є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Однак, штраф поряд з податковим зобов'язанням, не сплаченим у нормативно встановлений строк, відноситься до складу податкового боргу.

Як слідує з наведеного п.п.17.1.7 ст.17 Закону № 2181 розміри штрафів залежать від кількості днів прострочки. Для встановлення всіх елементів складу економічного правопорушення органу державної податкової служби слід встановити кількість днів прострочки оплати податкового зобов'язання платником; це можна зробити тільки після фактичної оплати зобов'язання, - тому повний склад економічного правопорушення з визначенням кількості днів прострочки встановлюється після дня реальної сплати податкового зобов'язання. До цього дня кількість днів прострочки може лише припускатися. Тобто, економічне порушення, яке полягає у прострочці виконання податкового зобов'язання, є закінченим зі сплатою простроченого зобов'язання; до такої сплати ще не існує повного складу економічного порушення. Оскільки порушення є закінченим зі сплатою зобов'язання, тільки після такої сплати порушення може бути виявленим, розпочинає перебіг строк на визначення штрафу.

Цей строк, як вже зазначено судом, не врегульовано ст.15 і іншими статтями Закону № 2181.

Строк, який має застосовуватися у спорі, зазначений у ст.250 Господарського кодексу (ГК) України. За цією ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через 1 рік з дня порушення суб'єктом правил здійснення господарської діяльності. За правовою природою штраф за порушення строків оплати податкового зобов'язання є адміністративно - господарською санкцією, визначення, правила, терміни застосування яких унормовані гл.27 ГК України.

Оспорювані штрафи визначено 18.09.2007р. за порушення, виявлені 18.09.2007р. за актом перевірки, відповідно, 6 - місячний строк, вказаний у ст.250 ГК України при цьому дотримано, але щодо частини штрафу при його визначенні не дотримано річного строку з дня вчинення порушення.

Як вже зазначено судом закінчений склад порушення, відповідальність за яке передбачено у п.п.17.1.17 ст.17 Закону №2181, в діях платника податків з'являється з дня сплати простроченого податкового зобов'язання, відповідно, пізніше, ніж через 1 рік після цього дня платника податків вже не можна покарати штрафами за п.п.17.1.7 ст.17 Закону №2181 ні за яких обставин, оскільки заборона на таке покарання поза межами річного строку передбачена ст.250 ГК України.

За податковими повідомленнями-рішеннями № /0, № /0, № /0 18.09.2007р. штрафи застосовано за порушення, вчинені більш ніж за рік до винесення цих рішень. Триваючі порушення, за які застосовано штрафи за цими податковими повідомленнями-рішеннями закінчилися відповідно 23.06.2005р., 18.03.2005р., 01.07.2007р. (розрахунки на а.с.17,18,19).

За податковим повідомленням-рішенням № /0 від 18.09.2007р. загальна сума штрафу склала 54128,74грн., при цьому складові штрафу сумою в 50743,34грн. (окрім останніх чотирьох строчок в таблиці - розрахунку на а.с.15-16) застосовані за порушення вчинені більш ніж за рік до такого застосування - до 18.09.2007р. (цей строк у спірному випадку - з 19.09.2006р. по 18.09.2007р.).

В межах вказаного річного строку за податковим повідомленням-рішенням № /0 визначено 3385,40грн. штрафу (останні чотири строчки нарахувань в таблиці розрахунку на а.с.16).

При вирішенні спору суд приймає до уваги, що фактичне зарахування, погашення податкових зобов'язань відбувається у відповідності з п.7.7 ст.7 Закону № 2181 в черговості за хронологією їх виникнення, тому, відповідно, не завжди з призначенням платежу за черговістю платежу, наведеними платником податку у тексті платіжного документа про сплату податку.

Відсутні підстави скасовувати оспорювані податкові повідомлення-рішення за ознакою визначення штрафів за ними за порушення строків оплати податкових зобов'язань, які підлягали списанню. Ці податкові зобов'язання не списані, а погашені з врахуванням зазначеної черговості погашення, передбаченої у п.7.7 ст.7 Закону № 2181. Саме після їх сплати в діянні позивача сформувався повний склад правопорушення (списання ж передбачає звільнення від сплати податку, який неможливо сплатити, тобто безнадійного податкового боргу).

Законодавство не пов'язує наведених позивачем обставин, оцінюваних ним за підстави для списання податкового боргу, з бажаним йому результатом - недійсністю відповідальності за вчинене порушення строку сплати несписаного податкового зобов'язання.

Зазначивши тезу про природу штрафу за порушення строків оплати податкових зобов'язань як адміністративно-господарських санкцій суд також наводить деякі міркування з цього питання.

Та обставина, що Закон № 2181 від 21.12.2000р. є спеціальним законом з питань оподаткування не спростовує природу спірних штрафів - адміністративно-господарських санкцій.

Кодифікований законодавчий акт - ГК України встановлює певні загальні правила щодо різних адміністративно-господарських санкцій, встановлених законами, в тому числі строки їх застосування. Тим більше, прийнятним є застосування цих строків до спірних штрафів, оскільки інших строків до цих штрафів не встановлено спеціальним Законом № 2181.

Суд не має підстав для незастосування господарського кодексу України, як частини національного законодавства, кодифікованого акта законодавства, що поряд з Законом № 2181 регулює застосування такої адміністративно-господарської санкції як спірний штраф.

Судовий збір щодо вимог про оспорювання трьох податкових повідомлень-рішень, які задовольняються, відноситься на Державний бюджет України. Судовий збір щодо немайнової вимоги про скасування четвертого податкового повідомлення-рішення, яка задовольняється частково, розподіляється порівну - 50% відноситься на Державний бюджет України, 50% - на позивача.

Зайво сплачене держмито (позивачем сплачено 85грн.) - понад суму 13грн. 60коп. (3,40 х 4) - підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Позов задовольнити частково.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.09.2007р. № /0 щодо визначення ДПІ у Білозерському районі ТОВ "Весна" 609,56грн. штрафу з податку на додану вартість, № /0 щодо визначення 1775,65грн. штрафу з податку на додану вартість, № /0 щодо визначення 61,14грн. штрафу з орендної плати за землю, а також податкове повідомлення-рішення № /0 в частині визначення 50743,34грн. штрафу з фіксованого сільськогосподарського податку.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути ТОВ "Весна" з Державного бюджету України 71грн. 40коп. зайво сплаченого держмита.

5. Стягнути з Державного бюджету України (Уповноважений територіальний орган - Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весна" (, Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Олександрівка, пр. Леніна, буд.1) 11грн. 90коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати за зверненням позивача після набрання постановою законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Чернявський

Повний текс постанови

складено 28.03.2008р.