ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/583

23.01.08

За позовом

Колективного підприємства «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»

до

Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації

про

стягнення 668,04 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Кальченко С.У. (довіреність № 05 від 12.01.2007);

від відповідача –

Моренко Ю.І. (довіреність № 971 від 29.08.2006).

СУТЬ СПОРУ:

Колективне підприємство «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (далі –Відповідач) заборгованості за виконані у жовтні 2005 року роботи за договором № 161 підряду на проведення ремонтних робіт від 21.06.2005, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) у сумі 548,4 грн., а також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) інфляційних втрат за січень 2006 року –червень 2007 року в сумі 93,68 грн. та 3% річних за період з 01.01.2006 до 30.07.2006 у сумі 25,96 грн.

Відповідач в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу позов визнав, а в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних проти позову заперечував з тих підстав, що у його бюджеті не передбачено статті витрат на сплату вказаних санкцій.

У судовому засіданні 09.01.2008 оголошувалась перерва до 23.01.2008.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

21.06.2005 між сторонами у справі укладено Договір, відповідно до якого Відповідач (Замовник) доручає, а Позивач (Підрядник) приймає на себе виконання робіт по заміні трансформаторів струму в ДЮХС «Щасливе дитинство»по проспекту Миру, 2/3 (пункт 1).

Підпунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість доручених Підряднику робіт за даним договором підряду визначається згідно з затвердженим Замовником кошторисом в сумі - 548,4 грн.

Відповідно до пункту 4 Договору перед початком робіт Замовник перераховує Підряднику кошти в розмірі 50% кошторисної вартості робіт для придбання матеріалів терміном на 1 місяць (підпункт 4.1). Остаточні розрахунки за виконані Підрядником роботи здійснюються щомісячно по представленим актах по формі №КБ-2в, підписаних та скріплених печаткою Замовника. Кінцевий термін проведення розрахунків за фактично виконані роботи 31 грудня 2005 року (підпункт 4.2).

Згідно з частинами 1, 4 статті 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідачем у порушення підпункту 4.1 Договору не було здійснено перерахування коштів у розмірі 50% кошторисної вартості робіт для придбання матеріалів, проте Позивачем у встановлені строки були виконані передбачені у вказаному Договорі ремонтні роботи у повному обсязі, про що було складено та підписано між Сторонами акт № 09-52/161 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2005 року на суму 548,4 грн.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений пунктом 4 Договору строк свого зобов’язання щодо оплати вартості виконаних робіт у сумі 548,4 грн. не виконав.

Станом на день розгляду спору вказана сума заборгованості Відповідачем погашена не була.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд не бере до уваги посилання Відповідача на ту обставину, що його бюджетом не передбачено статті витрат на сплату вказаних санкцій, позаяк згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 93,68 грн. інфляційних втрат та 25,96 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору. Зокрема, розрахунок інфляційних втрат здійснено Позивачем з урахуванням рекомендацій викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції у розгляді судових справ».

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 530, 538, 625, 629 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (02105, м. Київ, проспект Миру, 6-а, ідентифікаційний код 26063920, р/р 1090 в УДК м. Києва, МФО 820019, а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Колективного підприємства «Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство «Україна»(02094, м. Київ, проспект Гагаріна, 14-а, ідентифікаційний код 13669974, р/р 1915 у філії Дніпровського відділення ПІБ, МФО 322142) 548 (п’ятсот сорок вісім) грн. 40 коп. боргу, 93 (дев’яносто три) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 25 (двадцять п’ять) грн. 96 коп. 3% річних, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Рішення підписано –23.01.2008