ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2008

Справа №2-20/627-2008

За позовом : Приватного підприємства «Інтурекспрес», м. Ялта, смт. Курпати

До відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України «Кримвійськбуд», м. Сімферополь, вул. Залізнична 5

Про визнання дійсним договору

Суддя Луцяк М. І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Кройтор І. В., дов-ть

Від відповідача : не з’явився

Суть спору:

Приватне підприємство „Інтурекспрес ” звернулось у господарський суд АР Крим з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Кримвійськбуд», про визнання дійсним укладеного між сторонами 20.08.2003 р. договору купівлі-продажу на придбання адміністративної будівлі, ремонтних боксів, ПТО, ремонтних майстерень, складських приміщень, розташованих в м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Петровського 19 а.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу позначеного майна, сплачено ціну продажу, відбулася передача майна, але через відсутність нотаріального посвідчення договору БТІ м. Ялта відмовило у здійсненні реєстрації прав власності на майно, що дає підстави вимагати визнання договору дійсним згідно ст. 47 ЦК УРСР, ст. 220 Цивільного кодексу України у судовому порядку. Також робилися посилання на зміну адреси придбаного майна, що підтверджується листом БТІ м. Ялта.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином-рекомендованою поштою.

Справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст.. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

20.08.2003 р. між приватним підприємством «Інтурекспрес» - покупцем і Державним підприємством Міністерства оборони України «Кримвійськбуд» - продавцем було укладено договір купівлі-продажу за яким продавець зобов’язувався продати покупцю адміністративну будівлю, ремонтні бокси, ПТО, ремонтні майстерні, складські приміщення розташовані в м. Ялті, смт. Кореїз по вул. Петровського 23 загальною площею 544, 42 кв. м., а покупець в свою чергу зобов’язувався прийняти об’єкт та сплатити ціну продажу, що визначена у розмірі 58 795 грн. з урахування податку на додану вартість.

Згідно платіжного доручення № 33 від 03.09.03 р. ПП «Інтурекспрес» перерахувало 58 795 грн. на рахунок продавця.

Згідно акту прийому-передачі від 1.09.2003 р. майно зазначене у договорі передане покупцю.

5 вересня 2003 року, відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 угоди, продавець передав покупцю об’єкт, що підтверджується актом приймання-передачі будівель та споруд.

4 серпня 2005 року рішенням № 2044 40-ї сесії 4-го скликання Кореїзської селищної Ради був затверджений проект землеустрою та надання в оренду строком на 49 років приватному підприємству «Інтурекспрес» земельної ділянки в розмірі 0,4678 га для будівництва та обслуговування виробничо-складської бази в с.м.т. Кореїз, вул. Петровського, 19а.

За вказаною адресою (с.м.т. Кореїз, вул. Петровського, 19а) знаходиться майно, яке було придбане у державного підприємства Міністерства оборони України «Кримвійсьбуд» на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 2003 року, адреса якого була вказана - вул. Петровського, 23.

Це підтверджується листом бюро технічної інвентаризації м. Ялти № 28084 від 26 грудня 2007 року де вказано, що нерухоме майно, яке було предметом угоди №1/11 від 20 серпня 2003 року та передане на підставі акту приймання-передачі від 5 серпня 2003 року по вул. Петровського, 23, фактично по інвентарній справі БТІ значиться за адресою вул. Петровського, 19а.

Відповідно до ст. 225          Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час укладення угоди між сторонами, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Вимоги, передбачені угодою та діючим законодавством, сторони виконали, що підтверджується платіжним дорученням про перерахування на розрахунковий рахунок державного підприємства Міністерства оборони України «Кримвійськбуд» 58795 грн. та актом приймання – передачі майна.

В грудні 2007 року приватне підприємство «Інтурекспрес» звернулося до бюро технічної інвентаризації з заявою про реєстрацію придбаного майна, але в задоволені заяви було відмовлено з тих підстав, що пунктом 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу, передбачено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Пунктом 1 додатку № 1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачені наступні документи : договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами.

Договір купівлі-продажу між сторонами у справі не посвідчений нотаріально, що стало підставою для відмови в реєстрації прав.

Частиною 2 ст. 47 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року) передбачено, що якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Такі вимоги передбачені також ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року.

Враховуючи досягнення сторонами згоди по всім істотним умовам договору купівлі-продажу, виконання сторонами зобов’язань, відсутності відомостей щодо наявності будь-яких обтяжень, спору щодо майна на час вчинення правочину виходячи з матеріалів справи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 220 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Договір купівлі – продажу, укладений 20 серпня 2003 року між державним підприємством Міністерства оборони України «Кримвійськбуд» (продавець) та приватним підприємством «Інтурекспрес» (покупець, ) на придбання адміністративної будівлі, ремонтних боксів, ПТО, ремонтних майстерень, складських приміщень, розташованих в м. Ялті, с.м.т. Кореїз по вул. Петровського, 19а, визнати дійсним.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Луцяк М.І.