ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 16/271

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого,

Волковицької Н.О.,

Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача

Аманжолов Д.Ю., дов від 19.09.07р.

відповідача

Шимерянська О.В., дов. від 08.01.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "К.М.Є."

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2007р.

у справі

№ 16/271

господарського суду міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "К.М.Є."

до

Печерської районної у місті Києві ради

про

визнання недійсними конкурсу на право оренди нежитлового будинку

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "К.М.Є." звернулося до господарського суду з позовом до Печерської районної у місті Києві ради про визнання недійсним конкурсу на право оренди нежитлового будинку площею біля 220кв.м. по вул. Ш. Руставелі, 18-Б, проведеного Печерською районною у м. Києві радою, зобов'язати Печерську районну у місті Києві раду спростувати надруковану інформацію про оголошення конкурсу на надання в оренду об'єктів нерухомості комунальної власності Печерського району в частині надання в оренду нежитлового будинку площею біля 220кв.м. по вул. Ш. Руставелі, 18-Б.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що будинок за адресою вул. Ш. Руставелі, 18-Б не належить Печерській районній у м. Києві державній адміністрації, оскільки спірне майно не зареєстроване у Київському міському бюро технічної інвентаризації, порушено процедуру проведення конкурсу через друкування оголошення в неофіційному виданні Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, виставлене для конкурсу приміщення не містить чітко визначеної площі (у оголошенні зазначено біля 220кв.м.), позивач має пріоритетне право на отримання в оренду спірного приміщення внаслідок погашення ним заборгованості по орендній платі попередніх орендарів.

Відповідач відхилив позов у повному обсязі, вказавши, що позивачем не доведено порушення або оспорювання його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок проведення конкурсу; у позивача не виникло переважне право на оренду вказаного приміщення; конкурс проведено відповідно до приписів чинного законодавства, зокрема, Положення "Про порядок проведення конкурсу на право отримання в оренду цілісних майнових комплексів та їх структурних підрозділів, нерухомого майна (будівель,споруд, жилих та нежилих приміщень), що належать до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації", затвердженого рішенням Печерської районної у м. Києві ради від 06.03.2007р. № 17, статті 118 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2007р. (суддя Ярмак О.М.) у позові відмовлено повністю; судове рішення вмотивовано встановленими обставинам справи щодо оголошення конкурсу відповідачем у відповідності до приписів чинного законодавства, відсутності у позивача переваженого права на отримання в оренду спірного нежилого приміщення; всупереч статтям 1, 33 Господарського процесуального кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України позивач не довів, у чому полягає порушення його прав при проведенні конкурсу відповідачем.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. (судді: Кондес Л.О. –головуючий, Куровський С.В., Михальська Ю.Б.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на правильне встановлення обставин справи та додержання норм матеріального та процесуального права.

Апеляційною інстанцією зазначено, що даний спір правомірно розглянуто судом першої інстанції за правилами господарського судочинства, як такий, що подано з огляду на порушення прав суб'єктів господарювання.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції та рішенням місцевого суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та припинити провадження у справі, покликаючись на порушення судами правил предметної підсудності, оскільки вважає, що дана справа підлягала розгляду в судовому провадженні за приписами адміністративного судочинства.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу та усно у судовому засіданні відхилив її доводи, вказавши на законність та обґрунтованість судових рішень.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Печерською районною у м. Києві радою, яке здійснює повноваження власника щодо майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва, комунального майна, 11.06.2007р. в газеті "Українська столиця" № 21 було офіційно оголошено конкурс на надання в оренду об'єктів нерухомості комунальної власності Печерського району: нежитлового будинку площею біля 220кв.м. по вул. Ш. Руставелі, 18-Б під організацію торгівлі товарами/під офіс строком на 2 роки 363 дні.

Рішенням Київської міської ради від 27.12.2007р. № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" будинок 18 по вул. Ш. Руставелі включено до переліку об'єктів, які належать до комунальної власності територіальної громади Печерського району.

Статтею 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендодавець може оголосити конкурс на право оренди майна у порядку, встановленому частиною 7 статті 9 цього Закону; порядок проведення конкурсу визначається органами місцевого самоврядування, які, за статтею 143 Конституції України є органами управління майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади; відповідно до статті 118 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", рішення Київської міської ради від 28.12.2006р. № 531/588 "Про бюджет міста Києва на 2007 рік", Наказу Фонду державного майна України від 18.01.2007р. передача в оренду державного та комунального майна в 2007 році здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Відтак місцевий господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку, що відповідачем при оголошенні конкурсу було додержано вимог чинного законодавства та положення про порядок проведення конкурсу.

Також судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність у позивача переважного права на отримання вказаного нежитлового будинку в оренду, а відтак про відсутність його порушених чи оспорюваних прав, що підлягають захисту, оскільки переважне право полягає у наданні переваги пропозиції особи, що має переважне право при наявності поданих інших рівних пропозицій від інших претендентів; натомість позивач на вказані обставини не посилався та їх не довів.

За статтями 1, 2 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи організації, а також суб'єкти підприємницької мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів; при цьому позивач самостійно визначає у позовній заяві як зміст порушеного права, так і спосіб його захисту.

Натомість, розглядаючи позов, господарському суду належить перевірити об'єктивну наявність порушених прав та інтересів позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права приписам чинного законодавства, з урахуванням підстав звернення з позовними вимогами.

Господарським судом додержано приписів чинного законодавства та вірно встановлено об'єктивну відсутність порушених прав позивача при зверненні з даним позовом.

Переглядаючи повторно справу в повному обсязі, апеляційний господарський суд розглянув доводи апеляційної скарги та вказав про правомірний розгляд даного спору за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Підвідомчість справ судам загальної юрисдикції визначається процесуальними законами, зокрема, господарським судам - Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства та організації, які звертаються за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

За статтею 12 цього Кодексу господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, крім встановлених цією ж статтею винятків, зокрема, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Під поняттям "справа адміністративної юрисдикції" наведеного у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Предметом позову, з яким позивач звернувся до господарського суду, є вимога визнати недійсним конкурс по визначенню переможця на оренду нежитлових приміщень, посилаючись на порушення його прав як господарюючого суб'єкта.

Відтак висновки судів попередніх інстанцій про спірні правовідносини сторін, як такі, що є господарськими та регулюються господарським законодавством, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності сторін є законними та обґрунтованими.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний та місцевий господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, всебічно, повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшли законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позову та апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду, якими відхилено доводи апеляційної скарги, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, наведених у постанові суду.

Як наслідок, прийняті апеляційним та місцевим господарськими судами постанова та рішення відповідають вимогам статей 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права при прийнятті постанови та рішення не знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "К.М.Є." залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі № 16/271 господарського суду міста Києва та рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2007р. залишити без змін.

Головуючий                                                                                Т.Дроботова

Судді:          Н.Волковицька

Л.Рогач