ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14 лютого 2008 р.                                                             Справа № 7/322-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ардекс-Гласс”, м. Ужгород

до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

про скасування податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Ужгороді від 12.12.2007р.

від позивача –Ганжа Є. В., директор; Клим В. Я. (довіреність від 05.12.2007р. №8);

від відповідача –Товтин М. В., начальник юрвідділу (довіреність від 10.01.2008р. №282/9/10); Анциферова В. В

Секретар судового засідання –А. Ряшко.

Суддя С.Швед

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Ардекс-Гласс” (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до ДПІ у м. Ужгороді про скасування податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Ужгороді від 12.12.2007р. №/0/4986/23-2/33796939/35321 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 32656 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 9796,80 грн., №/0/4985/23-2/33796939/3532 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 25801,10 грн. та

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що податковим органом неправомірно визначені спірні податкові зобов’язання у зв’язку з неправильною кваліфікацією проведених позивачем господарських операцій у якості бартерних. Представники відповідача позов підтримали і пояснили, що бартерною операцією є операція, проведена за належно оформленим зовнішньоекономічним договором бартеру, а у даному випадку залік взаємних грошових зобов’язань проведено за угодами купівлі-продажу.

Відповідач та його представники позов не визнали, оскільки проведеною перевіркою підтверджені факти порушення Товариством п.п. 7.7.1 п. 7.7. та п. 11.45 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість” (далі Закон №168/97-ВР) .

Дослідивши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує наступне:

За результатами податкової перевірки з питань достовірності нарахування Товариством суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (акт від 29.03.2007р. №2903/23-2/33796939) встановлено порушення позивачем вимог п.п. 7.7.1 п. 7.7 та п.п. 11.45 ст. 11 Закону №168/97-ВР у зв’язку з неправомірним завищенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2007 року та неправомірним включенням до податкового кредиту суми 69946 грн..

Підставою для такого висновку стали дані взаємозаліку зустрічних однорідних вимог по господарських операціях з експорту скляної тари придбаної і відвантаженої на території України, розрахунки по якій стали підставою для формування податкового кредиту з ПДВ.

В ході проведення перевірки органами державної податкової служби було встановлено, що Товариство у вересні 2007р. здійснило взаємозалік операцій по придбанню та продажу товару із нерезидентом –фірмою „Ardex Plus” sro (Словаччина) і по бухгалтерському обліку відобразило дану операцію проводкою Д-т 632-К-т 362 на суму 397714,95 грн. (Акт зустрічних однорідних вимог від 19.09.2007р. №12).

Відповідно до положень Закону №168/97-ВР бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (п. 1.8. ст. 1).

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (п. 1.7 ст. 1).

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону №168/97-ВР сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону №168/97-ВР).

Проведені Товариством господарські операції по придбанню та експорту товарів, визначені податковим органом як бартерні операції.

Положення п. 11.45 ст. 11 Закону №168/97-ВР визначають, що тимчасово до 1 січня 2008 року в разі вивезення (експорту) товарів за межі митної території України шляхом бартерних (товарообмінних) операцій сума податку, сплачена (нарахована) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не включається до складу податкового кредиту, а відноситься до складу валових витрат платника податку.

Відповідно до пункту 1.19 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР бартер (товарний обмін) - це господарська операція, яка передбачає проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у будь-якій формі, іншій, ніж грошова, включаючи будь-які види заліку та погашення взаємної заборгованості, в результаті яких не передбачається зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг).

З матеріалів справи судом встановлено, що проведені між позивачем та нерезидентом господарські операції мають ознаки бартерних, про що свідчать підписані Товариством та нерезидентом акти взаємозаліку від 19.09.2007р. (а.с. 27-29) та акт зустрічних однорідних вимог від 19.09.2007р. (а.с. 30). Тому Товариство повинно було включити сплачену суму податку до складу валових витрат та провести коригування податкового кредиту по податковому обліку, оскільки у даному випадку належало виходити із суті проведених операцій, яка свідчить про їх бартерний характер, а не їх форми.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що у спірній по справі ситуації податковим органом правомірно зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на суму 32 656 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 9796,80 грн., визначено податкове зобов”язання з ПДВ у сумі 25 801,10 грн.,

З урахуванням викладеного суд не знаходить правових підстав для задоволення позову та скасування оспорюваних Товариством податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Ужгороді.

Керуючись ст. ст. 8,19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 7-9, 69, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя С.Швед