СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.08                                                                                 Справа № 6/18

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія»,с.Кабичівка, Марківського району, Луганської області

про стягнення 1 866 231 грн. 70 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Приходько С.В., дов. № 2724 від 05.06.07;

від відповідача –Бондар А.М., дов. від 28.01.08;

в с т а н о в и в

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1 596 231 грн. 70 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом –1 383 653 грн. 39 коп., заборгованість за відсотками –153 653 грн. 39 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту –120 328 грн. 77 коп., пеня за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом –11 730 грн. 30 коп., заборгованість за відсотками, що нарахована на позабалансовому обліку –2 272 грн. 68 коп. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 02-11/27 від 11.02.08).

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за яким зазначив, що вимоги позивача визначає частково в сумі 1 051 132 грн. 64 коп., в тому числі: основний борг – 854 765 грн. 00 коп., заборгованість по процентам –87 8558 грн. 39 коп., пеня за порушення строків погашення кредиту –69 154 грн. 16 коп., пеня за порушення строків погашення процентів по кредиту –6 273 грн. 14 коп., забалансова заборгованість по процентам –32 644 грн. 66 коп., пеня за збалансовану заборгованість по процентам –737 грн. 29 коп.

Окрім цього відповідач зазначає, що станом на 01.06.06 було проведено реорганізацію СТОВ “Вікторія” шляхом утворення СТОВ “Вікторія –Плюс” та СТОВ “Кабичевскоє”. Разом з цим, відповідно до Статутів вказаних товариств вони стали правонаступниками в частині боргу СТОВ “Вікторія” перед позивачем за кредитним договором № 010/09-11/450 від 23.01.06. так, СТОВ “Вікторія –Плюс” є правонаступником заборгованості за кредитом у сумі 568 000 грн. 00 коп., а СТОВ “Кабичевскоє” у сумі 77 235 грн. 00 коп.

Про реорганізацію позивач був повідомлений належним чином та визнав цей факт, направивши претензії СТОВ “Вікторія –Плюс” та СТОВ “Кабичевскоє”.

Окрім цього, відповідач зазначив, щодо ухвалою господарського суду Луганської області від 21.01.08 щодо нього порушено провадження у справі про банкрутство № 21/2б та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв’язку з чим він просить зупинити провадження у справі № 6/18 до вирішення питання у справі про банкрутство.

Позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог № 02-11/67 від 26.02.08., за якою просить стягнуть з відповідача 1 019 151 грн. 54 коп., в тому числі

заборгованість за кредитом –855 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками –87 582 грн. 43 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту –68 587 грн. 40 коп., пеня за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом –6 686 грн. 28 коп., заборгованість за відсотками, що нарахована на позабалансовому обліку –1 295 грн. 43 коп.

Суд приймає вказану заяву до розгляду, як таку, що не суперечить положенням ст. 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи та вислухавши представників сторін суд прийшов до наступного.

23.01.2006 між АКППБ «Аваль»в особі Луганської обласної філії (кредитор за договором) –правонаступником прав та обов’язків якого є позивач у справі та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Вікторія»(позичальник за договором, відповідач у справі) був укладений кредитний договір № 010/09-11/450, за умовами якого позивач відкриває відповідачу не відновлювальну кредитну лінію у сумі 1 500 000 грн. 00 коп. строком до 22.01.07 із сплатою 17% річних.

Окрім цього між сторонами у справі був укладений договір застави від 25.01.06.

Відповідно до п. 3.. кредитного договору позивач перерахував відповідачу кошти у сумі 1 500 000 грн. 00 коп., що підтверджується розпорядженням №06/2 від 06.02.06 та меморіальним ордером № 373 від 06.02.06

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору у редакції додаткової угоди до договору від 23.01.06, позичальник зобов’язаний використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків. В той же час, основна заборгованість за кредитом погашається відповідачем згідно графіку: до 01.01.07 та до 22.01.07 по 750 000 грн. 00 коп.

Відсотки за кредит сплачуються щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та інші штрафні санкції, у випадку невиконана умов договору, в тому числі п.6.1 договору.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем умови договору належним чином не виконувалися та не сплачувалися встановлені графіком суми заборгованості та відсотків.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що станом на 01.06.06 за рішенням засновників було проведено реорганізацію СТОВ “Вікторія” шляхом утворення СТОВ “Вікторія – Плюс” та СТОВ “Кабичевскоє”. Разом з цим, відповідно до Статутів вказаних товариств вони стали правонаступниками в частині боргу СТОВ “Вікторія” перед позивачем за кредитним договором № 010/09-11/450 від 23.01.06. так, СТОВ “Вікторія –Плюс” є правонаступником заборгованості за кредитом у сумі 568 000 грн. 00 коп., а СТОВ “Кабичевскоє” у сумі 77 235 грн. 00 коп.

Про реорганізацію відповідача, позивач був повідомлений належним чином та визнав цей факт, направивши претензії СТОВ “Вікторія –Плюс” та СТОВ “Кабичевскоє”, які останніми були визнані.

Разом з цим, ухвалою господарського суду Луганської області від 21.01.08 щодо відповідача було порушено провадження у справі про банкрутство № 21/2б та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Водночас з цим, постановою від 19.02.08 у справі № 21/2б відповідача СТОВ «Вікторія»визнано банкротом на відкрито ліквідаційну процедуру, а також зобов’язано ліквідатора здійснити публікацію оголошення про визнання банкрутом.

На момент розгляду даної справи відповідачем доказів здійснення публікації оголошення про визнання його банкрутом до суду не надано.

Відповідно до діючого господарського процесуального законодавства, господарські суди розглядають справи як у позовному провадженні так і відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання

його банкрутом»(далі за текстом Закон про банкрутство ), останній є спеціальним нормативним актом, який регулює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або його банкрутство.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконання зобов’язань боржника, визнаного банкрутом здійснюється у випадку і порядку, передбаченому даним законом.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язання по поверненню кредиту за уточненим розрахунком позивача (за заявою від 26.02.08) за відповідачем утворилася заборгованість за кредитом у сумі 855 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками –87 582 грн. 43 коп., борг у сумі 555 500 грн. 00 коп., заборгованість з відсотків за користування кредитом у сумі 47 605 грн. 57 коп., у зв’язку з чим відповідно до п.10.2 кредитного договору позивачем нарахована пеня за порушення строків повернення кредиту –68 587 грн. 40 коп., пеня за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом –6 686 грн. 28 коп.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивач та надані ними докази суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Разом з цим, правове регулювання правовідносин сторін здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України "Про заставу". Зокрема, ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором передбачений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, які належать йому згідно ст. 1048 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови кредитного договору № 010/09-11 від 23.01.06, у зв’язку з чим, за ним утворилась відповідна заборгованість.

Як було вказано вище на момент винесення даного рішення відповідача визнано банкрутом і щодо нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Виходячи з наведених вище обставин вимоги позивача є конкурсними.

Згідно п .8.13 Рекомендації           Президії Вищого господарського суду України від 04.06.04 суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні в заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до публікації в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі пю.1 ст. 79 ГПК України зупиняє позовне провадження.

У даному випадку щодо відповідача застосована скорочена процедура

банкрутства, передбачена ст. 51 Закону про банкрутство, в той же час після винесення постанови про визнання банкрутом, банкрут –відповідач у справі відповідно до ч.3 ст. 23 Закону про банкрутство публікує відомості про визнання його банкрутом в офіційному друкованому органі для виявлення кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

В той же час, відповідачем доказів здійснення публікації у офіційному печатному

органі оголошення про визнання його банкрутом до суду не надано.

Виходячи з наведеного у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

В той же час, з урахуванням викладеного слід зазначити, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та частково визнані відповідачем.

Також, як було вказаного вище вимоги позивача забезпечені заставою, але вимоги кредиторів забезпечені заставою також погашаються з урахуванням Закону про банкрутство.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобов’язань за кредитним договором № 010/09-11/450 не надав та доводи позивача в цій частині підтвердив.

Виходячи з викладених підстав, оцінивши доводи позивача та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково у сумі 1 019 151 грн. 54 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом –855 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками –87 582 грн. 43 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту –68 587 грн. 40 коп., пеня за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом –6 686 грн. 28 коп., заборгованість за відсотками, що нарахована на позабалансовому обліку –1 295 грн. 43 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявленої та стягнутої суми з віднесенням судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія», с. Кабичівка Марківського району Луганської області, вул. Леніна, 118 «б», код 31255852, на користь:

- Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Луганської дирекції, м. Луганськ, вул. Совєтська, 61, код 24197094, заборгованість за кредитом у сумі 855 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками у сумі 87 582 грн. 43 коп., пеню за порушення строків повернення кредиту у сумі 68 587 грн. 40 коп., пеню за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом у сумі 6 686 грн. 28 коп., заборгованість за відсотками, що нарахована на позабалансовому обліку у сумі 1 295 грн. 43 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 10 191 грн. 52 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 64 грн. 44 коп. , видати наказ позивачу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 03.03.2008р.