ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Козир Т.П.

суддів :

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ВАТ “Суха Балка”

на постанову

від 08.10.2007 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 20/85(6/177)-07

за позовом

ВАТ “Суха Балка”

до

ТОВ “ТТ-Металінвестсервіс”

про

стягнення 81249,99 грн.

за участю представників:

від позивача

- Бицюк В.В., Ратушна Р.П.,

Січкар Б.В.

від відповідача

- не з’явились

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2006 р. ВАТ “Суха Балка” звернулось в господарський суд Дніпропетровської області з позовом до ТОВ “ТТ –Металінвестсервіс” про стягнення 47 677,44 грн. коштів сплачених за неякісну продукцію та 10 250,49 грн. штрафу.

За наслідком уточнення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, позивач просив суд стягнути з відповідача 81 249, 99 грн. відповідно до ст. 666 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем пункту 6.2 договору №118 від 14.01.2005 р.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2007 р. (суддя Пархоменко Н.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.10.2007 р. (судді Лисенко О.М. , Виноградник О.М., Верхогляд Т.А.), в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, ВАТ “Суха Балка” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про відмову в позові місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не довів обставин ненадання відповідачем сертифікату якості на товар, поставлений за договором №118 від 14.01.2005 р.

Апеляційний господарський суд правомірно погодився з висновками місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 14.01.2005 р. між ВАТ "Суха балка" (покупець) та ТОВ “ТТ - Металінвест” (продавець) укладено договір поставки №118 (надалі –Договір), предметом якого є постачання металопрокату відповідно до специфікації.

Як встановлено судами на виконання умов Договору ТОВ “ТТ - Металінвест” відповідно до видаткових накладних та приходних ордерів від 04.11.2005 р. та від 07.11.2005р. частково поставило ВАТ "Суха балка" металопрокат в кількості 26,1 т. на суму 84 824,99 грн. Позивач частково оплатив продукцію в сумі 81 249,99 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 04.11.2005 р. та від 07.11.2005р.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що приймання продукції здійснюється відповідно до Інструкцій про порядок приймання продукції затверджених постановами Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР за №П-6 від 15.06.1965 р. та за № П-7 від 25.04.1966 р.

Як досліджено судами, позивач прийняв продукцію за якістю, про що було складено акт від 10.11.2005 р., з якого вбачається, що 15,77 т. металопрокату вартістю 51 255,44 грн. не відповідають вимогам ГОСТ 8732 –78.

Пункт 6.2 Договору визначає перелік товаросупровідних документів, які передаються постачальником покупцю разом з продукцією, а саме накладна, рахунок-фактура, сертифікат якості, виданий виробником.

Відповідно до ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Згідно п. 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів за № П-7 від 25.04.1966 р. (далі –Інструкція), приймання продукції за якістю та комплектністю здійснюється відповідно зі стандартами, технічними умовами, умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також згідно супровідної документації, що посвідчує якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок –фактура, специфікація и т. п.). Відсутність вказаної супровідної документації або деяких з них не зупиняють приймання продукції. В такому разі складається акт про фактичну якість та комплектність продукції, що поступила і в акті вказується, які документи відсутні.

Доводи позивача про те, що відповідач не надав йому разом з продукцією сертифікат якості, виданий виробником, правомірно не прийняті до уваги судами, оскільки про відсутність даного сертифікату повинно було б зазначатись в Акті від 10.11.2005 р., як це передбачено п. 14 Інструкції.

Також, колегія суддів вважає, що судами обґрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача про надання йому відповідачем під час передачі продукції неналежного сертифікату якості за №1209 від 21.01.2005 р., з урахуванням того що в листі №3049 від 07.07.2006 р., дослідженого судами, позивач визнавав отримання ним від відповідача іншого сертифікату № 519 від 05.07.2005 р.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать про те, що всебічно і повно встановивши та дослідивши обставини справи, врахувавши положення чинного законодавства, суди дійшли підставних висновків щодо необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, обґрунтовано та правомірно відмовлено в задоволенні позову.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Суха Балка” залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.10.2007 р. у справі № 20/85(6/177)-07 залишити без змін.

Головуючий, суддя Т. Козир

С у д д і Н. Мележик

О. Подоляк