ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

25 березня 2008 р.           Справа 12/29-08

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Донецька макаронна фабрика" (83059, м. Донецьк, пр. Ілліча, 111, ідент.код 00382310)

до: Дочірнього підприємства Торговий дім "Вінніфрут" Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (22400, Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, ідент.код 30807827)

про стягнення 156 291,03 грн.

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Шевченко О.О.

Представники

позивача : Горбатіков А.В.- за дорученням

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 156291,03 грн., в тому рахунку: 145191,53 грн. основного боргу, 4944,89 грн. пені, 5355,74 грн. –втрат від інфляції та 798,87 грн. –3% річних.

Ухвалою суду від 21.02.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 25.03.2008 року.

В судовому засіданні 25.03.08р. представник позивача позовні вимоги підтримав частково в сумі 116191,53 грн. основого боргу, 4944,89 грн. пені, 5355,74 грн. –втрат від інфляції та 798,87 грн. –3% річних посилаючись на проведення часткових розрахунків відповідачем після подання позову. На підтвердження цього подав копії платіжних доручень на підтвердження проведених відповідачем після подання позову розрахунків.

Відповідач правом участі в судовому засіданні 25.03.08р. не скористався, витребуваних судом доказів не надав. про дату, місце та час слухання справи повідомслений належним чином ухвалою суду від 25.03.08р., про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції відповідачу 28.02.08р. за № 5679.

З урахуванням цього, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З пояснень представника позивача та наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно з договором № 210 від 29.10.2007 р. по товарно-транспортних накладних Закрите акціонерне товариство "Донецька макаронна фабрика" передало Дочірньому підприємству Торговий дім "Вінніфрут" Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" макаронні вироби на загальну суму 160191,53 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору відповідач зобов’язався здійснити розрахунок за продукцію не пізніше 30-ти календарних днів з дати отримання продукції.

Станом на день розгляду справи відповідач за товар розрахувався частково у сумі 44000 грн., в тому рахунку і в сумі 29000 грн. - після подання позову.

Наведене стверджується:

- договором № 210 від 29.10.2007 р.;

- товарно-транспортними накладними;

- копіями платіжних доручень;

- виписками банку;

- розрахунком ціни позову;

- ненаданням відповідачем заперечень на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг становить 116191,53 грн. Тому позовні вимоги щодо стягнення 116191,53 грн. підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні 25.03.08р. позов в частині стягнення 29000 грн. основного боргу не підтримав, послався на те, що відповідач після подання позову розрахувався з позивачем. На підтвердження проведених розрахунків представник відповідача надав копії платіжних дорученнь № 3258 від 27.02.08р., № 3317 від 04.03.08р., № 3348 від 06.03.08р., 3 3384 від 11.03.08р., № 3399 від 12.03.08р. про сплату 29000 грн.

За таких обставин провадження у справі в цій частині підлягає припиненню по п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 7.1 договору, за порушення строків проведення розрахунків відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день просрочки платежу, за весь період просрочки платежу.

Здійснений позивачем розрахунок суми пені відповідає законодавству та умовам договору, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 4944,89 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведений позивачем розрахунок суми втрат від інфляції та 3% річних відповідає законодавству, а тому позовні вимоги в частині стягнення 5355,74 грн. втрат від інфляції, 798,87 грн.- 3% річних підлягають задоволенню.

В силу ст. ст. 43, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позовні вимоги підтверджено матеріалами справи, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в сумі 116,191,53 грн. основного боргу, 4944,89 грн. пені, 5355,74 грн. втрат від інфляції, 798,87 грн.- 3% річних з віднесенням на відповідача понесених позивачем судових витрат на оплату держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України, оскільки спір доведено до суду з його вини (часткова оплата здійснена після подання позову).

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80 ч. 1 п. 1-1, 82, 84,115,116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства Торговий дім "Вінніфрут" Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (22400, Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, ідент.код 30807827, р/р 2001 в Київській філії "Укрінбанк", МФО 300250) на користь Закритого акціонерного товариства "Донецька макаронна фабрика" (83059, м. Донецьк, пр. Ілліча, 111, ідент.код 00382310, р/р 0798 в філії "Путилівське відділення Промінвестбанку", м. донецьк, МФО 334914) - 116191,53 грн. основного боргу, 4944,89 грн. пені, 5355,74 грн. втрат від інфляції, 798,87 грн.- 3% річних, 1562,91 грн. витрат на держмито та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі в частині стягнення 2900 грн. основного боргу припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Кожухар М.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 31 березня 2008 р.