СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

14.01.2008
Справа №  2/369-ПД-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особіпозивача-1
- Кабінету Міністрів України,

позивача-2 -Державної
акціонерної компанії „Хліб України”,

позивача-3 -  Херсонського обласного дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії „Хліб України”,

до
приватного підприємця ОСОБА_1,

за участі:

3-ї особи без
самостійних вимог на предмет спору -Іванюти
Олега Дмитровича,

представників:

прокуратури
-Мяснікова К.К., Федоренко О.Б. (прокурорів відділу прокуратури Херсонської
області),

позивача-1
-Трохименка П.О. (представника за дорученнями),

позивача-2
-Горбової О.М. (представника за дорученням),

позивача-3
-Соломахи О..Г. (адвоката), Тоткало О.Д. (в.о. генерального директора),

відповідача
-ОСОБА_1.

3-ї особи
-не з'явився,

про:
1) визнання недійсним укладеного між Херсонським обласним дочірнім
підприємством Державної акціонерної компанії „Хліб України” та приватним
підприємцем ОСОБА_1. договору про надання юридичних послуг від 17.12.2002 р.;
2) визнання недійсним акту приймання-передачі юридичних послуг від 12.05.2004
р.; 3) зобов'язання ПП ОСОБА_1. повернути Херсонському обласному дочірньому
підприємству Державної акціонерної компанії „Хліб України” 30000 грн, одержаних
за спірним договором;

в
с т а н о в и в:

Провадження у даній справі порушено
ухвалою від 1 грудня 2006 року (т. 1, а.с. 1). За результатами розгляду справи
судом 28 лютого 2007 року винесено рішення (т. 2, а.с. 35-37), яким  позовні вимоги задоволені. Постановою
апеляційної інстанції від 20 червня 2007 року рішення залишено без змін (т. 2,
а.с. 110-113). Проте, в подальшому постановою Вищого господарського суду
України від 10 жовтня 2007 року попередні судові рішення скасовані, а справа
направлена на новий розгляд.

Безпосередньо новий розгляд справи
проведено в судових засіданнях, що відбулися 4, 18, 24  грудня 2007 року та 9 січня 2008 року. В
засіданні 9 січня судом оголошено перерву до 14 січня для прийняття та
оголошення рішення в повному обсязі. В судовому засіданні, що відбулося 14
січня поточного року судом оголошено повний текст даного рішення.

Під час судового розгляду справи
Херсонським обласним дочірнім підприємством ДАК „Хліб України” було заявлено
клопотання про залучення до участі у справі та виклик в судове засідання
колишнього генерального директора ОСОБА_2. Це клопотання судом відхилено за
відсутності потреби, оскільки в матеріалах справи є в наявності докази,
достатні для вирішення спору по суті.

Поряд з цим з матеріалів справи
слідує, що 27 листопада 2006 року перший заступник прокурора Херсонської
області звернувся до господарського суду з позовною заявою  в інтересах Кабінету Міністрів України,
Державної акціонерної компанії „Хліб України”, Херсонського обласного  дочірнього підприємства Державної акціонерної
компанії „Хліб України” до приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсним  договору про надання юридичних
послуг від 17.12.2002 р. та акту приймання-передачі юридичних послуг від
12.05.2004 р.  між ХОДП ДАК „Хліб
України” та ПП ОСОБА_1., з вимогою зобов'язати останнього повернути ХОДП ДАК
„Хліб України” 30000 грн, одержаних за спірним договором (т. 1, а.с. 2-5).
Поряд з цим прокурор клопоче про поновлення строку позовної давності, мотивуючи
його пропуском з поважних причин, оскільки прокуратурі області стало відомо
про  спірні договірні відносини сторін
тільки в жовтні 2006 року.

З урахування заяви прокуратури
Херсонської області від 22.01.2007 року про уточнення позовних вимог )т. 1,
а.с. 99-100), позов  обґрунтовано тим, що
генеральний директор ХОДП ДАК „Хліб України”
відповідно до пункту 6.5. Статуту підприємства не мав права укладати
угоди на суму, еквівалентну більш ніж 300000 гривень, що є підставою для
визнання договору недійсним за статтею 48 Цивільного кодексу УРСР.

Порушення інтересів держави
прокурором мотивовано тим, що ХОДП ДАК „Хліб України” є власністю ДАК „Хліб
України”, 100% акцій якого  належить
державі. Вважає, що спірним договором
порушено інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України та ДАК
„Хліб України”.

Представники позивачів позовні
вимоги прокурора підтримали в повному обсязі. ХОДП ДАК „Хліб України”
підтримало позовні вимоги, доповнивши в якості підстави задоволення  позову посиланнями на статтю 215 Цивільного
кодексу України, та просить поновити строки позовної давності, так як новий
генеральний директор ХОДП ДАК „Хліб України” призначений на посаду тільки в
серпні 2006 року, а про спірний договір стало відомо пізніше лише після
заявлення ОСОБА_1. позову про стягнення боргу за спірним договором.
Підприємством звертається увагу суду, що договір від 17.12.2002 р. відповідачем
виконано не в повному обсязі, так як він представляв інтереси ХОДП ДАК „Хліб
України” за позовом АТВТ „Укрсибінкор” тільки в деяких судових засіданнях, а в подальшому
інтереси підприємства представляв штатний юрисконсульт.

Відповідачем позовні вимоги не
визнаються з посиланням на те, що спірний договір укладено з ХОДП ДАК „Хліб
України” про надання юридичних послуг саме цій юридичний особі в межах розгляду
господарським судом спору між названим підприємством та АТВТ
„Укрсибінкор”,  а тому права та інтереси
Кабінету Міністрів України й ДАК „Хліб України” не зачіпаються. Крім того,
вважає, що зобов'язання за договором ним
виконані в повному обсязі, так як в позові АТВТ „Укрсибінкор” судом
відмовлено. На його думку, спірний договір не суперечить Статуту ХОДП ДАК „Хліб
України”, оскільки сума його гонорару на момент підписання договору не
визначалася фіксованою грошовою сумою, а визначалась у відсотках від суми позову
АТВТ „Укрсибінкор”, в задоволені якої буде відмовлено. Відповідач зазначає, що
своїми  подальшими діями: представництвом
інтересів по справі в господарських судах; підписанням акту виконаних робіт;
частковою оплатою;  ХОДП ДАК „Хліб
України” підтвердило свою згоду на укладання договору від 17.12.2002 р., у
зв'язку з чим просить суд застосувати строки позовної давності, мотивуючи це
тим, що посадові  особи позивачів знали
про спірний договір, так як це підтверджується щоквартальними бухгалтерськими
звітами ХОДП  ДАК „Хліб України” перед
ДАК „Хліб України”, його претензію від 02.02.2006 р. та банківськими
розрахунками між сторонами. ПП ОСОБА_1. вважає, що господарський спір між АТВТ
„Укрсибінкор” та ХОДП ДАК „Хліб України” виграно тільки за його допомогою, на
підставі рішень господарського суду Херсонської області по справам № 14/48-ПС,
№ 14/49-ПС від 28.01.2003 року, так як ними встановлено факт удаваності угод
оренди.

Поряд з викладеним судом
встановлено, що Державна акціонерна компанія „Хліб України” утворена відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 1000 „Про
утворення Державної  акціонерної компанії
„Хліб України” для забезпечення держави та населення у процесі реформування
системи закупівель і використання зерна державних ресурсів, створення  сприятливих умов для інвестування
елеваторної, борошномельно-круп'яної та комбікормової промисловості.

Херсонське обласне дочірнє
підприємство створене на підставі рішення спостережної ради Компанії,
оформленого протоколом № 3 від 10.03.1998 року, як єдиний представник  інтересів Компанії та її дочірніх підприємств
у Херсонському регіоні.

Отже, ДАК „Хліб України” є
державною акціонерною компанією, 100 % акцій якої належить державі, а тому
Херсонське обласне дочірнє підприємство, єдиним засновником якого є ДАК „Хліб
України” відноситься до державної форми власності.

Відповідно до положень статті 121
Конституції України на прокуратуру
покладається представництво
інтересів держави в суді у випадках передбачених законом.

В ході перевірки прокуратурою
Херсонської області звернення Херсонського обласного дочірнього
підприємства  державної акціонерної
компанії „Хліб України” був встановлений
факт укладення підприємством і приватним підприємцем ОСОБА_1. договору
про надання юридичних послуг.

Ці обставини дослідженні також
судом в процесі розгляду справи та з'ясовано, що 17 грудня 2002 року між ХОДП
ДАК „Хліб України” в особі генерального директора ОСОБА_2 та приватним
підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання  юридичних послуг (т. 1, а.с. 10).

За змістом пункту 2.1.1. договору
виконавець, яким є відповідач, зобов'язався надати усні й письмові консультації
з юридичних питань, які пов'язані з розглядом господарських спорів по справах №
16/622 та № 16/621 за позовом акціонерного товариства відкритого типу
„Українсько-Сибірська інвестиційна корпорація” до  Херсонського обласного дочірнього
підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” та Херсонської
обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості в загальній сумі
24635169,36 грн в господарському суді м. Києва.

В свою чергу, відповідно до пункту
4.1. договору, замовник зобов'язався сплатити виконавцю грошову винагороду в
сумі 2,55% від суми позовних вимог до Підприємства, у задоволенні яких буде
відмовлено.

З викладених умов договору
вбачається, що сторонами не визначено кінцеву суму розрахунку, оскільки не
відомо результати майбутнього судового розгляду справ.

Відповідно до приписів статті 41 ЦК
УРСР, яка діяла станом на час укладення названого договору, угодами визнавалися
дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків. За статтею 153 того ж Кодексу договір вважався
укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто
згоди по всіх істотних умовах.

За пунктом 4 Прикінцевих на
перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня
2004 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, на час розгляду справи в суді
правовідносини, які існують між сторонами після 1 січня 2004 року підлягають
регулюванню ЦК України.

Зокрема, 12 травня 2004 року між ПП
ОСОБА_1. та ХОДП ДАК „Хліб України” складено акт приймання-передачі юридичних
послуг, згідно змісту якого вбачається, що
виконавцем представлені інтереси замовника у справах  № 16/621, № 16/622 за позовом АТВТ
„Укрсибінкор” на загальну суму 24635169,36 грн, за результатами розгляду яких
прийняті рішення 06.04.2004 року про відмову в задоволенні позовних вимог.
Сторонами підтверджено, що послуги вважаються виконаними у повному обсязі та
підлягають оплаті відповідно до умов договору за розрахунком, що проводиться
виходячи з винагороди виконавця у розмірі 2,55% від фактично отриманих
замовником від боржника суми. Поряд з цим в акті зазначено, що всього вартість
послуг складає 63000 грн (т. 1, а.с. 11).

Таким чином, складення даного акту
судом сприймається як досягнення згоди між його сторонами щодо вартості наданих
та отриманих послуг за спірним договором, яка складає 63000 грн.

З банківських документів
вбачається, що  ХОДП ДАК „Хліб Україна”
сплачено відповідачу 21.05.2004 р. -20 000,00
грн та 09.12.2004 р. -10 000,00 грн, а всього -30000 грн (т. 1, а.с. 11
на зв.)

Статутом Херсонського обласного
дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України”  передбачено, що управління підприємством  здійснюють
вищий орган компанії -правління компанії, голова правління компанії та
генеральний директор підприємства (розділ 6 пункт 6.1.) (т. 1, а.с. 14).

Генеральний директор підприємства
здійснює оперативне керівництво діяльністю підприємства, несе відповідальність
за виконання покладених на нього рішень та функцій. До компетенції генерального
директора підприємства відносяться всі питання діяльності підприємства, крім
тих, які за діючим законодавством, цим Статутом або рішенням вищого органу та
правління Компанії не віднесені до компетенції іншого органу. До компетенції
генерального директора як вищої посадової особи підприємства поряд з іншим
відноситься прийняття рішень щодо питань поточної діяльності підприємства, не
віднесених до компетенції вищого органу або правління компанії. Генеральний
директор має право здійснювати господарсько-фінансову діяльність підприємства,
без доручення діяти від імені підприємства, представляти  підприємство, видавати доручення, накази,
розпорядження обов'язкові для  виконання,
укладати будь-які  договори (угоди) на
суму, еквівалентну  не більше 300000 грн,
здійснювати інші дії, за винятком віднесених до компетенції вищого органу,
правління або голови компанії, спрямовані на досягнення статутних цілей
підприємства.

Відповідно до пункту 9 Роз'яснень
Вищого арбітражного суду України № 02-5/ІІІ від 12.03.1999 року „Про деякі
питання практики вирішення спорів, пов'язаних
з визнанням угод недійсними” підписання
особою (органом юридичної особи) угоди без відповідних повноважень, а
також з порушенням наданих їй повноважень може згідно зі статтею 48 Цивільного
кодексу УРСР бути  підставою  для визнання укладеної угоди недійсною як
такої, що не відповідає вимогам закону. Пунктом 9.1. Роз'яснень визначено, що
письмова угода може бути укладена від імені юридичної особи її представником на
підставі довіреності, закону або адміністративного акту. Угода укладена
представником юридичної особи або керівником її відособленого підрозділу без
належних повноважень на її укладення або з перевищенням цих повноважень,
повинна бути визнана  недійсною як така,
що виходить за межі, встановлені Статутом підприємства, протирічить
встановленим цілям його діяльності.

Поряд з цим за статтею 48 ЦК УРСР
недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону.

В даному випадку, при укладені
оспорюваної угоди генеральний директор ХО ДП ДАК „Хліб України” ОСОБА_2., який
на час її укладення займав зазначену посаду, діяв  без перевищенням своїх повноважень, оскільки
мав право на укладення угоди, вартість якої складає менше 300000 грн -в даному
випадку цією вартістю є 63000 грн.

За таких обставин в задоволенні
позовних вимог слід відмовити, задовольнивши клопотання прокурора про
поновлення строку позовної давності, оскільки, дійсно, прокурору не було відомо
про укладення спірної угоди.

На підставі зазначених правових
норм та керуючись статтями 44, 49,  82-85
ГПК України,

в и р і ш
и в :

В
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя
М.К. Закурін