ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.2008                                                                                           Справа № 2/141

За позовом Приватного підприємства „Проектно –будівельної компанії „Євробуд”, м. Мукачево

До відповідача Релігійної громади римо-католицької церкви, м. Берегово

про стягнення 211425,60 грн.

Суддя Г.Й.Бобрик

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

Розгляд справи здійснюється з використанням технічних засобів судового процесу, у зв”язку з клопотанням представника позивача.

СУТЬ СПОРУ: Малим приватним підприємством „Євробуд”, м. Мукачево заявлено позов до Релігійної громади Римо-католицької церкви, м. Берегово про стягнення суми 211425,60 грн. за виконані підрядні роботи за договором від 02.12.2005 р., укладеного між сторонами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі - Мале приватне підприємство „Євробуд”, м. Мукачево (правонаступником якого нині є Приватне підприємство „Проектно – будівельна компанія „Євробуд”) та Релігійна громада римо-католицької церкви, м. Берегово –02 грудня 2005 року уклали договір б/н, за умовами якого, позивач зобов”язався виконати роботи по капітальному ремонту школи в м. Берегово, а відповідач (як „замовник”) оплатити вартість виконаних робіт на підставі актів виконаних робіт на протязі 5 днів після їх підписання.

Позивач стверджує, що ним виконано певний об”єм робіт, що випливає з договірних зобов”язань і оскільки відповідач уникає від виконання вимог стосовно оплати фактично виконаних робіт та відповідних затрат на договірному об”єкті, то виник спір, предметом якого є стягнення грошей із відповідача за виконані роботи згідно договору від 02.12.2005 р.

За висновком спеціаліста за № 42/06 від 12.06.2006 р., поданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, вказується, що позивачем виконано робіт на виконання умов договору від 02.12.2005р. на суму 211425,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача

Позивач не вбачає необхідності у проведенні судової будівельно –технічної експертизи, оскільки відповідним спеціалістом було проведено відповідну роботу, висновок якої знаходиться в матеріалах справи та повністю підтверджує позицію позивача. Позовні вимоги вважає належним чином обґрунтованими та підтвердженими відповідними матеріалами справи.

Уповноважений представник позивача, присутній в засіданні суду по розгляду справи, 10 грудня 2007 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважає вимоги законними та обгрунтованими.

Відповідач у поданих суду письмових запереченнях проти позову вказує на те, що погодитись з наведеною позивачем вартістю здійснених ним робіт неможливо, оскільки, на думку відповідача, при виконанні позивачем договору підряду було допущено, без згоди замовника, зміну проектно –технічної документації. Заперечує наведену позивачем вартість робіт, а висновки спеціаліста з цього приводу вважає такими, що не висвітлюють всіх питань, що були задані йому в ході проведення дослідження. Разом з тим, вказує на неможливість замовлення ним проведення судової будівельно –технічної експертизи об”єкту за договором від 02.12.2005 р., оскільки відповідач є неприбутковою (релігійною) організацією і на такі потреби на даний час відсутні кошти.

Відповідач не направив на виклик суду уповноваженого представника для участі в судовому засіданні по розгляду справи 10 грудня 2007 р. та 16 січня 2008 р.

В судове засідання 16 січня 2007 р. представники сторін не з”явились. Але суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.04.2007 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з релігійної громади Римо-католицької церкви міста Берегово на користь МПП „Евробуд” суму 26718 грн. за виконані підрядні роботи за договором від 02.12.2005, а також суму 267,18 грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 р. апеляційну скаргу МПП „Євробуд” задоволено. Рішення господарського суду Закарпатської області від 20.04.2007 р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з релігійної громади Римо –католицької церкви м. Берегово Закарпатської області на користь приватного підприємства „Проектно –будівельна компанія „Євробуд” (правонаступник „Євробуд”) суму 211 425,60 грн. та судові витрати по розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Постановою Вищого господарського суду України від 5 листопада 2007 р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 та рішення господарського суду Закарпатської області від 20.04.2007 у справі № 2/141.

Справу передано на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Під час нового розгляду справи місцевим господарським судом встановлено наступне.

Сторонами по справі 02 грудня 2005 р. укладено договір про виконання робіт по капітальному ремонту школи в м. Берегово, вул. Бетлехена, 2. Відповідно до умов договору вартість робіт, що виконується по даному договору згідно кошторису і договірної ціни складає 400000 грн. Договірна ціна може бути змінена в разі зміни вартості матеріалів, заробітної плати або інших постанов Держбуду України. Згідно п.п. 2.2 договору кошторис і договірна ціна є невід’ємною частиною до договору.

Статтями 843, 844 Цивільного кодексу України визначено, що основним способом визначення ціни договору є кошторис і, з моменту його підтвердження замовником стає частиною договору. Судова практика визначає наявність кошторису на проведення робіт істотною умовою договору підряду.

Кошторисна документація - це кошториси та інші документи, пов'язані із складанням (розрахунки, обгрунтування, пояснення, відомості про ресурси, тощо), необхідні для визначення кошторисної вартості будівництва та договірної ціни.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, замовником на виконання даного договору було передано тільки проектну документацію без кошторисної документації з визначенням вартості проектних робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. № 668 затверджено „Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві”. Ці „Загальні умови, відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального переоснащення підприємств, а також окремих комплексів чи видів робіт, пов”язаних з будівництвом об”єктів.

Згідно пункту 3.2 договору фактичну вартість виконаних робіт замовник оплачує на підставі актів виконаних робіт на протязі п’яти днів після їх підписання, а для забезпечення належного виконання генпідрядником договору у відповідності до пункту 3.4 договору замовник забезпечує передачу генпідряднику проектно-кошторисної документації не пізніше трьох днів після набрання чинності даного договору та передає генпідряднику дозвіл на виконання робіт згідно з вимогами Сніп Ш-4-80 по формі акту допуску для виконання робіт на території діючого підприємства.

Сторонами в ході розгляду справи суду не було надано належних доказів про належне виконання умов договору в частині належним чином складених та підписаних сторонами актів прийому –передачі виконаних робіт, що в свою чергу підтверджувало б чи спростовувало доводи чи заперечення сторін.

У підтвердження своїх вимог позивачем подано довідку про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2006 року від 29.04.2006р. на суму 146608грн., локальний кошторис з розрахунком договірної ціни №2-11-2-01, акт №2-11-2-01 приймання виконаних підрядних робіт від 29.04.2006р. на суму 146607,60 грн., які були надіслані замовнику, однак замовник і не вніс своїх корективів і не підписав подані документи.

Подані позивачем на підтвердження факту виконання підрядних робіт не підписані замовником у визначеному порядку довідка про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2006 року від 29.04.2006р. на суму 146608грн. та акт №2-11-2-01 приймання виконаних підрядних робіт від 29.04.2006р. на суму 146607,60 грн., не можуть слугувати беззаперечним доказом у справі, оскільки за відсутності відповідно визначеної договірної ціни та локального кошторису не можуть підтверджувати факт виконання певних обсягів підрядних робіт та їх вартості.

Поданий позивачем в підтвердження своїх доводів висновок спеціаліста № 42/06 від 12.06.2006 р. взагалі не може бути прийнятий як належний доказ по справі та розглядатись як судова експертиза в розумінні ст. 41 ГПК України та ст. 1 Закону України „Про судову експертизу” з наступних підстав:

1.          Даний висновок спеціаліста не є судовою експертизою відповідно до ст. 3 („Принципи судово-експертної діяльності”), пункт 1 ст. 12 („Обов”язки судового експерта”), ст. 42 ГПК України.

2.          Вона не є незалежною, що випливає з процесуального порядку призначення даної експертизи.

3.          Спеціаліст, який проводив обстеження не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 178 КК України за надання завідомо неправдивого висновку.

4.          Спеціалістом не було в повному обсязі досліджено поставлені перед ним замовником питання, зокрема, не встановлено будівельні роботи та затрати будівельних матеріалів, які проводилися при зміні виконавцем запроектованих робіт, не встановлено яка їх вартість.

5.          Спеціалістом було досліджено фактичні об”єми виконаних робіт і не могло бути встановлено точне завищення об”ємів виконаних робіт із-за відсутності актів прихованих робіт, тощо, і які призвели до завищення об”ємів виконаних робіт.

Висновок спеціаліста № 42/06 за своєю природою в силу Положення про порядок проведення судової експертизи, є лише висновком спеціаліста, при відсутності згоди щодо розміру вартості робіт визначених даним актом, не є належним доказом в розумінні ст. 32 ГПК України, а таким доказом згідно ст. 41 ГПК України може бути лише судова експертиза, оскільки вказаний висновок не може замінити висновок експерта.

Проте, з поданих матеріалів справи видно, що позивач не вбачає необхідності у проведенні судово будівельно –технічної експертизи, оскільки, вважає, що висновком спеціаліста повністю підтверджена позиція позивача стосовно суми боргу і відповідач заперечує проти проведення експертизи, а ухвалу господарського суду про призначення експертизи за власною ініціативою позивачем було оскаржено, між тим, сторони, під час нового розгляду справи, не звертались до господарського суду з клопотанням про необхідність призначення експертизи, в порядку ст. 41 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до частини п”ятої статті 42 та статті 43 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов”язковим і оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Рівність процесуальних прав в тому числі і рівність прав сторін подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання задекларовані в ст.22 ГПК України. Однак реалізація процесуальних прав залежить від волі сторони, є її правом, а не обов‘язком.

Оцінюючи надані сторонами документи суд дійшов до висновку, що сторони по договору визначили форму підтвердження факту виконаних робіт, а саме, підписання актів виконаних робіт. Такі умови не суперечать Цивільному та Господарському кодексам України. Обов”язковість ведення суб”єктами господарювання первинного обліку також визначена Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 р. № 996-ХІV.

Однак, позивач не довів, що сторонами спору були досягнуті істотні умови договору від 02.12.2005 р., узгоджена договірна ціна і кошторис, які є невід”ємною частиною договору та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт виконання позивачем підрядних робіт, що є предметом договору, а також відсутні акти виконаних робіт, які б підтверджували суму позову 211425,60 грн.

Таким чином, в силу ст.ст. 33, 34 ГПК України, позивачем не було надано суду належних і беззаперечних доказів на підтвердження позовних вимог, що позбавляє можливості суду прийняти рішення про задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 837, 843, 844 Цивільного кодексу України, Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. № 668, ст.ст. 33, 34, 41, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

Суддя                                                                      Г.Й. Бобрик

Рішення прийнято в судовому засіданні 16.01.2008 р.

Повний текст рішення оформлено та підписано 25.01.2008 р.