ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 33/261

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2007

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2007

зі справи № 33/261

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську Донецької області (далі –Відділення)

до Обласного центру медико-соціальної експертизи (далі –Центр), м. Донецьк,

про стягнення 3 388,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відділення звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Центру шкоди в сумі 3 388,04 грн. на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.11.2007 (суддя Новікова Р.Г.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2007 (колегія суддів у складі: Старовойтова Г.Я. –головуючий суддя, судді Величко Н.Л., Волков Р.В.), у позові відмовлено. Прийняті судові рішення мотивовано відсутністю в діях Центру ознак цивільного правопорушення: вини, протиправної поведінки, безпосереднього причинного зв'язку між шкодою та діями відповідача.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Відділення просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши повноту встановлення судами першої і апеляційної інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- Красноармійська міжрайонна травматологічна МСЕК 27.03.1996 встановила громадянину Романченку А.П. у зв’язку з травмуванням 21.09.1995 ступінь втрати працездатності в розмірі 5% безстроково (а.с. 6);

- згідно з висновком МСЕК від 05.09.2001 громадянину Романченку А.П. встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 80% у зв’язку з травмою, отриманою 06.05.2001 (а.с. 7), виходячи з чого й мало здійснюватися страхове відшкодування з 05.09.2001;

- з 05.09.2001 по 01.10.2004 Романченку А.П. Відділенням здійснювалися щомісячні страхові виплати, виходячи зі ступеня втрати ним професійної працездатності в розмірі 85% (5% - згідно з висновком МСЕК від 27.03.1996 та 80% - згідно з висновком МСЕК від 05.09.2001);

- фактичне завищення ступеня втрати Романченком А.П. професійної працездатності на 5% за період з 05.09.2001 по 01.10.2004 призвело до безпідставної виплати йому Відділенням 3388,04грн. страхового відшкодування;

- позивачем не доведено ні наявності вини Центру в заподіянні шкоди Відділенню, ані протиправності поведінки Центру, так само як й безпосереднього причинного зв'язку між шкодою внаслідок перевиплати коштів та діями відповідача.

Причиною даного спору є питання про те, чи має відповідач на підставі статті 1166 ЦК України відшкодовувати витрати Відділення, пов’язані із здійсненням останнім страхових виплат відповідно до Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІV “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 1105).

Частинами першою та другою статті 34 Закону № 1105 передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Визначені раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають; у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду. У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 1105 для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть, а також відповідні рішення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Відповідно до пунктів 1.4 та 1.6 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 № 212 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.1996 за № 136/1161, при встановленні втрати професійної працездатності у відсотках і потреби у додаткових видах відшкодування МСЕК виходить тільки з наслідків даної травми чи іншого ушкодження здоров'я потерпілого; у разі встановлення декількох професійних захворювань чи іншого ушкодження здоров'я у потерпілого, які він одержав, працюючи на одному підприємстві, МСЕК визначає ступінь втрати професійної працездатності по кожному захворюванню чи іншому ушкодженню здоров'я окремо та враховує загальний процент втрати професійної працездатності за сукупністю.

Порядком участі представників Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в роботі медико-соціальних експертних комісій, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 16.07.2001 № 291 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.07.2001 за № 638/5829, передбачено, що представники Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Представники) залучаються до участі в діяльності МСЕК з метою поліпшення роботи з профілактики інвалідності та реабілітації інвалідів, підвищення якості медико-соціального експертного обслуговування громадян, забезпечення цільового використання коштів Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Для виконання покладених на них завдань Представники мають право, зокрема: брати участь у засіданнях МСЕК з правом дорадчого голосу; ознайомлюватися та одержувати від МСЕК інформацію і документацію, необхідну для виконання покладених на них завдань; оскаржувати рішення МСЕК у встановленому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1105 Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Для настання цивільно-правової відповідальності Центру за заподіяння шкоди позивачеві необхідна наявність усієї сукупності ознак складу цивільного правопорушення (протиправність діяння, факт заподіяння шкоди, причинний зв’язок між протиправним діянням і шкодою, вина заподіювача шкоди), тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

З огляду на наведене попередні судові інстанції, встановивши недоведеність позивачем протиправності поведінки Центру, його вини в заподіянні шкоди Відділенню та безпосереднього причинного зв'язку між шкодою і діями відповідача, дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення даного позову.

У свою чергу, відповідно до статті 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів відповідають встановленим ними фактичним обставинам справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2007 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2007 зі справи № 33/261 залишити без змін, а касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську Донецької області –без задоволення.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов