ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.08 р.                     Справа № 38/330

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Крюківський вагонобудівний завод” м. Кременчук

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь”- металургійний завод м. Донецьк

про стягнення 9 291грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Ясько Є.В. юрисконсульт 2 кат. за дов. № 49юр-38 від 10.05.2007р.; Бондаренко Т.Г. юрисконсульт 2 кат юрвідідлу за дов. № 49юр-31 від 26.03.2007р.

від відповідача: Чумаков А.В. гол. юрисконсульт юр відділу філії за дов. № 20-642 від 15.10.2007р.

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Крюківський вагонобудівний завод” м. Кременчук, звернувся до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь”- металургійний завод м. Донецьк про стягнення вартості недостачі у сумі 9 291грн.00коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з посиланням на договір № 302107 від 23.02.2007р.

18.01.2007р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області, відповідно до якого Закрите акціонерне товариство „Донецьксталь” - металургійний завод м. Донецьк значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 30939178) та знаходиться за адресою: 83062, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченка, 122, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

21.01.2008р. відповідач надіслав до суду клопотання № 17/16вих, в якому повідомив суду про причину неприбуття до судового засідання та просить суд відкласти розгляд справи. Клопотання судом розглянуто, прийнято до уваги та залучено до матеріалів справи.

22.01.2008р. позивач надав суду супровідного листа від 21.01.208р. № 1-79юр, яким додав витребувані ухвалою господарського суду документи. Лист та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Судові засідання відкладалися у зв’язку з необхідністю представлення сторонами витребуваних судом документів.

05.02.2008р. відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на наступне: відповідно до умов п. 4.1 договору № 302107 від 23.02.2007р. поставка металопродукції здійснювалась на умовах FCA станція Донецьк, Донецька залізниця (Інкотермс 2000). Зазначені умови передбачають перехід ризиків втрати чи пошкодження товару за договором від продавця до покупця, в момент передачі товару перевізнику. Факт передачі товару Донецькій залізниці, як першому перевізнику, належної кількості підтверджується залізничними накладними, які належним чином оформлені та підписані уповноваженими представниками відповідача та Донецької залізниці.

В якості додаткового підтвердження вищезазначеного факту слід розглядати, на думку відповідача, акти експертизи Донецької торгово-промислової палати, якими також встановлені відповідні кількісні характеристики товару в момент його відвантаження на адресу позивача.

Також, відповідач зазначив, що при прийманні товару позивачем були порушені наступні вимоги Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання П-6, а саме:

- відсутній комерційний акт, складений за участю представника перевізника, необхідність складення якого передбачена п. 5 Інструкції;

- відсутній акт про вагу тари, обов’язковість складання якого, передбачена п. 14. Інструкції.

Крім цього, відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача засвідчується комерційними актами. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу за даними зазначеними у транспортних документах. По фактам нестачі, на підставі яких заявляються вимоги позивачем комерційні акти не представлені.

Також відповідач зазначив, що у відповідності з ст. 924 ГК України, ст. 110, ст. 113 Статуту залізниць України, перевізник не несе відповідальності за цілісність вантажу з моменту прийняття до перевезення від вантажовідправника до моменту видачі вантажоодержувачу. На підставі залізничних накладних, актів експертиз Донецької торгово-промислової палати, які встановлюють відсутність недостачі в момент передачі партії товару перевізнику, відповідач вважає, що можна зробити висновок про те, що недостачі на суму 9 291грн., встановлені актами про приймання продукції за кількістю, складеними позивачем виникли в процесі перевезення товару, і як наслідок відшкодовувати зазначену недостачу повинен перевізник.

Таким чином, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

05.02.2008р. позивач надав суду супровідного листа, яким додав докази у підтвердження заявлених позовних вимог. Лист та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

19.02.2008р. позивач надав суду пояснення на відзив №1-79юр від 18.02.2008р., в яких зазначив наступне:

- посилання відповідача щодо порушення позивачем вимог Інструкції П-6, а саме п.5 Інструкції П-6, є не вірним, так як п.5 Інструкції П-6 передбачено вимагати складання комерційного акту у випадках пошкодження чи псування вантажу, невідповідності найменування і ваги вантажу чи кількості місць даним, вказаним в транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами , які діють на транспорті. Оскільки вагони №65696619, 63863203, 64558687, 57858332 прибули на ст. Крюків –на - Дніпрі в справному стані без ознак втрати вантажу і відповідно були видані залізницею без перевірки маси вантажу;

- ст.52 Статуту залізниць України дає чіткий перелік випадків, коли залізниця зобов’язана перевіряти масу, кількість місць і стан вантажу, тобто потреба складання комерційного акта виникає у залізниці лише у випадках, перелічених у ст.52 Статуту залізниць України. У даному випадку залізниця не перевіряла масу вантажу, що підтверджується відсутністю відмітки на залізничних накладних;

- ст.129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому комерційний акт складається для засвідчення зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

- позивач вважає, що оскільки вантаж у спірних вагонах прибув без слідів розкрадання та втрати, то у позивача не виникло підстав вимагати складання комерційного акту, що ще раз підтверджує, що недостача виникла з вини вантажовідправника, тобто саме ним недовантажена маса продукції.

Крім того, позивач вважає посилання відповідача на відсутність актів про вагу тари безпідставним, так як в матеріалах справи місяться акти №б/н від 12.07.07р. №б/н від 09.08.2007р.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення зазначено, що договір про перевезення вважається укладеним з моменту прийняття вантажу до перевезення, що засвідчується календарним штемпелем станції відправлення в перевізних документах в графі залізничної накладної “Приймання вантажу до перевезення”. Правильність заповнення перевізних документів лежить на вантажовідправнику у відповідності до ст. ст. 24, 122 Статуту залізниць України.

На думку позивача, відповідачем занесені у залізничну накладну невірні дані про масу продукції, а залізниця в даному випадку не перевірила правильність цих відомостей, тому у відповідача не має доказів щодо фактичної маси відправленої продукції, тобто вантажовідправником відвантажена маса продукції, що не співпадає з масою на документах.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та в свою чергу відповідачем порушені умови договору і належним чином не виконані.

Таким чином, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вартість недостачі у сумі 9 291грн.

Пояснення позивача на відзив судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Відповідачем у судовому засіданні 25.02.2008р. надані витребувані документи, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представники сторін надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2007р. між Відкритим акціонерним товариством „Крюківський вагонобудівний завод” м. Кременчук (за договором – покупець, далі – позивач ) та Закритим акціонерним товариством „Донецьксталь”- металургійний завод м. Донецьк (за договором – продавець, далі – відповідач) було укладено договір № 302107 (далі - договір) з протоколом погодження розбіжностей.

Згідно до договору продавець зобов’язується передати, а покупець зобов’язується прийняти та сплатити відповідно до умов цього договору металопродукцію (далі-товар), номенклатура, кількість, ціна та строк поставки якого обумовлюються сторонами в додатках, які є невід’ємною частиною договору.

Якість товару повинна відповідати стандартам, технічним умовам та іншій документації, яка встановлює вимоги до якості даного виду товару, та підтверджується сертифікатом якості (технічним паспортом) заводу-виробника (розділ 2 договору).

Розділом 3 договору передбачений порядок розрахунків, а саме п. 3.2 передбачає, що покупець здійснює оплату товару шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця в два етапи:

-50% вартості партії товару перераховується не пізніше 5-ти банківських днів до початку виробництва;

-50 % перераховуються на протязі 10-ти днів з дати відвантаження. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця..

Розділом 4 сторони передбачили умови поставки, так, п.4.1 встановлює, що товар відвантажується продавцем:

- вагонними нормами на умовах FCA станція Донецьк (Інкотермс 2000), датою поставки товару вважається дата передачі товару перевізнику – залізничній дорозі, вказана в квитанції про прийом вантажу;

- менш вагонної норми - на умовах EXW склад ВАТ „Донецький металургійний завод (Інкотермс 2000), при цьому продавець зобов’язаний відвантажити товар на місці відправлення на автотранспорт наданий покупцем, датою поставки товару вважається дата відмітки отримувача в прийманні товару, вказана в товарно-транспортній накладній”. Вантажоотримувач- ВАТ „Крюківський вагонобудівельний завод”.

Приймання товару здійснюється у відповідності з вимогами „Інструкції про порядок приймання продукції ПТН та товарів народного споживання по якості” № П-7 , „Інструкціі про порядок приймання продукції ПТН і товарів народного споживання по кількості № П-6”. У продавця зважування продукції здійснюється на вагах ВВ 200-50-2, погрішність зважування складає +/-150кг (п.4.2 договору).

По факту передачі товару продавець надає покупцю наступні документи: рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну, сертифікат якості, податкова накладна видається в момент виконання податкових зобов’язань у відповідно до Закону України „Про НДС”.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за спричинення один одному збитків у відповідності до діючого законодавства України.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2007р.

Суд вважає договір № 302107 від 23.02.2007р. укладеним згідно вимог ст. 638 ЦК України.

На виконання вимог договору 04.07.2007р. на адресу позивача відповідачем відправлено сталь сортову у кількості 67550кг (18 зв’язок) у вагоні № 65696619 по накладній № 49864470. Вага вантажу по залізничній накладній № 49864470 складає 67550кг, вага тари складає 21050кг. При зважуванні на вагонних вагах позивача вага вантажу склала 67050кг, що менше на 500кг. проти ваги вказаної у перевізних документах.

Позивач 07.07.2007р. о 23 годині 15хв. прийняв вагон № 65696619 на відповідальне зберігання до прибуття представника відповідача для комісійної видачі, про що був складений акт № 9 від 07.07.2007р.

Про факт виявленої недостачі 08.07.2007р. на адресу відповідача був направлений лист № 25/2-С-5-4525 з проханням направити представника для комісійної видачі вантажу і складання двостороннього акту згідно Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товару народного споживання за кількістю (П-6) ( далі – Інструкція П-6).

Відповіді на вищезазначений лист позивач не отримав, а у відповідності до п.4.2 договору та Інструкції П-6 11.07.2007р. був складений акт № 11 від 11.07.2007р., згідно якого претензійний вагон був переданий із відповідального зберігання до цеху складського господарства позивача для комісійного приймання продукції за кількістю з представником громадської.

11.07.2007р. проведено комісійне приймання продукції та складений акт № 5 про приймання продукції за кількістю з представником громадськості (посвідчення № 7 від 11.07.2007р)., яким встановлено, що продукція отримана у справному піввагоні без слідів крадіжки. Кожна зв’язка має з двох сторін щільну дротову скрутку і обладнана двома хомутами для виконання вантажно-розвантажувальних робіт. На верхніх зв’язках, впоперек вагону нанесена суцільна маркувальна смуга фарбою білого кольору, видніються бирки. Недостача виявлена при зважуванні вагону з вантажем на вагонних вагах позивача: зв’язки мають бирки з вказівкою ваги (нетто) вантажу, фактично мають вагу (брутто 0, які перевищують вагу га бирках від 10 до 20кг. Дві зв’язки мають бирки без вказівки ваги вантажу, що не дає можливості визначити вагу цих зв’язок при відвантаженні. На думку позивача, недостача виникла по вині відповідача при відвантаженні продукції. Продукція недовантажена із-за халатного відношення відповідача до виконання договірних зобов’язань.

Виявлена недостача продукції 500кг підтверджена актом приймання продукції за кількістю № 5 від 11.07.2007р. та актом експертизи № В-206/1, складеним 11.07.2007р. в присутності експерта Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати Плотченко О.Ю. Вартість виявленої недостачі з врахуванням норми природної трати і граничного розходження у визначенні маси нетто 0,5% складає 724грн.28коп.

Вартість і кількість продукції підтверджена копією рахунку-фактури відповідача № 87606D7 від 04.07.2007р. на суму 305539грн.90коп.

20.08.2007р. на адресу управління південної залізниці була направлена претензія № 1-79 юр від 20.08.2007р. на суму 724грн.28коп. за недостачу 500кг продукції, на яку Управлінням південної залізниці було надано відповідь № 44/07 від 03.09.2007р., де претензія повернута без розгляду у зв’язку з відсутністю комерційного акту, який підтверджує відповідальність залізниці.

20.08.2007р. на адресу відповідача була направлена претензія № 1-79 на суму 724грн.28коп за недостачу 500кг продукції, яка залишена відповідачем без розгляду.

04.07.2007р. на адресу позивача відповідачем відправлено сталь сортову у кількості 63700кг (17 зв’язок) у вагоні № 63863203 по накладній № 49864472. Вага вантажу по залізничній накладній № 49864478 складає 63700кг, вага тари складає 20950кг, при перевантаженні на вагонних вагах позивача вага вантажу склала 6070кг, що менше на 630кг проти ваги вказаної у перевізних документах.

08.07.2007р листом № 25/2С-5-4525 позивач повідомив відповідача про факт недостачі та просив направити уповноваженого представника для переважування вантажу та складання двостороннього акту згідно Інструкції П-6. Відповіді на вказаний лист позивач від відповідача не отримував.

11.07.2007р. було складено акт приймання продукції за кількістю в присутності представника громадськості Потапової Н.В. (посвідчення № 8 від 11.07.08р.). В акті зазначено, що продукція отримана у непошкодженому вагоні. Оглянуті зв’язки ув’язані металевою проволокою в двох місцях і обладнана двома хомутами для виконання вантажно - розвантажувальних робіт. На верхніх зв’язках, впоперек вагону нанесена суцільна маркувальна смуга фарбою білого кольору. Зв’язки, які мають бирки з вказівкою ваги вантажу практично мають вагу, яка перевищує вагу на бирках від 10 до 20 кг. Одна зв’язка має бирку без вказівки ваги вантажу, що не дає можливість визначити вагу цією зв’язки при відвантаженні. Друга зв’язка, яка має бирку з вказівкою ваги, при її зважуванні виявилася недостача.

На думку позивача, недостача могла виникнути з вини відповідача при відвантаженні продукції та із-за його халатного відношення до виконання договірних зобов’язань.

Виявлена недостача продукції 630кг підтверджена актом приймання продукції за кількістю № 6 від 11.07.2007р. та актом експертизи № В-206/2, складеним 11.07.2007р.в присутності експерта Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати.

Вартість виявленої недостачі з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто 0,5% складає 2 054грн.38коп.

27.08.2007р. на адресу Управління південної залізниці була направлена претензія № 1-78юр від 27.08.2006р. на суму 2 054грн.38коп за недостачу 630кг продукції, на яку управління південної залізниці було надано відповідь № 47/07 від 07.09.2007р., в якій претензія повернута без розгляду у зв’язку з відсутністю комерційного акту, який підтверджує відповідальність залізниці.

27.08.2007р. позивачем направлено відповідачу претензію № 1-78 на суму 2054грн.38коп. за недостачу 630кг продукції , яка відповідачем залишена без розгляду.

15.06.2007р. та 22.06.2007р. позивач сплатив попередню оплату відповідачу платіжними дорученнями № 6960 на суму 1014010грн. № 7354 на суму 579434грн., яка покриває вартість сталі в кількості 63700кг згідно рахунку-фактури № 87611D7 від 04.07.2007р. на суму 289 355грн.52коп. Вартість і кількість продукції підтверджена копією рахунку-фактури відповідача № 87611В7 від 04.07.2007р. на суму 289 355грн.52коп.

04.05.2007р. на адресу позивача відповідачем було відправлено сталь сортову у кількості 67550грн. (16 зв’язок) у вагоні № 64558687 по накладній № 49589259.

При перевантаженні на вагонних вагах позивача вага вантажу склала 66960кг, що менше на 590кг проти ваги вказаної у перевізних документах. У зв’язку з чим, позивач 07.05.2007р. прийняв вагон № 64558687 на відповідальне зберігання до прибуття представника відповідача для комісійної видачі, про що складений акт № 5 від 07.05.2007р.

Про факт виявленої недостачі позивачем було направлено листа № 25/2С-5-2249 від 10.05.2007р. відповідачу з проханням направити уповноваженого представника для перевантаження вантажу та складання двостороннього акту згідно Інструкції П-6.

Оскільки підприємство відповідача не відреагувало на вищевказаний лист, позивачем 10.05.2007р. був складений акт № 6, відповідно до якого, перевізний вагон був переданий із відповідального зберігання до цеху складського господарства позивача для комісійного приймання продукції за кількістю з представником громадськості.

10.05.2007р. було проведено комісійне приймання продукції та складений акт приймання продукції за кількістю № 3 в присутності представника громадськості Остроградського Є.І. ( посвідчення № 5 від 10.05.2007р.).

Здійснивши комісійне приймання та кількісну перевірку продукції комісія зробила висновок, що прокат укладений в два штабелі в довжину і в два яруси по висоті; продукція отримана у непошкодженому вагоні; на верхніх зв’язках нанесена маркувальна смуга синьою фарбою; продукція ув’язана скруткою виробника в 2-х місцях для виконання завантажування- розвантажування; на верхніх чотирьох зв’язках відсутні бирки з указівкою ваги вантажу; на п’яти зв’язках вага вказана на бірках не співпадає з вагою вказаною у сертифікатах та фактичною вагою; вантаж навантажено відповідно глави 3, параграфу 14 технічних умов вірно; виявлена недостача продукції 482725кг ( з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто 0,5% та виявленого надлишку у кількості 5 кг (0,005т), що підтверджується актом приймання продукції за кількістю № 3 від 10.05.2007р. та актом експертизи № В-153, складеним 10.05.2007р. в присутності експерта Кременчуцького відділенні Полтавської торгово-промислової палати.

Вартість і кількість продукції підтверджена копіями рахунків факту Відповідача № 85216D7, № 85205D7 від 04.05.2007р. та покриває вартість відвантаженої продукції і складає відповідно 326 059грн.84коп. та 46 101грн.55коп.

Вартість виявленої недостачі з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження у визначення маси нетто 0,5% та виявленого надлишку у кількості 5 кг склала 2106грн.23коп.

01.08.2007р. позивачем на адресу Управління південної залізниці була направлена претензія № 1-74юр на суму 2106грн.23коп за недостачу 482,4725кг продукції, на яку управління південної залізниці було надано відповідь № 38/07 від 15.08.2007р, якою претензія була повернута позивача без розгляду у зв’язку з відсутністю комерційного акту, який підтверджує відповідальність залізниці.

08.08.2007р. позивачем було направлено відповідачу претензію № 1-74 на суму 2106грн.23коп. за недостачу 482725кг продукції, яка відповідач залишив без розгляду.

Згідно платіжних доручень № 4808 від 26.04.2007р. та 4878 від 27.04.2007р. та у відповідності з договором позивачем на рахунок відповідача була перерахована передоплата у сумі відповідно 700 000грн., 928766грн., яка покриває вартість відвантаженої продукції, вказаної у рахунках-фактурах № 85216D7, 85205D7 від 04.05.2007р. і складає відповідно 326059,84 грн. та 46101,55 грн.

Позивачем сплачено попередню оплату відповідачеві платіжним дорученням № 8911 від 24.07.2007р. на суму 940000грн. та № 9195 від 30.07.2007р. на суму 1403033грн.60коп, яка покриває вартість сталі в кількості 50705кг згідно рахунку-фактури № 88531D7 від 27.07.2007р. на суму 187740грн..

27.07.2007р. на адресу позивача відповідачем було поставлено сталь сортову у кількості 50900кг (13 зв’язок) у вагоні № 67858332 по накладній № 49865113, вага по вказаній накладній складає 50900кг, вага тари складає 21000кг. Потяг прибув на станцію Крюків-на-Дніпрі. При візуальному огляду виявлено послаблені зв’язки, укручені немеханічним способом.

Про даний факт повідомлено начальника станції Крюків-на –Дніпрі та запрошено представника для складання комерційного акту телефонограмою № 38 від 04.08.2007р.

Начальником станції Крюків-на –Дніпрі відмовлено у складанні комерційного акту, у зв’язку з чим позивач надіслав скаргу на начальника управління південної залізниці та начальника дирекції залізничних перевезень з проханням дати вказівку про складання комерційного акту, але у задоволенні скарги позивачу було відмовлено, тому відповідно до Інструкції П-6 про факт виявленої недостачі на адресу відповідача було направлено листа № 25/2С-5-4567 від 05.08.2007р. з проханням надіслати уповноваженого представника для переважування вагону та складання двостороннього акту. Відповідач вказаний лист залишив без відповіді, тому позивачем було складено акт приймання продукції за кількістю № 7 в присутності представника громадськості (посвідчення № 9 від 11.07.07р.)

Комісією встановлено, що вагон з продукцією надійшов у справному стані з слідами крадіжки: послаблені зв’язки укручені немеханічним способом. Кожна зв’язка має двох сторін дротову скрутку з двома хомутами для виконання вантажно-розвантажувальних робіт, на верхніх зв’язках впоперек вагону нанесена маркувальна смуга білого кольору, проглядається бирки: - одна зв’язка має недостачу 140кг.; одна зв’язка має одну бирку без вказівки ваги. Три зв’язки мають по дві бирки без вказівки ваги; три зв’язки мають по дві бирки вказівки ваги.

Згідно сертифікату якості № 5157-С вага брутто складає 50900кг, фактична вага брутто - 49500кг.

Вага вантажу нетто згідно залізничної накладної № 49865113 складає 50900кг, вага тари складає 21000кг, при перевішуванні на вагонних вагах позивача вага вантажу склала 49500кг, що на 1400кг менше проти ваги, вказаної у перевізних документах.

Комісією зроблені висновки, що недостача виникла по вині відповідача при відвантаженні продукції. Виникнення недостачі можливе і на шляху слідування вагону з вини залізниці.

Виявлена недостача продукції підтверджена актом приймання продукції за кількістю від 07.08.2007р. № 7 та актом експертизи № В-236, складеним 07.08.2007р. в присутності експертів Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати.

Вартість виявленої недостачі з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто 0,5% складає 4406грн.11коп. .

08.10.2007р. на адресу Управління південної залізниці була направлена претензія № 1-85юр на суму 4406грн.11коп. щодо недостачі 1400кг продукції, яка була повернута листом № МЮ55/2007-6 без розгляду у зв’язку з відсутністю комерційного акту, який підтверджує відповідальність залізниці.

08.10.8007р. на адресу відповідача позивачем була направлена претензія № 1-85юр на суму 4406грн.11коп щодо недостачі 1440кг продукції, яку відповідач залишив без розгляду.

На підставі викладеного, оскільки загальна сума складає 9 291 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі у сумі 9 291грн.00коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 302107 від 23.02.2007р., протоколу розбіжностей від 23.02.2007., від 21.06.2007р., додатки до договору № 3,6,8, паспорт на ваги вагонні № 02/4782Ж, посвідчення довідки про результати перевірки ваги, виписки із протоколу № 3 від 26.03.2007р., залізничні накладні, акти приймання продукції за кількістю, сертифікати якості, посвідчення, акти експертиз, платіжні доручення, рахунки-фактури, претензії, відповіді на претензії, листи, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач у підтвердження своїх заперечень посилається на відзив на позовну заяву та лист від 22.02.2008р. № 17/45/1п, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов”язується доставити їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачі), а відправник зобов”язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджуються складанням транспортних накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено ст. 6 Статуту залізниць України, накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником з вантажем. Накладна є обов”язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони – одержувача.

У відповідно до ч. 5 ст. 306 ГК України, спірні відносини сторін, що виникли при перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов”язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 105 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому, комерційний акт складається для засвідчення обставин, у тому числі – невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах: для засвідчення, зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу.

Обов”язок скласти комерційний акт виникає у залізниці лише у випадках, коли вона згідно зі статтею 52 Статуту зобов”язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобов”язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажу у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

З матеріалів справи вбачається, що вантаж сталь сортова була навантажена навалом, вагони прибули без пломб.

Якщо з посиланням на ст. 52 Статуту залізниця видала вантаж без перевірки, а після відкриття вагону (контейнера) виявлено їх несправність прихованого характеру, внаслідок чого виникли втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, одержувач має право звернутися до залізниці з вимогою видати вантаж з перевіркою та оформленням її результатів комерційним актом.

Доказів щодо звернення позивача, як одержувача вантажу до залізниці з вимогою видати вантаж з перевіркою та оформленням її результатів комерційним актом позивач суду не надав.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання залізниці вантажу для перевезення відправником має бути зазначена у накладній його маса. При цьому, згідно ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

В даному випадку відповідач ЗАТ “Донецьксталь” – металургійний завод передав вантаж до перевезення за залізничними накладними № 49864470, № 49864472, № 49589259, № 49865113, які заповнені безпосередньої ним.

Відповідно до пп.1.2 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” від 02.12.1997р., торгово-промислові палати наділені правом проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов”язковими до застосування на всій території України.

Актами експертизи Донецької торгово-промислової палати № 3838/2 від 04.07.2007р., № 2535/8 від 04.05.2007р., № 4360/18 від 27.07.2007р. встановлені відповідні кількісні характеристики товару в момент його відвантаження на адресу позивача у полу вагонах № 65696619, № 63863203, № 64558687, № 67858332.

З огляду на вказане, суд вважає, що заперечення позивача про те, що відповідачем були занесені у залізничну накладну невірні дані про масу продукції, є безпідставними.

В усіх актах приймання продукції за кількістю зазначено, що отримані полу вагони відкриті, без пломб, є посилання на ст. 84 Статуту залізниць про те, що згідно цієї статті продукція за вагою залізницею не перевірялася.

Одночасно слід зазначити, що згідно абзацу другого ст. 84 Статуту залізниць вантажі на відкритому рухомому складі передаються за наявності ознак недостачі, псування або пошкодження з перевіркою кількості і стану вантажу.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що приймання товару здійснюється у відповідності з вимогами „Інструкції про порядок приймання продукції ПТН та товарів народного споживання по якості” № П-7 , „Інструкціі про порядок приймання продукції ПТН і товарів народного споживання по кількості № П-6”.

Пунктом 4 Інструкції П-6 передбачено, що при прийомці вантажу від органів транспорту підприємство-одержувач згідно із діючими на транспорті правилами перевезення вантажів зобов”язано перевірити, чи забезпечено збереження вантажу при перевезенні, зокрема у випадку видачі вантажу без перевірки кількості місць або ваги отримувач в порядку, встановленому правилами оформлення виді вантажу, зобов”язаний витребувати від органів транспорту, щоб на транспортному документі була здійснена відповідна позначка.

Жодна із наданих позивачем залізничних накладних не містить відміток про видачу вантажу.

Згідно п.5 Інструкції П-6 у всіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту встановлюється пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування та маси вантажу або кількості місць даним, вказаним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, діючими на транспорті, отримувач зобов”язаний витребувати від органів транспорту складання комерційного акту ( відмітки на товарно-транспортній накладній або складення акту – при доставці вантажу автомобільним транспортом).

Позивач підтвердив, що при прийомці продукції за вказаними накладними комерційні акти не складалися, оскільки вантаж у спірних вагонах прибув без слідів розкрадання та втрати, тому у позивача не виникло підстав вимагати складання комерційного акту, а відтак, на думку позивача, нестача виникла з вині відповідача.

В той же час норма п.5 Інструкції П-6 доводить, що складання комерційного акту повинно бути у всіх випадках, без виключень, тому суд вважає, що твердження позивача з цього приводу є помилковим.

Слід вказати на те, що при прийомці продукції у вагоні № 67858332 по накладній № 49865113 комісією були зроблені висновки, що недостача виникла з вини відповідача при відвантаженні продукції. Виникнення недостачі можливе і на шляху слідування вагону з вини залізниці. До таких висновків дійшов позивач, направляючи претензії залізниці та відповідачу № 1-79юр від 20.08.2007р. щодо приймання вантажу у вагоні № 65696619 по накладній № 49864470, № 1-78юр від 2708.2007р. ( вагон № 63863203 по накладній № 49864472), № 74-юр від 01.08.2007р. ( вагон № 64558687 по накладній № 49589259).

Абзацем другим п. 5 Інструкції П-6 передбачено, що при неправильній відмові органу транспорту від складання комерційного акту отримувач зобов”язаний у відповідності із діючими на транспорті правилами оскаржити цю відмову та здійснити приймання продукції у порядку, передбаченому вказаною Інструкцією.

Як вбачається з наданих позивачем матеріалів при прийомці продукції у вагоні № 67858332 по накладній № 49865113, залізниці була направлена скарга від 06.08.2007р. № 80-01-08/713 та претензія № 1-85юр від 08.10.2007р.

На претензію була надіслана відповідь 25/10/2007 № МЮ 55/2007-6, з якої вбачається, що претензія залишена без розгляду у зв”язку з відсутністю комерційного акту, який підтверджує відповідальність залізниці або документів, що підтверджують скаргу про відмову залізниці від складання комерційного акту. Відмова залізниці від складання комерційного акту у встановлені Правилами перевезень вантажів, терміни і встановленим порядком позивачем не оскаржувалася.

Крім того, суд вважає, що позивачем були порушені вимоги п.17 а інструкції П-6, а саме у повідомленнях про виклик представника вантажовідправника ( вих. № 25/2С-5-4525 від 08.07.2007р., № 25/2-С-5-2249 від 10.50.2007р, № 25/2С-5-4567 від 05.08.2007р. не вказано вартість продукції, якій не вистачає та час, на який призначена приймання продукції за кількістю та п. 16 Інструкції П-6, який передбачає у разі виявлення недостачі при прийомці продукції, отримувач зобов”язаний був призупинити подальшу прийомку, забезпечити збереження продукції, про виявлену недостачу скласти акт за підписами осіб, які здійснювали прийомку. Як вбачається з наданих позивачем матеріалів, прийомка продукції не зупинялася, акт про недостачу згідно вимог п. 16 вказаної інструкції не складався.

Заперечення відповідача щодо відсутності актів про вагу тари спростовується матеріалами справи та не приймаються судом до уваги.

Таким чином, суд вважає, що відповідач свої зобов”язання за договором виконав, направив позивачеві відповідну продукцію у кількості, що відповідає транспортним документам.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача вартості недостачі у розмірі 9 291 грн. є такими, що задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача згідно вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Відкритого акціонерного товариства „Крюківський вагонобудівний завод” м. Кременчук до Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь”- металургійний завод м. Донецьк про стягнення вартості недостачі у сумі 9 291грн.00коп., відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення виготовлено та підписано 25.02.2008р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку із дня його підписання.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі