КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 8/208
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий                                                                                 Гаврилюк  О.М
Судді
Секретар судового
засідання Гонтар О.В.
участю представників сторін
розглянувши апеляційну скаргу Регіонального
відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області на рішення
господарського суду Полтавської області від 23.08.2007 року
у справі № 8/208 (суддя Плеханова
відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області, м. Полтава
підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук Полтавської області
участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
Кременчуцького державного політехнічного університету імені Михайла Остроградського,
м. Кременчук Полтавської області
господарського суду Полтавської області звернулося Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по Полтавській області з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення основного боргу по орендній платі в розмірі 1
385 грн. 11 коп. та пені в розмірі 835 грн. 02 коп. до Державного бюджету
Рішенням
від 23.08.2007 року господарського суду Полтавської області позов задоволено
частково. Стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Регіонального
відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області 1 385 грн. 11
коп. суми боргу, в доход Державного бюджету України - 102 грн. держмита, на
користь ДП „Інформаційний центр” -118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. В частині стягнення 835 грн. 02 коп. пені
-відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Регіональне відділення
Фонду Державного майна України по Полтавській області звернулося з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2007 року,
в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від
23.08.2007 року по справі № 8/208 в частині відмови в стягненні 835 грн. 02 коп.
пені, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Регіонального
відділення ФДМУ по Полтавській області в повному обсязі.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.11.2007 року
апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду Державного майна України по
Полтавській області була прийнята до провадження та призначено розгляд
апеляційної скарги у судовому засіданні за участю представників сторін.

Враховуючи
те, що господарський суд Полтавської області ухвалою від 10.07.2007 року
залучив до участі в справі в якості третьої особи -Кременчуцький державний
політехнічний університет, не зазначивши чи залучається ця третя особа з
самостійними вимогами на предмет спору, чи ні, а також не визначивши на чиїй
стороні вона [третя особа] залучається до участі у справі, а також враховуючи
те, що в подальшому місцевий господарський суд у своїх процесуальних документах
не зазначав цю третю особу, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки вказана
юридична особа вже була залучена до участі у справі та рішення з цього
господарського спору може вплинути на їхні права або обов'язки, то необхідно її
залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою
від 05.12.2007 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Кременчуцький
державний політехнічний університет імені Михайла Остроградського.

Розпорядженнями
Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.12.2007
року та Заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 17.12.2007 року склад судової колегії змінювався.

В
судове засідання 16.01.2008 року повноважні представники сторін та третьої
особи не з'явилися. Позивачем було надано витребовувані судом докази та
заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його
представників, яке після обговорення судова колегія задовольнила.

Відповідач
в судові засідання 05.12.2007 року, 19.12.2007 року та 16.01.2008 року не
з'явився та про причини неявки не повідомив, також він не направив своїх
представників для участі в судових засіданнях. Про час та місце судових
засідань повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про поштові відправлення. Відповідач не скористався
правом, наданим ст. 96 ГПК України, та відзив на апеляційну скаргу не подав.
Також відповідач не виконав вимог ухвал апеляційного господарського суду та не
подав витребувані судом докази.

Третьою
особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача було заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі
її представників, яке після обговорення судова колегія задовольнила.

Неявка
відповідача та його повноважних представників не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія
виходить із наступного.

09.08.2005
року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Полтавській
області (орендодавцем) та Приватним підприємцем ОСОБА_1(орендарем -а.с.47) було
укладено Договір оренди від 09.08.2005 року № 417/05-Н (а.с.7), відповідно до
умов якого орендодавець передає орендарю у строкове платне користування
державне майно -нежитлове вбудоване приміщення в будівлі майстерні поАДРЕСА_1,
площею 60,8 м2, що знаходиться на балансі АДРЕСА_1 державного
політехнічного університету. Строк дії договору становив 11 місяців, на період
з 09.08.2005 року по 09.07.2006 року. Оплата за кожний місяць визначалася на
підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, і здійснювалася відповідно до
розрахованої орендної плати за базовий місяць розрахунку (березень 2005 року) з
врахуванням щомісячного її коригування на індекс інфляції, а орендна плата
підлягала перерахуванню у співвідношенні 50% до Державного бюджету України та
50% Балансоутримувачу (університету). Договір оренди від 09.08.2005 року №
417/05-Н було погоджено Кременчуцьким державним політехнічним університетом.

09.08.2005
року згідно Акту приймання-передачі майна, що належить до державної власності,
ПП ОСОБА_1прийняв в строкове платне користування нежитлове вбудоване приміщення
в будівлі майстерні поАДРЕСА_1, площею 60,8 м2 (а.с.9). Акт
приймання передачі від 09.08.2005 року було погоджено Кременчуцьким державним
політехнічним університетом.

02.04.2007
року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській
області та фізична особа -підприємець ОСОБА_1склали Акт прийому-передачі майна,
що належить до державної власності, відповідно до якого орендодавець прийняв, а
орендар повернув із строкового платного користування нерухоме майно, що
належить до державної власності, а саме, нежитлове вбудоване приміщення в
будівлі майстерні, що знаходиться за адресоюАДРЕСА_1, загальною площею 60,8 м2
(а.с.33). Акт приймання передачі від 02.04.2007 року було погоджено
Кременчуцьким державним політехнічним університетом.

Вважаючи,
що Приватний підприємець ОСОБА_1не в повному обсязі виконав свої зобов'язання
по розрахункам за орендоване нерухоме майно, Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по Полтавській області звернулося з позовом до
господарського суду.

Дослідивши
докази, що є у справі заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши
застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
в частині скасування рішення місцевого господарського суду, а рішення
господарського суду Полтавської області має бути скасовано повністю та прийнято
нове рішення, яким позов задоволено частково, виходячи з наступного.

Згідно
з ч. 1 ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” від
10.04.1992 року № 2269-XII орендою є засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та
іншої діяльності.

Абз.
4 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”
визначено, що об'єктами оренди за цим Законом є нерухоме майно (будівлі,
споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.
Зокрема апеляційним господарським судом встановлено, що предметом оренди
укладеного між сторонами договору є об'єкт державної власності, що
підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.06.2005
року Серія ЯЯЯ № 169010 (а.с.95-96).

Відповідно
до  пункту 1 частини 1 статті 287
Господарського кодексу України Фонд державного майна України, його регіональні
відділення та представництва -є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів
підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також
майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім
майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та
галузевих академій наук.

А
відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” орендарями згідно з цим Законом можуть бути громадяни України. При чому
фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою
використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору
зобов'язана зареєструватись як суб'єкт підприємницької діяльності.

Як
вбачається з матеріалів справи, орендар -Приватний підприємець ОСОБА_1. за
умовами вказаного договору (п. 5.2 Договору) взяв на себе зобов'язання
своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, яка визначалася на
підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, і здійснювалася відповідно до
розрахованої орендної плати за базовий місяць розрахунку (березень 2005 року) з
врахуванням щомісячного її коригування на індекс інфляції (п.п. 3.1, 3.2
Договору).

Відповідно
до п. 34 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”
від 23 грудня 2004 року № 2285-IV встановлювалося, що до доходів загального
фонду Державного бюджету України на 2005 рік належать 50 відсотків плати за
оренду майна (крім військового майна і майна Національної академії наук України
та галузевих академій наук), що належить бюджетним установам, які утримуються
за рахунок державного бюджету, що було закріплено в п. 3.3 Договору із
зазначенням того, що орендна плата підлягала перерахуванню у співвідношенні 50%
до Державного бюджету України на рахунок, що відкривається на ім'я територіальних
органів Державного казначейства, та 50% Балансоутримувачу (університету)
щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем з урахуванням
щомісячного індексу інфляції.

Ч. 1
ст. 193 ГК України встановлюється, що суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема
ст. 526 ЦК України також передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В п.
10.6 Договору оренди майна, що належить до державної власності, від 09.08.2005
року № 417/05-Н закріплено умови продовження дії (пролонгації) договору. Так,
при відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну Договору після
закінчення строку його дії протягом одного місяця, Договір вважається
продовженим на той же самий термін, на тих самих умовах. Враховуючи те, що
Договір оренди майна, що належить до державної власності, від 09.08.2005 року №
417/05-Н укладався терміном на 11 місяців до 09.07.2006 року, і протягом наступного
місяця від відповідача не надійшло заяви про припинення дії договору, а від
позивача -вимоги до відповідача про звільнення приміщення, а також відповідач
не повернув орендоване майно у відповідності до п.п. 2.4, 2.5 Договору, то
строк дії останнього продовжився.

Як
вбачається з розрахунку позовних вимог, проведеного позивачем (а.с.11, 99), за
період з 09.08.2005 року та по 02.04.2007 року відповідачу було нараховано 3
013 грн. 53 коп. орендної плати, яка підлягала сплаті до Державного бюджету
України на рахунок, що відкривався на ім'я територіальних органів Державного
казначейства, при чому з цієї суми відповідачем до Державного бюджету України
було сплачено лише 1 628 грн. 42 коп. Таким чином у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання щодо сплати орендної плати за Договором
оренди майна, що належить до державної власності, від 09.08.2005 року №
417/05-Н, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1 385 грн. 11 коп.

Колегією
суддів було визнано необґрунтованим твердження відповідача про те, що він не
має платити за користування орендованим приміщенням до Договору оренди від
09.08.2005 року № 417/05-Н, оскільки фактично ним не користувався (а.с.44),
оскільки за приписами статті 19 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну
плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідачем
не виконувалися вимоги ухвал господарського суду Полтавської області (а.с.1,
18, 24) та не надавалося суду доказів сплати боргу (здійснення в повному обсязі
розрахунків з позивачем), не проводилася взаємозвірка з позивачем та не було
подано жодних заперечень проти розміру заборгованості.

Колегія
суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий
господарський суд дійшов правильного висновку про наявність заборгованості по
орендних платежах у відповідача, яка виникла через несвоєчасне внесення таких
платежів, визначених сторонами в п. 5.2 Договору від 09.08.2005 року №
417/05-Н. Проте місцевим господарським судом всупереч п. 34 ч. 1 ст. 2 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” за заявленими позовними
вимогами було стягнуто 1 385 грн. 11 коп. суми боргу на користь
Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області,
чим було порушено норми матеріального та процесуального права (вихід за межі
позовних вимог без заяви сторони). Відповідно до ст. 101 ГПК України
Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі, а тому рішення господарського суду
Полтавської області в частині стягнення з ПП ОСОБА_1. на користь
Регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області 1 385 грн. 11 коп.
суми боргу підлягає скасуванню.

Відповідно
до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання). Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України визначається, що у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема -сплата неустойки.

Відповідно
до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання.

Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог про стягнення пені місцевий господарський суд
виходив з того, що всі розрахунки відповідача з позивачем по Договору оренди
від 09.08.2005 року № 417/05-Н були проведені в строк і своєчасно. Також
місцевий господарський суд мотивував відмову в цій частині позовних вимог тим,
що відповідач вжив усі залежні від нього заходи для виконання умов договору, а
його пояснення, на думку місцевого господарського суду, були наведені належними
документами та свідчать про відсутність вини відповідача і наявність
об'єктивних причин невиконання зобов'язань.

Колегія
суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що всі розрахунки відповідача з позивачем по
Договору оренди від 09.08.2005 року № 417/05-Н були проведені в строк і
своєчасно, оскільки матеріалами справи навпаки підтверджується несвоєчасність
та неповнота виконання орендарем зобов'язань по сплаті орендних платежів. Крім
того такий висновок місцевого господарського суду суперечить його попередньому
висновку про те, що відповідач не виконує свої зобов'язання по Договору в
частині своєчасного внесення плати за оренду, що спричинило станом на
26.04.2007 року виникнення заборгованості відповідача перед Державним бюджетом
України (а.с.55).

Щодо
доказів на які послався господарський суд Полтавської області як на підставу
для відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, а саме -Акту
приймання-передачі нерухомого майна, що належить до державної власності,
-нежитлового вбудованого приміщення в будівлі майстерні площею 60,8 м2,
що розташоване в м. Кременчуці Полтавської області поАДРЕСА_1, від 2006 року
без місяця без числа, -який як стверджує відповідач, він передав до юридичного
відділу Фонду Державного майна України по Полтавській області, то ухвалами від
05.12.2007 року та від 19.12.2007 року апеляційний господарський суд
зобов'язував відповідача надати докази, які б підтверджували факт передачі для
підпису до юридичного відділу Фонду Державного майна України по Полтавській
області в 2006 році такого Акту, та було зобов'язано надати суду оригінал (для
огляду в судовому засіданні) та належним чином завірену копію (для залучення до
матеріалів справи) такого Акту приймання-передачі нерухомого майна (а.с.36).

Відповідач
не виконав вимог ухвал та не надав витребовувані судом апеляційної інстанції
докази, в зв'язку з чим колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла
висновку про те, що відповідачем не було доведено в порядку ст. 33 ГПК України
обставини, на які він посилався, а місцевим господарським судом вони були
легковірно прийняті, визнані встановленими та покладені в основу рішення. Інший
же доказ -Лист відповідача на ім'я начальника Регіонального відділення ФДМУ по
Полтавській області (а.с.42) взагалі не містить дати його складання, відмітки
канцелярії чи посадової особи про його вручення/отримання та крім того фактичні
обставини, які викладені в ньому, суперечать обставинам, викладеним в листі
Кременчуцького державного політехнічного університету від 29.03.2007 року №
32-10/369 на адресу Регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області
(а.с.34).

Пунктами
2.4, 2.5 Договору оренди майна від 09.08.2005 року № 417/05-Н передбачено умови
повернення орендованого майна. Так, в разі припинення дії цього Договору майно
повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, обов'язок по складанню якого покладається на
сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Відповідно
до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність
за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Особа
є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Відсутність
своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Належних
доказів прострочення кредитора (орендодавця) відповідно до статті 613 ЦК
України [якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване
боржником (орендарем), або не вчинив дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку
(підписання Актів приймання-передачі об'єкту оренди)], які б свідчили про
відсутність прострочення боржника (орендаря) відповідно до положень ч. 4 ст.
612 ЦК України -ним [боржником] надано не було.

Що ж
стосується відповідальності за своєчасне та повне перерахування орендної плати,
то, виходячи зі змісту п. 5.2 Договору оренди, її покладено на орендаря. Розмір
такої відповідальності визначено в п. 3.5 Договору оренди, а саме, орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету у визначеному п. 3.3 співвідношенні, відповідно до
чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 0,5% від суми заборгованості
з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

В
уточненому розрахунку заборгованості та пені по орендній платі станом на
26.04.2007 року згідно договору оренди № 417/05-Н від 09.08.2005 року позивачем
не було враховано по-перше те, що пеня є плинною санкцією і термін її
нарахування обмежується шестимісячним строком згідно ч. 6 ст. 232 ГК України,
по-друге, не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, якою визначено, якщо
останній день строку сплати збігається з вихідним (святковим) днем, то останнім
днем граничного строку сплати вважається перший робочий день після вихідного
(святкового) дня, відповідно пеня нараховується починаючи з другого робочого
дня після вихідного (святкового) дня, по-третє, пеня нараховується на суму
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, враховуючи те, що відповідач
повинен був проводити оплату за Договором кожного місяця, то пеню потрібно було
нараховувати на кожну суму несвоєчасно виконаного зобов'язання окремо, а не на
загальну суму простроченого зобов'язання.

Також
при зміні періоду по нарахуванню пені в уточненому розрахунку (а.с.119)
позивачем не було враховано вимог ч. 3 ст. 101 ГПК України, відповідно до яких
в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною
4 статті 631 ЦК України визначається, що закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії
договору. Тому нарахування пені (неустойки), як правового наслідку порушення
зобов'язання (згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України), у правовідносинах між
сторонами даного спору, як таких, що регулюються Господарським кодексом
України, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано (ч. 6 ст. 232).

Відповідно
до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”
від 23.12.2004 року № 2285-IV, п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік” від 20.12.2005 року № 3235-IV, п. 15 ч. 1 ст. 2
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006
року № 489-V визначено, що надходження від санкцій (штрафів, пені тощо), що
застосовуються за рішеннями органів виконавчої влади (ФДМУ) належать до доходів
загального фонду Державного бюджету України на відповідні роки.

Так
як колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що
позивачем невірно зроблений розрахунок пені, а при проведенні уточненого
розрахунку, на виконання вимог ухвали апеляційного господарського суду від
19.12.2007 року, позивачем не були враховані зауваження, викладені в ухвалі, та
враховуючи те, що при зверненні з позовом до господарського суду позивач в
розрахунку позовних вимог зазначив періоди з вересня 2006 року по квітень 2007
року, а саме до 26.04.2007 року, при чому відповідно до розрахунку позову
(а.с.11) пеня за квітень 2007 року не заявлялася до стягнення, то апеляційний
господарський суд з врахуванням вищезазначеного самостійно провів розрахунок
пені (а.с.122), відповідно до якого сума пені, що підлягає стягненню в доход
Державного бюджету України становить 412 грн. 67 коп.

З
огляду на вищевикладене апеляційний господарський суд дійшов висновку, що
рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2007 року у справі №
8/208 не відповідає чинному законодавству, винесене при недоведеності обставин,
що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав
встановленими, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке
призвело до неправильного вирішення спору по суті, а тому підлягає скасуванню
повністю. Апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду Державного майна
України по Полтавській області підлягає задоволенню частково.

Колегія
суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду переглянула
спір в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України і
вважає, що позов Регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області є
обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача до
Державного бюджету України заборгованості по орендній платі в розмірі 1 385
грн. 11 коп. та 412 грн. 67 коп. пені за прострочення виконання відповідачем,
взятого на  себе зобов'язання.

Керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський міжобласний
апеляційний господарський суд -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна по Полтавській області на рішення
господарського суду Полтавської області від 23.08.2007 року у справі № 8/208
задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду
Полтавської області від 23.08.2007 року у справі № 8/208 скасувати повністю.

3.          Прийняти нове рішення по справі, яким
позов задовольнити частково.

Стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1):

-          суму основного боргу по орендній
платі в розмірі 1 385 грн. 11 коп. до державного бюджету України (р/р
0008, ВДК у м. Кременчуці, , банк одержувач: УДК у
Полтавській області, МФО 831019, код бюджетної класифікації 22080200*, 093);

-          суму пені в розмірі 412 грн. 67 коп.
до Державного бюджету України(р/р 0008, ВДК у м. Кременчуці, , банк одержувач: УДК у Полтавській області, МФО 831019, код бюджетної
класифікації 22080200*, 093);

-          в доход Державного бюджету України 82
грн. 60 коп. державного мита за розгляд позовної заяви у господарському суді та
41 грн. 30 коп. за розгляд апеляційної скарги;

-          на користь ДП „Інформаційний центр”
95 грн. 55 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В
іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4.          Видачу виконавчих документів доручити
господарському суду Полтавської області.

5.          Матеріали справи № 8/208 повернути до
господарського суду Полтавської області.

Постанова
набуває чинності з дня її прийняття.

Головуючий                                                                                      Гаврилюк  О.М

Судді
:

Стахурський  М. Ф.

Мельник
С. М.