ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 2-15/10323-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М. Остапенка,

Є. Борденюк,

В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Дочірнього підприємства (ДП) "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії (НАК) "Нафтогаз України"

на постанову

від 15.11.2007 року

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-15/10323-07

за позовом

ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України"

до

ДП "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок"

про

стягнення 1 337 817,68 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Мацько Р.М. (дов. від 29.02.2008 року)

відповідача

Бородкіна А.І. (директор), Неліна В.Я. (дов. від 03.03.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до Дочірнього підприємства "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок" про стягнення 1337817,68 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2006 року між ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" (Поклажодавець) та ДП "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок" (Зберігач) був укладений договір відповідального зберігання № 15/06-262 (а.с. 13-15).

Згідно пункту 1.1 Договору Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання обладнання (майно). Перелік майна вказується у відповідних актах, які складаються і підписуються сторонами у виконання умов цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору Зберігач зобов'язаний прийняти від Поклажодавця майно за відповідним актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання, форма якого наведена у Додатку 1 до Договору.

Позивач передав по актах приймання - передачі № 1 від 25.06.2006 року майно в кількісному виразі по 51 номенклатурній позиції (а.с. 41-42), по акту № 2 від 20.07.2006 року в кількісному виразі по 8 номенклатурним позиціям (а.с. 43), по акту № 3 від 30.09.2006 року - по 58 номенклатурним позиціям (а.с. 47).

Пунктом 2.1.5 Договору Зберігач зобов'язаний за першою вимогою Поклажодавця в дводенний строк повернути з відповідального зберігання майно за відповідним актом повернення майна з відповідального зберігання.

Позивачем була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на балансі ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", про що складений протокол №2 від 05.04.2007 року. За результатами вказаної інвентаризації було виявлено наступне:

-          відповідно до умов договору зберігання від 31.01.2006 року № 15/06-262, актів приймання-передачі, даних бухгалтерського обліку ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на зберіганні у ДП "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок" повинно знаходитись майно в кількості 79475 од. на суму 1 337 817,68 грн. в тому числі податок на додану вартість у розмірі 222 969,61 грн.;

-          інвентаризаційна робоча комісія ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" не була допущена на склад, про що свідчить лист ДП "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок" від 23.03.07 № 01/25;

-          відповідно до звіряльної відомості № 3 - встановлено, що нестача майна, яке знаходилось на відповідальному зберіганні у ДП "Ремонтно-будівельне управління Сімферопольського заводу монтажних заготовок" та належало ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" склала 79475 од. на суму 1 337 817.68грп. в тому числі податок на додану вартість в розмірі 222 969,61 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором відповідального зберігання № 15/06-262 від 31.01.2006 р. та втратою майна в кількості 79475 одиниць, позивачу завдані збитки у розмірі 1337817,68 грн. Вказана сума збитків відповідачем в добровільному порядку не погашена, що і стало приводом для звернення позивача з позовом до суду про стягнення вказаної суми збитків в примусовому порядку.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2007 року у справі № 2-15/10323-07 (суддя I.A. Іщенко), яке постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року (колегія суддів: В.С. Голик, Н.П. Горошко, О.А. Щепанська) залишено без зміни, у позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не надано суду доказів порушення відповідачем своїх господарських зобов'язань за договором відповідального зберігання № 15/06-262 від 31.01.2006 року. Також, позивач не довів факту спричинення відповідачем збитків, тобто настання шкідливого результату. Відомості про інвентаризацію, яка проведена позивачем в ході своєї господарської діяльності, не можуть бути належним доказом підтвердження заявлених позовних вимог.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" просить рішення та постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування судами при ухваленні оскаржуваних рішень норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 956 ЦК України товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов'язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності.

Укладений між сторонами договір відповідального зберігання є договором відповідального зберігання товарним складом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 959 ЦК України товарний склад зобов'язаний надавати поклажодавцеві можливість оглянути товар або його зразки протягом усього часу зберігання, а якщо предметом зберігання є речі, визначені родовими ознаками, - взяти проби та вжити заходів, необхідних для забезпечення його схоронності.

Вимога поклажодавця про надання йому можливості провести інвентаризацію товару є способом контролю за схоронністю товару у межах зазначеного вище законодавчого положення та його обов'язком як суб'єкта підприємницької діяльності та платника податків. Наслідком ухилення зберігача від проведення інвентаризації товарів та не забезпечення у судовому процесі доказів про наявність у нього на зберіганні товарів, є висновок про незбереження переданих йому товарів.

Виходячи з наведеного, посилання судів попередніх інстанцій при ухваленні рішення про відмову у позові, на відсутність двосторонніх актів звірки товарів, переданих на відповідальне зберігання, як не забезпечення поклажедавцем належними доказами своїх вимог, суперечить природі правовідносин із зберігання товару, у зв'язку з чим судові рішення підлягають до скасування, а справу слід направити на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2007 року, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року у справі № 2-15/10323-07 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий, суддя                                                    М.Остапенко

Судді                                                                                 Є.Борденюк

В.Харченко