ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.03.08                                                                                           Справа № 21/275

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради без дати та без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2007 р.

у справі № 21/275

за позовом ТзОВ “Козачка”, м.Львів

до Львівської міської ради, м.Львів

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Державного комунального підприємства “Львівський центральний парк культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького” (далі –ДКП “Львівський центральний парк культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького”), м.Львів

про встановлення земельного сервітуту та зобов”язання оформити право земельного сервітуту

За участю представників:

від позивача –Щіпний О.В. (директор),

Потинський А.М. (представник, довіреність № 20/08-07/2 від 20.08.2007 р. в матеріалах справи, а.с.77);

від відповідача –Зелінська С.В. (головний спеціаліст відділу правового забезпечення роботи виконавчих органів, довіреність № 1.7 вих-7 від 09.01.2008 р. в матеріалах справи);

від третьої особи –не з”явився

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.12.2007 р. у справі № 21/275 (суддя Масловська Л.З.) позов задоволено повністю, встановлено на користь ТзОВ «Козачка»земельний сервітут щодо права користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м.Львові для відновлення споруди (павільйону № 1) шляхом реконструкції під кафе-бар, а також права проходу, права проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до вказаної земельної ділянки, права прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, права встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів на вказаній земельній ділянці з метою відновлення споруди (павільйону № 1) шляхом реконструкції під кафе-бар; зобов'язано Львівську міську раду оформити право земельного сервітуту шляхом укладення із ТзОВ «Козачка» договору строкового сервітутного користування земельною ділянкою площею 240 кв.м. (0,0240 га) в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул.Вітовського, 43 у м. Львові для відновлення споруди (павільйону № 1) шляхом реконструкції під кафе-бар на платній основі терміном на 10 років.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що придбана позивачем згідно з договором купівлі-продажу № 105ц від 26 лютого 1997 року споруда (павільйон № 1), яка знаходилася на території парку культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького за адресою: м.Львів, вул.Вітовського, 43, та була зареєстрована Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної, знесена в 2001 році на підставі листа департаменту гуманітарної та соціальної політики Львівської міської ради в зв’язку з приїздом Глави Держави Ватікан. З червня 2001 року і по даний час за зазначеною адресою жодної споруди, яка належала б позивачу не встановлено. Відводу земельної ділянки під обслуговування павільйону не здійснювалося, договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем не укладався. Ухвалою Львівської міської ради від 10.02.2005 р. № 2050 "Про заміну ТзОВ "Козачка" земельної ділянки" було вирішено запропонувати ТзОВ "Козачка" адекватну заміну земельної ділянки для відновлення та обслуговування кафе-бару взамін земельної ділянки на вул.Вітовського, 43. ТзОВ «Козачка»на ухвалу не відреагувало. Апелянт вважає, що ця ухвала надає право заміни земельної ділянки, а також право власника споруди відновити павільйон у тому вигляді, розмірах і плануванні, як зазначено в технічному паспорті. Отже, на думку відповідача, відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно не припиняється в разі його знищення. Також в апеляційній скарзі апелянт вказує, що ухвалою Львівської міської ради № 3033 від 29.12.2005 р. "Про затвердження меж ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" у м.Львові" було затверджено відповідно до погоджених картографічних матеріалів межі земельної ділянки "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", обмеженої вулицями Д.Вітовського, Зарицьких, Стрийською і Гвардійською, орієнтовною площею 27,5 га у межах фактичного землекористування. Виконавчим комітетом Львівської міської ради визначено юридичну особу, відповідальну за утримання Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького, - ДКП «Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького». Львівська міська рада вважає, що відновити споруду шляхом реконструкції під кафе-бар можливо тільки у випадку вирішення питання землекористування. На її думку, право земельного сервітуту не надає право на будівництво та реконструкцію споруди, встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, а будівництво споруди, прийняття в експлуатацію, видача свідоцтва про право власності, присвоєння державного реєстраційного номера, порушує права власника земельної ділянки.

В судовому засіданні представник відповідача Львівської міської ради повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 11/03-08 від 11 березня 2008 року. Зокрема, він зазначив, що ним згідно з договором купівлі-продажу № 105ц від 26 лютого 1997 року, укладеним між представництвом ФДМ України у м. Львові та ТзОВ "Козачка", було придбано у власність торгову споруду (павільйон № 1) за адресою: м.Львів, вул. Вітовського, 43 (парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького). Право власності ТзОВ "Козачка" на вказаний об'єкт нерухомого майна було зареєстроване Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. В 2001 році належний ТзОВ «Козачка»павільйон № 1 було демонтовано на підставі листа департаменту гуманітарної та соціальної політики Львівської міської ради в зв’язку з приїздом Глави Держави Ватікан створеною ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" комісією у зв'язку з тим, що він не відповідав затвердженим санітарним нормам і правилам. Посилаючись на ст.349 ЦК України, ТзОВ «Козачка»вказує, що її право на вищевказану споруду (павільйон № 1) може бути припинено тільки після скасування державної реєстрації ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" права власності на це нерухоме майно за його заявою. Відтак, оскільки право власності позивача на придбаний ним павільйон № 1 продовжує існувати, то продовжує існувати право на оформлення землекористування. Маючи намір здійснити реконструкцію вказаної споруди, позивач замовив виготовлення містобудівного обгрунтування розміщення кафе-бару на місці існуючого павільйону при вході в парк ім. Б.Хмельницького в м.Львові й отримав необхідні погодження державних органів і органів місцевого самоврядування на здійснення реконструкції павільйону під кафе-бар. Позивач вважає, що, набувши право власності на придбану ним споруду (павільон № 1), у нього на підставі ч.1 ст.120 Земельного кодексу України та ч.2 ст.377 ЦК України одночасно виникло право на оформлення користування тією частиною земельної ділянки, на якій знаходиться павільйон № 1, та частиною земельної ділянки, необхідної для його обслуговування. Враховуючи те, що земельна ділянка площею 240 кв.м., яка необхідна для обслуговування споруди, знаходиться на території парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького, що знаходиться у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", ТзОВ "Козачка" вважає, що згідно ст.ст.98, 99, 100 ЗК України та ст.ст. 401, 404 ЦК України має право на оформлення сервітутного користування спірною земельною ділянкою для відновлення павільйону шляхом його реконструкції під кафе-бар. Відтак, позивач стверджує, що отримав попередні погодження місця розташування вказаної земельної ділянки та звернувся до відповідача з заявою про надання її в сервітутне користування. Однак Львівська міська рада до цього часу не оформила позивачу право сервітутного землекористування. Позивач вказує, що його інтересам відповідає відновлення належної йому на праві власності споруди шляхом її реконструкції під кафе-бар, а відтак - оформлення права сервітутного користування земельною ділянкою площею 0,0240 га в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького. Також ТзОВ «Козачка»вказує на те, що ні чинним законодавством, ні нормативними актами Львівської міської ради не встановлено заборону здійснювати будівництво чи реконструкцію об’єкта на земельній ділянці, наданій в сервітутне землекористування, а тому це не буде перешкодою для отримання необхідних дозволів на виконання будівельних робіт. Представник позивача звернув увагу на те, що оскільки ДКП “Львівський центральний парк культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького” не дає згоди на вилучення спірної земельної ділянки, то право позивача не може бути захищене в будь-який інший спосіб, крім встановлення земельного сервітуту.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2007 р. у справі № 21/275 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівської міської ради - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з укладеним між представництвом ФДМ України у м.Львові та ТзОВ "Козачка" договором купівлі-продажу № 105ц від 26 лютого 1997 року ТзОВ "Козачка" в складі цілісного майнового комплексу придбало у власність торгову споруду (павільйон № 1), який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького). Придбання цієї споруди в складі цілісного майнового комплексу також підтверджується довідкою Регіонального відділення ФДМ України по Львівській області від 10.11.2001 р. № 14/11-в743. Як вбачається з реєстраційного посвідченням серії КММ № 013721 від 26.11.2001 р., право власності ТзОВ "Козачка" на цю споруду (павільйон № 1) було зареєстроване Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки та записано в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 10217.

З пояснень представників сторін і матеріалів справи колегія суддів апеляційного суду з'ясувала, що належний позивачу павільйон № 1 був демонтований 12 червня 2001 року на підставі листа Департаменту гуманітарної та соціальної політики Львівської міської ради спеціально створеною ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" комісією в зв’язку з приїздом Глави Держави Ватікан. До складу цієї комісії представники ТзОВ «Козачка»не входили.

Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

У матеріалах справи відсутні докази скасування реєстрації права власності ТзОВ «Козачка»на належну йому торгову споруду (павільйон № 1), що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Вітовського, 43.

Таким чином, на думку колегії суддів, відповідно до ст.349 ЦК України право власності ТзОВ "Козачка" на належну їй споруду (павільйон № 1), розташовану за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43, не припинилося, тобто продовжує існувати.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування земельною ділянкою переходить на підставі договору оренди. Вказана норма була чинною на дату звернення позивача до відповідача з вищевказаною заявою про надання в оренду земельної ділянки.

Крім того, з 01.01.2004 р. вступив у дію Цивільний кодекс України, норми якого також підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Згідно з ч.2 ст.377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Враховуючи те, що право власності позивача на придбану ним споруду (павільйон № 1) не припинено та продовжує існувати, апеляційний господарський суд вважає, що ТзОВ «Козачка»на підставі ч.1 ст.120 ЗК України та ч.2 ст.377 ЦК України має право на оформлення користування земельною ділянкою, на якій була розміщена споруда, та частиною земельної ділянки, необхідної для обслуговування споруди.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи, колегія суддів з’ясувала, що ТзОВ «Козачка»має намір здійснити відновлення споруди (павільйону № 1) шляхом його реконструкції під кафе-бар.

Чинне законодавство, зокрема, ДБН А.2.2-3-2004 від 20.01.2004 р. № 8 «Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», що затверджені Державним комітетом з будівництва та архітектури України, під «реконструкцією»розуміє перебудову існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язану з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Отже, реконструкція об’єкта може бути спрямована на здійснення перебудови одного об’єкта на інший, в тому числі, із зміною його функціонального призначання. Відтак, колегія суддів вважає, що здійснення демонтажу споруди не є перешкодою для його відновлення шляхом реконструкції під кафе-бар.

З долучених до матеріалів справи погоджень та дозволів, зокрема, листа Головного управління архітектури і містобудування Львівської міської ради № 1610/1187 від 18.05.2001 р., листа Санітарно-епідеміологічної станції Галицького району м.Львова № 49/02 від 22.06.2001 р., листа Самостійної державної пожежної частини № 2 Галицького району м.Львова № 2/390 від 23.06.2001 р., наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради № 243 від 09.11.2001 р. "Про надання дозволу ТзОВ "Козачка" на проектування реконструкції павільйону в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького під кафе-бар", колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вбачає, що відповідні органи місцевого самоврядування та органи державної влади вважають можливим здійснення реконструкцію павільйону ТзОВ "Козачка", що знаходиться у парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, під кафе-бар. При цьому, позивачу слід розробити проектну документацію, оформити землекористування й отримати відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт.

Окрім того, в матеріалах справи є містобудівне обгрунтування розміщення кафе-бару на місці існуючого павільйону при вході в парк ім. Б.Хмельницького в м. Львові, що виготовлене в 2002 році ДПІМ "Містопроект" на замовлення ТзОВ «Козачка»з врахуванням попередньо розробленого проекту реконструкції території входу та головної алеї парку культури ім. Б.Хмельницького.

Листом № 1610/1728 від 07.08.2002 р. Головне управління архітектури і містобудування Львівської міської ради повідомило, що вважає можливим розміщення торгового павільйону на вул.Вітовського, 43 на території парку культури ім. Б.Хмельницького як обслуговуючого об’єкту рекреаційної зони. Разом з тим, в цьому листі зазначено, що відповідно до Закону України "Про планування і забудову територій" відведення земельних ділянок місцевими радами здійснюється на підставі затвердженого містобудівного обгрунтування розміщення об’єктів архітектури.

В матеріалах справи є також затверджене 16.09.2002 р. Управлінням архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому архітектурно-планувальне завдання № 315 на реконструкцію павільйону в парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького на вул. Вітовського, 43 у м. Львові під кафе-бар на 40 місць.

У процесі розгляду справи Господарським судом Львівської області було встановлено, що ТзОВ "Козачка" з метою оформлення права користування земельної ділянкою звернулося до Львівської міської ради з листом № 1/1 від 27 січня 2003 року з проханням надати в оренду терміном на 10 років земельну ділянку орієнтовною площею 240 кв.м. для відновлення споруди кафе-бару на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького на підставі долученого до заяви містобудівного обгрунтування.

З протоколу № 36 від 25.02.2003 р. засідання постійної комісії землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради, вбачається, що комісією погоджено надання ТзОВ "Козачка" земельної ділянки площею 0,0240 га в парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького для обслуговування кафе в сервітутне користування на 10 років при умові позитивного висновку постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою. В свою чергу, постійна комісія природокористування, охорони довкілля та благоустрою Львівської міської ради надала позитивний висновок щодо розміщення кафе-бару біля входу в парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького, що підтверджується протоколом засідання цієї комісії № 30 від 12.03.2003 р.

На підставі вказаних позитивних висновків Управління архітектури та містобудування Львівської міської ради листом № 20/259 від 28.02.2003 р. погодило містобудівне обгрунтування та повідомило, що вважає можливим оформлення землекористування терміном на 10 років земельної ділянки орієнтовною площею 240 кв.м. для відновлення споруди кафе-бару.

У матеріалах справи є також план земельної ділянки для попереднього погодження місця розташування ТзОВ "Козачка" кафе-бару по вул.Вітовського, 43 у м. Львові, який погоджений у встановленому порядку.

З пояснень представника ТзОВ «Козачка»колегія суддів з’ясувала, що ТзОВ «Козачка», враховуючи факт перебування центрального парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" та враховуючи висновки постійної комісії землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради про можливість оформлення сервітутного користування спірною земельною ділянкою, звернулося до Львівської міської ради із заявою № 1/8 від 09.09.2004 р. про надання в сервітутне користування земельної ділянки площею 240 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (центральний парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького) для влаштування та обслуговування кафе-бару.

З пояснень представника апелянта колегія суддів апеляційного суду з’ясувала, що Львівською міською радою не приймалося жодних рішень щодо оформлення ТзОВ «Козачка»користування земельною ділянкою по вул.Вітовського, 43 у м. Львові.

Натомість своєю ухвалою від 10.02.2005 р. № 2050 "Про заміну ТзОВ "Козачка" земельної ділянки" Львівська міська рада вирішила запропонувати ТзОВ "Козачка" надати адекватну заміну земельної ділянки для відновлення та обслуговування кафе-бару взамін земельної ділянки на вул.Вітовського, 43, в зв'язку з чим зобов'язано управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин у місячний строк внести на розгляд міської ради проект ухвали про надання ТзОВ "Козачка" нової земельної ділянки. Однак, з пояснень представників сторін вбачається, що вказана ухвала фактично не виконана, ТзОВ «Козачка» жодних інших ділянок взамін земельної ділянки по вул. Вітовського, 43 у м. Львові не надавалося.

Ухвалою № 3033 від 29.12.2005 р. "Про затвердження меж ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького" у м. Львові" Львівська міська рада затвердила відповідно до погоджених картографічних матеріалів межі земельної ділянки "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", обмеженої вулицями Д.Вітовського, Зарицьких, Стрийською і Гвардійською, орієнтовною площею 27,5 га у межах фактичного землекористування.

Відтак, оскільки спірна земельна ділянка, на яку позивач має право оформити право користування, розташована на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького та знаходиться у фактичному користуванні третьої особи ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", то її передача в оренду позивачу без вилучення у третьої особи не є можливою, тому позивачу може бути оформлене право сервітутного користування цією земельною ділянкою.

Відповідно до ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно з ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене, зокрема, щодо земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

З ч.1 ст.100 ЗК України та ст.402 ЦК України вбачається, що сервітут може бути встановлений, зокрема, договором, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.100 ЗК України та ч.1 ст.402 ЦК України сервітут, крім власника (користувача) сусідньої земельної ділянки, може належати конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Із ст.404 ЦК України вбачається, що особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Перелік земельних сервітутів визначено ст. 99 ЗК України. Відповідно до п.«з»ст.99 ЗК України можуть бути встановлені інші земельні сервітути.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд прийшов до вірного висновку про те, що відповідно до ст.401 ЦК України та п. «з»ст. 99 ЗК України особа вправі вимагати встановлення на її користь іншого виду сервітуту щодо чужої земельної ділянки, крім тих, що передбачені ст.99 ЗК України, для задоволення її потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Ухвалами Львівської міської ради № 743 від 25.09.2003 р. "Про оформлення документів на землекористування і розмір плати за сервітутне використання земель у м. Львові", № 261 від 20.02.2003 р. "Про внесення змін та доповнень до "Положення про порядок визначення плати за земельний сервітут" також передбачається можливість оформлення права сервітутного землекористування відповідною земельною ділянкою без її вилучення від основного землекористувача, а також регулюється порядок визначення плати за земельний сервітут. Колегія суддів апеляційного суду з’ясувала, що Львівською міською радою уже приймалися відповідні рішення про надання в сервітутне землекористування земельних ділянок для здійснення будівництва (реконструкції) об’єктів нерухомого майна.

Крім того, з наявної в матеріалах справи експлікації угідь парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул.Вітовського, 43 у м. Львові вбачається, що на території парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького по вул. Вітовського, 43 у м. Львові, яка перебуває у фактичному користуванні ДКП "Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького", є 20 сторонніх користувачів. При цьому на праві земельного сервітуту для обслуговування будівель і споруд в сторонніх користувачів перебуває 0,974 га.

За таких обставин, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає правильним та обгрунтоваим висновок господарського суду про те, що Львівська міська рада зобов'язана була розглянути заяву ТзОВ "Козачка" про надання в сервітутне користування спірної земельної ділянки площею 240 кв.м. за адресою: м.Львів, вул. Вітовського, 43 (центральний парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького) для відновлення споруди шляхом реконструкції під кафе-бар, чого до цього часу зроблено не було.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що є достатні підстави для оформлення сервітутного користування земельної ділянки площею 240 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 43 (центральний парк культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького) для відновлення споруди (павільйону № 1) шляхом реконструкції під кафе-бар.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2007 р. у справі № 21/275 залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівської міської ради - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин