ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2008 р. Справа № 53/01-08

вх. № 037/1-53

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Левчук Т.М. дов. № 69 від 28.01.2008 року відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом ВАТ "Олевський завод тракторних нормалей", м. Олевськ

до КВТП "Полюс", м. Харків

про стягнення 27875,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору постачання від 26.10.2004 року в сумі 27875,05 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов’язання по оговору в наслідок чого утворилась заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у справі.

Суд, вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані до матеріалів справи документи, встановив наступне.

26.10.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання, відповідно до умов якого позивач зобов’язався виготовляти та постачати на адресу відповідача, а відповідач в свою чергу зобов’язався приймати та оплачувати поставлений товар.

Позивачем виконано свої зобов’язання належним чином, а саме було поставлено товар відповідачу найменуванням та у кількості зазначених у видатковій накладній № ОЗ-0000007 від 10.12.2004 року на суму 28310,40 грн.

Відповідач не виконав свої зобов’язання по договору в частині оплати отриманого товару, у зв’язку з чим позивачем на адресу відповідача 21.02.2006 року було направлено претензію № 123 на суму 28353,93 грн.

Відповідач відповідно до договору постачання перерахував частину заборгованості, що підтверджується платіжними доручення № 59 від 24.07.2006 року в сумі 2500,00 грн., № 58 від 24.07.2006 року в сумі 2500,00 грн., № 75 від 01.09.2006 року в сумі 10000,00 грн. у зв’язку з чим станом на 01.12.2006 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 13310,40 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов.

Враховуючи, що сума основного боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 13310,40 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За таких обставин, позовні вимоги позивача в розмірі 7171,00 грн. інфляційних збитків та 2535,50 грн. 3% річних обґрунтовані, відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

Пунктом 6.2 вказаного договору сторони встановили відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у вигляді пені, враховуючи, що сума пені відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про своєчасне погашення суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 4858,15 грн. обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 625 ЦК України, ст. 22, 33, 43, 44 - 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Колективного воробничо-технічного підриємства "Полюс" (61166, м. Харків, вул. Леніна,29, кв.120, р/р 05, спец. рах. 05 в ПХФ АКБ "Базіс", МФО 351599, код 211721159) на користь Відкритого акціонерного товариства "Олевський завод тракторних нормалей" (Житомирська обл., м. Олевськ, вул. Московська, 26а, р/р 5490 в філії "Відділення Промінвестбанку" м. Новоград-Волинський, Житомирської області, МФО 311711) 13310,40 грн. основного боргу, 4858,15 грн. пені, 7171,00 грн. інфляційних збитків, 2535,50 грн. 3% річних, 278,75 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Прохоров С.А.