ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.08 р.                     Справа № 15/347

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “СМП” м. Нововолинськ ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Європродукт” с. Водяне ()

про стягнення заборгованості за отриманий товар у розмірі 957224,74 грн., пені в сумі 20216,64 грн., 3% річних в сумі 3675,84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Волочай Л.В. за довіреністю № 1753 від 29.10.2007 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “СМП” м. Нововолинськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Європродукт” с. Водяне про стягнення заборгованості за отриманий товар у розмірі 957224,74 грн., пені в сумі 20216,64 грн., 3% річних в сумі 3675,84 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/347, сторони були зобов’язані представити до суду документи та учинити певні дії.

Відповідач у порушення ухвали суду від 26.12.2007 р. відзив на позовну заяву та витребувані документи до суду не представив, у судове засідання 15.01.2008 р. не з’явився.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання. У матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення представнику відповідача 29.12.2007 р. ухвали господарського суду про порушення провадження по справі.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю “СМП” (постачальник) та відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Європродукт” (покупець) було укладено договір поставки товарів № 14/25-07 від 01.08.2007 р. (надалі – договір).

Дослідивши договір, з якого виникли права та обов’язки сторін, суд дійшов до висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом, своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264 – 271 Господарського кодексу України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

За приписом пункту 1 статті 11, пункту 2 статті 509 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

Внаслідок підписання сторонами договору поставки товарів № 14/25-07 від 01.08.2007 р. у позивача та відповідача виникли відповідні права та обов’язки.

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця товар відповідно до специфікацій, які додаються до даного договору та є його невід’ємною частиною, а покупець – прийняти та сплатити товар у строк та у розмірі, що передбачені даним договором.

Згідно п. 2.3 договору кількість товару, що постачається, вид та вартість визначаються у специфікаціях та накладних.

Згідно п. 2.4 договору загальна кількість товару, поставленого згідно даного договору, визначається сумою кількості товару, вказаного у накладних.

Згідно п. 3.6 договору факт отримання покупцем товару підтверджується накладною, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно п. 3.10 договору поставка товару вважається виконаною з моменту підписання покупцем накладної.

Факт поставки позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю “СМП” (постачальник) товару на загальну суму 2574536,32 грн. та його отримання відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Європродукт” (покупець) підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями на представника відповідача для отримання товару, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з розділом 5 (п. 5.1) договору оплата товару, вказаного в п. 1.1 цього договору, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 банківських днів з моменту отримання партії товару.

Згідно з (п. 5.2) договору вартість товару визначається з урахуванням ПДВ та вказується у специфікації та накладній.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за отриману продукцію у сумі 1617311,58 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок від 05.09.2007 р. на суму 145949,50 грн., від 06.09.2007 р. на суму 143364,00 грн., від 14.09.2007 р. на суму 285162,04 грн., від 21.09.2007 р. на суму 30000,00 грн., від 25.09.2007 р. на суму 39400,00 грн., від 26.09.2007 р. на суму 106000,00 грн., від 27.09.2007 р. на суму 112291,76 грн., від 03.10.2007 р. на суму 100000,00 грн., від 09.10.2007 р. на суму 44200,00 грн., від 10.10.2007 р. на суму 100000,00 грн., від 12.10.2007 р. на суму 42934,28 грн., від 17.10.2007 р. на суму 50000,00 грн., від 18.10.2007 р. на суму від 50000,00 грн., від 24.10.2007 р. на суму 50000,00 грн., від 31.10.2007 р. на суму 70000,00 грн., від 05.11.2007 р. на суму 40000,00 грн., від 06.11.2007 р. на суму 33010,00 грн., від 07.11.2007 р. на суму 50000,00 грн., від 14.11.2007 р. на суму 40000,00 грн., від 15.11.2007 р. на суму 25000,00 грн., від 16.11.2007 р. на суму 30000,00 грн., від 20.11.2007 р. на суму 30000,00 грн.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч ст. 526, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України та умовам договору поставки товарів № 14/25-07 від 01.08.2007 р. відповідач не виконав.

У зв’язку з чим, згідно розрахунку позивача станом на дату подачі позовної заяви склалася заборгованість у сумі 1617311,58 грн.

Згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач надав заяву про уточнення позовних вимог як заяву про зменшення загальної суми позову до 798930,78 грн. у зв’язку з частковим погашенням відповідачем основного боргу на суму 196889,70 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками від 30.11.2007 р. на суму 50000,00 грн., від 03.12.2007 р. на суму 27575,31 грн., від 04.12.2007 р. на суму 39314,39 грн., від 05.12.2007 р. на суму 30000,00 грн., від 07.12.2007 р. на суму 50000,00 грн., копії яких долучені до матеріалів справи, та перерахуванням суми пені та 3% річних.

У зв’язку з чим просив стягнути основний борг –760335,04 грн., пеню - 33365,22 грн., 3% річних –5230,52 грн. Суд прийняв цю заяву до розгляду та в подальшому розглядав зменшені позовні вимоги.

Враховуючи, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “СМП” про стягнення заборгованості у сумі 760335,04 грн. є обґрунтованими, відповідають законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджені відповідними доказами, тому підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки мало місце прострочення відповідачем виконання своїх грошових зобов’язань, позивач на підставі статей 216; 217; 230; 231; 232 Господарського кодексу України, статей 610-612; 624; 625 Цивільного кодексу України нарахував та пред’явив до стягнення пеню, передбачену п. 7.3 договору, у сумі 20216,64 грн. Однак, згідно наданих письмових уточнень до позовної заяви позивачем перераховано та заявлено до стягнення збільшену суму пені у розмірі 33365,22 грн.

З огляду на те, що вказаний перерахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення пені у сумі 33365,22 грн. підлягають задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Іншого розміру процентів умовами договору або законом для даних правовідносин сторін не встановлено.

Так, уточнений розрахунок 3% річних від несплаченої вартості товару у розмірі 5230,52 грн. суд вважає обґрунтованим, тому приймає до уваги та вважає таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 22; 32-34; 36; 43; 44; 49; 75; 82 - 85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Європродукт” (юридична адреса: 85180, Донецька область, с. Водяне-2, вул. Зелена, 1а; поштова адреса: 85104, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 48; ; розрахунковий рахунок 2571 в Донбаській філії „Кредитпромбанк”, МФО 335593) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “СМП” (юридична адреса: 45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3; ; розрахунковий рахунок 57 в КБ „Західінкомбанк” м. Луцька, МФО 303484, розрахунковий рахунок 260085908 в ВОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 303569) суму 798930,78 грн. (а саме: основний борг –760335,04 грн., пеню – 33365,22 грн., 3% річних – 5230,52 грн.), крім того витрати на сплату державного мита у розмірі 7989,30 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 96,08 грн.

У судовому засіданні 15.01.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Богатир К.В.