ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
березня 2008 р.

Справа
№ 14/14

за
позовом   ВАТ
"Прикарпаттяобленерго"
вул.Індустріальна,34, м.Івано-Франківськ

в особі
Філії Верховинського району електричних мереж

вул.Степана
Бандери,15, смт.Верховина, Верховинський район, 78700

до відповідача          ПП ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Cуддя  Булка Володимир Ігорович

При секретарі   Кріцак Василь Мирославович

Представники:

Від
позивача:  Гнилиця А.П., юрист,
(довіреність №949 від 04.02.08р.)

Від
відповідача: не з"явились

СУТЬ СПОРУ: про стягнення
заборгованості в сумі 804,21грн.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить
позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач тричі в засідання суду не
з"явився, відзиву на позовну заяву не подав.

За наведених обставин та в силу ст.75 ГПК
України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі
відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце проведення
засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових
відправлень №7403299 від 31.01.08 та
№7600124 від 20.02.08).

Заслухавши представника позивача та
розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами  укладено договір № 489 про постачання
електричної енергії  від 17.07.06 та
укладено додатковий правочин до даного договору від 17.07.06.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно
до п. 1.1 вищезазначеного договору постачальник електричної енергії постачає
електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної
енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та
додатками до договору, що є його невід"ємними частинами.

В судовому засіданні позивач зазначив, що
відповідно до п.2.2.2 договору, постачальник електричної енергії
зобов"язується поставити споживачу електроенергію в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору, а
споживач - дотримуватися режиму споживання електричної енергії (відповідно до
п.2.3.2 договору).

Частиною 5 ст.26 Закону України "Про
електроенергетику"(із змінами від 23.06.05) та п.4.2.2 договору передбачено,
що за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та
граничної величини потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5
договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії двократну вартість
різниці фактично спожитої та договірної (граничної) величини.

Пунктом 7 Порядку постачання електричної
енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ від 24.03.1999р. N 441 (у
редакції постанови КМУ від 16.06.2005р. N 473) та п. 4.2 Правил користування
електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року N 28 (у
редакції постанови НКРЕ від 22.11.2006р. N 1497), відповідно до яких місцеві
енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені
договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма
споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії
на наступний рік за місяцями (кварталами); узгоджені обсяги споживання
електричної енергії оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Відповідно до звіту поданого споживачем про
використання електроенергії в травні місяці 2007 року, відповідач спожив 2 457
кВт/год електроенергії, договірна величина електроспоживання, згідно додатку 1
до договору, становить 100 кВТ/год.

21.05.07 відповідач звернувся до
позивача з заявою (вих. №2052 від 21.05.07) про збільшення договірної величини
споживання електричної енергії до 2 457 кВт/год.

Позивач надав 01.06.08 відповідачу
лист, в котрому зазначив, що відповідач порушив умови договору про постачання
електричної енергії №150 від 27.01.06 щодо порядку розрахунків за спожиту
електроенергію у травні місяці 2007 року, підстав для збільшення договірної
величини споживання електричної енергії на травень місяць 2007 року до
замовленого рівня, немає.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, перевищення договірних величин становить

2 357
кВТ/год., (2 457 - 100 = 2 357), про що зазначено в повідомленні про
перевищення   договірної величини
споживання електроенергії від 01.06.07.

Позивач на різницю між фактично
спожитою електроенергією і договірною величиною, яка становить 2 357 кВТ/год.,
виписав  відповідачу та відправив
рекомендованим листом рахунок за перевищення споживання договірних величин
№489/4 від 01.06.07 на суму 804,21грн.

Станом на сьогоднішній день вказаний
рахунок не оплачений, тобто за відповідачем рахується борг в сумі 804,21грн.

У відповідності до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею
526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання
зобов'язання, а саме  зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або
договором.

Таким чином на підставі норм чиннного
цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового
врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду
за захистом порушеного права.

Отже,
на час пред"явлення позову , за відповідачем рахується
заборгованість  в сумі 804,21грн

Викладені вище обставини підтверджуються
матеріалами справи, зокрема договором №489 про постачання електричної енергії
від 17.07.06, додатковим правочином  від
17.07.06 до договору, рахунком за перевищення договірних величин споживання
електроенергії, повідомленням про перевищення договірної величини споживання
електричної енергії від 01.06.07, актом про використану електричну енергію за
травень 2007 року, рахунком за електроенергію та матеріалами справи, є
обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.49 ГПК судові
витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (інд. подат НОМЕР_1) на користь Філії
Верховинського району електричних мереж, Івано-Франківська обл., Верховинський
р-н., вул.С.Бандери,15 (№ в філії Верховинського відділення №6377
"Ощадбанку", МФО 336644)
804,21грн. заборгованості, 102,00грн. держмита та  118,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового засідання.

Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                    Булка Володимир
Ігорович

Рішення підписане __________________.

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

Помічник судді    Гандера Мар'яна Василівна