ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 24/87

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Удовиченко О.С.

суддів: Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників :

від позивача не з'явилися

від відповідача не з'явилися

від третьої особи не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській обл. на рішення господарського суду Львівської області від 19.07.07р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.07р.

у справі № 24/87

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській обл.

до Фірми "Mainex LLC", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Онікс", м. Львів

про повернення майна

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.07.07р. у справі № 24/87 (суддя Хабіб М.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській обл. до Фірми "Mainex LLC", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Онікс" про повернення майна.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.07р. (головуючий Кордюк Г.Т., судді Мурська Х.В., Давид Л.Л.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням та постановою, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 19.07.07р. та постанову від 20.09.07р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 48 Цивільного кодексу УРСР та ст.ст. 35, 83 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно розпорядження заступника голови Вищого господарського суду України від 18.02.08р. № 02-12/I/25 розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів у складі: головуючий суддя - Удовиченко О.С., судді - Мамонтова О.М. і Хандурін М.І.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.12.02р. у справі № 7/308-39/298 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ “Новороздільський завод складних мінеральних добрив” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

15.02.2003р. фірма "Маіпех LLС" уклала з ТОВ "Онікс" контракт № 15/02 (договір комісії), за умовами якого ТОВ "Онікс" зобов'язалося придбати та продати фірмі "Маіпех LLС" обладнання законсервованої лінії слабо-азотної кислоти згідно переліку, наведеному в додатку № 1, за ціною 255 000 доларів США.

За результатами аукціонних торгів 20.02.03р., між брокером Західно-Української біржі нерухомості, яка діяла від імені Миколаївської МДПІ у Львівській обл. на підставі договору доручення № 318/02 від 26.11.02р. (Продавець) та ТОВ “Онікс” (Покупець), було укладено біржову угоду № 64-03/5 - договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей - обладнання законсервованої лінії азотної кислоти цеху слабо-азотної кислоти, що належало ВАТ “Новороздільський завод складних мінеральних добрив”, вартістю 1 110 390 грн., а також ПДВ –222 078 грн.

28.02.03р. після повної сплати Покупцем вказаної вартості, обладнання було передано Продавцем за актом приймання-передачі.

ТОВ “Онікс”, у виконання контракту № 15/02, передало фірмі "Маіпех LLС" придбане за його кошти обладнання, про що представники сторін також склали акт приймання-передачі від 28.02.03р. (а.с. 32).

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.01.06р. у справі № 1/1039-19/422 ( 1/170-2/39) за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Миколаївської міжрайонної податкової інспекції у Львівській області та ТОВ „Онікс”, за участю третіх осіб: ВАТ "Новороздільський завод складних мінеральних добрив", Товарної біржі "Українська інвестиційна" та Фірми "Mainex LLC" біржову угоду №64-03/5 –договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 20.02.2003р. визнано недійсною на підставі ст. 49 ЦК УРСР.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.06р. рішення господарського суду Львівської області від 30.01.06р. у справі № 1/1039-19/422 ( 1/170-2/39) змінено, біржову угоду №64-03/5 від 20.02.03р. визнано недійсною на підставі ст.48 ЦК УРСР.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.03.07р. у даній справі вказану постанову залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.05.07р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 13.03.07р. у справі № 1/1039-19/422 (1/170-2/39).

08.06.07р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській обл. звернулося з позовом до Фірми "Mainex LLC", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ "Онікс" про застосування юридичних наслідків визнання угоди № 64-03/5 від 20.02.03р. недійсною та зобов'язання відповідача повернути майно - обладнання законсервованої лінії азотної кислоти цеху слабо-азотної кислоти ВАТ “Новороздільський завод складних мінеральних добрив”, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський район, м. Новий Розділ, Гірнича, 2, за наведеним переліком (заява про уточнення позовних вимог № 11/8-11-4872 від 09.07.07р. (а.с. 19)).

Згідно ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Таким чином, двостороння реституція може застосовуватися відносно сторін угоди, яку визнано недійсною.

Враховуючи вищезазначене, колегія погоджується з висновком місцевого та апеляційного господарських судів, що вимога позивача про застосування наслідків визнання біржової угоди № 64-03/05 недійсною та зобов'язання фірми “Маіпех LLC” повернути майно є безпідставними, оскільки фірма "Маіпех LLС" не є стороною біржової угоди від 20.02.03р., по-друге, обладнання законсервованої лінії азотної кислоти було придбано відповідачем за контрактом № 15/02 від 15.02.03р., який не визнано судом недійсним.

За таких обставин, колегія вважає, що судами попередніх інстанцій було правильно відмовлено в задоволенні позовних вимог. Відтак, оскаржені рішення та постанова підлягають залишенню без змін, як законні і обґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській обл. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Львівської області від 19.07.07р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.07р. у справі № 24/87 залишити без змін.

Справу № 24/87 повернути до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя О.С. Удовиченко

Судді:                                                                       О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін