ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 4/267

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Селянського (фермерського) господарства "Поділля" в особі засновника Мудрицького В.І.

на ухвалу

господарського суду Полтавської області

від 16 січня 2007 року

у справі

господарського суду

№ 4/267

Полтавської області

за заявою

Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції

до

Селянського (фермерського) господарства "Поділля"

про

визнання банкрутом,

за участю представників сторін:

Миргородської ОДПІ –Єжак І.М. (дов. від 08.01.2008), Маньков С.А. (дов. від 25.02.2008);

СФГ "Поділля" –засновник Мудрицький В.І., Корсун С.В. (дов. від 22.05.2007);

встановив:

У жовтні 2006 року Миргородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції звернувся до суду із заявою про порушення справи про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Поділля". Вказував на наявність податкового боргу у розмірі 6474,30 грн., що підтверджується рішенням суду від 18.04.2006 у справі № 19/16 та наказом від 03.05.2006, яка боржником не погашена, відсутність діяльності господарства та активів для погашення заборгованості, а також відсутність боржника за юридичною адресою.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.10.2006 порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 Селянське (фермерське) господарство "Поділля" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідаційну комісію з числа працівників Миргородської ОДПІ, яку зобов'язано здійснити інвентаризацію майна банкрута та представити суду звіт та ліквідаційний баланс.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.01.2007 (суддя Іванко Л.А.) затверджено звіт та ліквідаційний баланс. Селянське (фермерське) господарство "Поділля" ліквідовано. Провадження у справі припинено.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області звернувся засновник Селянського (фермерського) господарства) Мудрицький В.І., просить скасувати ухвалу про затвердження звіту та ліквідаційного балансу господарського суду першої інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення норм процесуального права, зокрема ст. 22 ГПК України, що призвело до невірного застосування норм матеріального права, зокрема, та ст.ст. 52, 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - Кодексом), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 4-1 Кодексу господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Зазначений Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника, визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об’єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, чинним законодавством про банкрутство передбачено можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу в судовому засіданні, з викликом учасників провадження у справі, зокрема ліквідатора, членів комітету кредиторів, окремих кредиторів.

Крім того, законодавцем передбачено обов’язковий перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із звітом ліквідатора та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду від 23.11.2006 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

15.01.2007 до господарського суду на затвердження подано звіт ліквідаційної комісії про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута (а.с. 56-68), в якому вказано, що підприємство-банкрут не має можливості погасити в повному обсязі кредиторську заборгованість, підприємницькою діяльністю не займається, активів, за рахунок яких можливе погашення кредиторських вимог банкрута, не має. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.01.2007 подані звіт та ліквідаційний баланс було затверджено.

Колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що господарським судом Полтавської області було грубо порушено норми процесуального права, що призвело до порушення вимог ст.32 Закону, якою передбачено, що після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету або окремих кредиторів виносить господарський суд ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи оскаржувану ухвалу про ліквідацію СФГ "Поділля" його засновника - Мудрицького В.І. про дату та час судового засідання повідомлено не було, оскільки в наданому наданого скаржником Статуті вказано місцезнаходженням: Полтавська область, м.Миргород, вул. Хорольська, 48.

В той час, як в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції СФГ "Поділля", відправлене за адресою, м.Миргород, вул. Хорольська, 8, яке повернуто відправнику –суду, оскільки за вказаною адресою Мудрицький В.І. не проживає.

За приписами статті 111-10 ГПК України розгляд справи судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду є процесуальним порушенням, яке в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Крім того, при винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд не з’ясував дійсних обставин справи, прав і обов’язків учасників спірних правовідносин, що вплинуло на правильність застосування норм матеріального та процесуального права, чим порушення судами вимог ст. 43 ГПК України щодо повного, всебічного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу не містить аналізу звіту ліквідатора; не дає оцінки наявності (відсутності) необхідних додатків до звіту ліквідатора, висновок суду про фактичне припинення господарської діяльності та про відсутність майна боржника зроблено судом за неповного з'ясування обставин справи.

Як вбачається з наданих скаржником документів, Міністерством аграрної політики України 17.07.2006 СФГ "Поділля" було видано ліцензію № 153952 про культивування, використання рослин, що містять наркотичні засоби, для промислових цілей, а 01.08.2006 ФГ "Поділля" в особі Мудрицького В.І. укладено з Київським інститутом університету технологій та дизайну договір про розробку технології первинної переробки конопляного короткого волокна.

Крім того, між ФГ "Поділля" та Українським державним фондом підтримки фермерських господарств 01.08.2005 укладено Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) в розмірі 20 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язання договору ФГ "Поділля" передало по договору застави від 01.08.2005 молотарку МЛК-4,5А, жатку 1,2 (2 шт.), культиватор КНС-4,2, які належать на праві власності СФГ "Поділля".

Крім того, колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що порушуючи провадження у справі та приймаючи постанову про визнання відсутнього боржника –СФГ "Поділля" банкрутом, виходив з того, що факт відсутності боржника за юридичною адресою підтверджено актом № 8 від 17.10.2006 про відсутність боржника за місцезнаходженням, який складено представниками ініціюючого кредитора Миргородської ОДПІ.

Однак, відповідно до вимог ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, який набув чинності з 01.07.2004 року, в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу,

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців “, яка передбачає статус відомостей Єдиного державного реєстру, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку, що           в даному випадку справа про банкрутство відсутнього боржника неправомірно порушена на підставі актів, які складені представниками ініціюючого кредитора про відсутність боржника за місцезнаходженням, що не відповідає вимогам ст. 52 Закону, а також ст.ст. 1, 17-19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців", а також ст. 34 ГПК України, в зв'язку з чим у господарського суду були відсутні правові підстави для закінчення ухвалою від 16.01.2007 спрощеної процедури банкрутства боржника, яка порушена неправомірно, припинення провадження та ліквідації юридичної особи Селянського (фермерського) господарства "Поділля".

Таким чином, враховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та прийняти судовий акт за наслідками ліквідаційної процедури з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Поділля" в особі засновника Мудрицького В.І. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.01.2007 про затвердження звіту та ліквідаційного балансу у справі № 4/267 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий - М.І. Хандурін

Судді            О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко