ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.08 Справа № 22/2/08

Суддя Скиданова Ю.О.

Позивач:

Відкрите акціонерне товариство “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.. А.М. Кузьміна,

69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 81,

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Запорізький металургійний альянс”,

70450, Запорізька обл., Запорізький р-н, смт. Кушугум, вул. Кірова, б. 168,

Про:

стягнення 25022,35 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Яворський А.С., довіреність № 126 від 12.12.2007 р.;

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 24387,47 грн. основного боргу, 534,64 грн. пені та 100.24 грн. 3% річних за Договором оренди нежитлового приміщення № від 01.12.2006 р.

Ухвалою суду від 22.11.2007 р. порушено провадження у справі № 22/2/08, судове засідання призначено на 09.01.2008 р..

У судовому засіданні 09.01.2008 р. розгляд справи завершено, у порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 258, 525, 526, 549, 610, 625 ЦК України, пунктами договору № від 01.12.2006 р., пояснив суду, що 01.12.2006 р. між ним та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення № , відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу нежитлове приміщення за адресою: пр. Металургів, 6, загальною площею 147,25 кв.м.

Позивач стверджує, що виконав свої зобов’язання за Договором, передавши за актом приймання-передачі від 01.12.2006 р. вказане приміщення.

Посилаючись на п.п. 4.1, 4.4 Договору, позивач стверджує, що ним були виставлені відповідачу рахунки за оренду приміщення на загальну суму 24387,47 грн., які останній не оплатив. У зв’язку з цим у відповідача з’явилася заборгованість у розмірі 24387,47 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, посилаючись на п. 5.2 Договору та ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім 24387,47 грн. основного боргу, також 534,64 грн. пені, 100,24 грн. 3% річних.

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив, документи, витребувані ухвалою суду від 22.11.2007 р., необхідні для розгляду справи, не надав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Доказів поважності причин неможливості явки в судове засідання і виконання законних вимог суду відповідач суду не надав.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач по справі № 22/2/08 є юридичною особою, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівники підприємств зобов’язані забезпечити явку компетентних представників для участі в судовому засіданні, або особисто прийняти участь при розгляді справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Спір розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

правовідносини між сторонами врегульовано договором оренди нежитлового приміщення № від 01.12.2006 р., відповідно до п.1.1 якого позивач надає, а відповідач приймає у строкове платне користування не житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, загальною площею 147,25 кв.м (кімнати № 109-115, 130), у тому числі 103,3 кв.м –основна площа, 43,95 кв.м –місця загального користування.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, передавши приміщення відповідачу за актом приймання-передачі орендованого приміщення від 01.12.2006 р., підписаним обома сторонами (копія в матеріалах справи).

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1 Договору за об’єкт оренди відповідач сплачує щомісячно позивачу орендну плату за тарифом: 50,00 грн. за 1 кв.м основної площі; 12,00 грн. за 1 кв.м місць загального користування. Щомісячний розмір орендної плати за Договором за кожен наступний місяць підлягає індексації на коефіцієнт інфляції за попередній місяць. Індексацію розміру орендної плати здійснює позивач з наростаючим підсумком. У разі зміни індексу інфляції у бік зменшення, розмір орендної плати за поточний місяць залишається без змін (п. 4.2 Договору).

Встановлену Договором оплату відповідач зобов’язаний перераховувати на розрахунковий рахунок позивача щомісячно до 7 числа місяця, наступного за поточним. У разі виставлення рахунку позивачем пізніше, вказаного строку, відповідач зобов’язаний оплатити рахунок протягом 10 днів з дня його поштового відправлення позивачем (п. 4.4 Договору).

На виконання умов Договору позивачем були виставлені рахунки № 4098297 від 24.07.2007 р., № 4099755 від 31.08.2007 р., № 4101442 від 30.09.2007 р., № 4102299 від 31.10.2007 р. на загальну суму 24387,47 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач свої зобов’язання за Договору не виконав, документальних доказів погашення боргу суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 24387,47 грн. основного боргу обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення 534,64 грн. пені за загальний період з 08.08.2007 р по 19.11.2007 р..

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати відповідач сплачує пеню у розмірі 0,2% від суми боргу за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня).

Вивчивши розрахунок пені позивача, суд дійшов висновку, що він є законним та обґрунтованим. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 534,64 грн. пені.

Крім того, за загальний період з 08.08.2007 р. по 19.11.2007 р. позивачем за прострочення грошового зобов’язання нараховано відповідачу 100,24 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Розрахунок суми 3% річних перевірений у судовому засіданні та визнаний таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький металургійний альянс” (70450, Запорізька обл., Запорізький р-н, смт. Кушугум, вул. Кірова, 168; р/р 0033 в ЗФ ВАТ “КредитПромбанк”, МФО 321024, ) на користь відкритого акціонерного товариства “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.. А.М. Кузьміна (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, р/р 96 в філії ВАТ “Державний експортно-імпортний Банк України”, МФО 313979, ) 24387(двадцять чотири тисячі триста вісімдесят сім) грн. 47 коп. основного боргу, 100 (сто) грн. 24 коп. 3% річних, 534 (п’ятсот тридцять чотири) грн. 64 коп. пені, 250 (двісті пятдесят) грн. 22 коп. - витрат на сплату державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 24.01.2008 р..

Суддя Ю.О. Скиданова