ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

29.01.2008

Справа №2-4/247-2008А

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Юг-стекло» (49107, м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 165, ідентифікаційний код 35)

до відповідача Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції міністерства юстиції України в АР Крим (95006, АР Крим, м. Сімферополь, вул. К. Лібкнехта, б. 16, ідентифікаційний код 00047970)

про виключення майна з акту опису й арешту.

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Москаль Р.Б., предст., дов. дійсн. до 17.01.2008 року.

Від відповідача – Бутовець М.А., предст., дов. від 16.08.2007 р. № 08/01-12/2790.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Юг-стекло», м. Дніпропетровськ, звернулося у порядку п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції міністерства юстиції України в АР Крим. м. Сімферополь, про виключення майна з акту опису й арешту.

Ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законом України встановлено інший порядок судового провадження.

Ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

Згідно з п. 3 рекомендацій Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 04-5/120 від 27.06.2007 року у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

а) участь у спорі суб'єкта господарювання;

б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з:

- утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів, припинення діяльності юридичної особи та скасування її державної реєстрації, крім відповідних спорів за позовами суб'єктів владних повноважень;

- приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації;

- захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права;

- з використанням у господарському обороті об'єктів інтелектуальної власності, включаючи спори за позовами суб'єктів господарювання до органів державної влади про визнання недійсними актів про видачу документів, що посвідчують право інтелектуальної власності.

Даний спір пов'язаний з визнанням права на майно, а тому підлягає розгляду господарським судом за правилами ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Звертаємо Вашу увагу також на те, що позов заявлено до підрозділу примусовового виконання яке не є юридичною особою, а сторонами в господарському судовому процесі – позивачем та відповідачем – можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст.. 1 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, п. 1 ч. 1 ст. 157, 165 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Роз’яснити позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду у порядку господарського судочинства.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, ухвала набирає сили через 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.