ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.01.2008

Справа №2-24/15487-2007А

За адміністративним позовом – Фізичної особи - суб’єкта підприємницької діяльності (СПД) Боровик Ігоря Володимировича, м. Ялта (АР Крим, м.Ялта, вул. м-ра Савельєва,1, корп.2 , кв. 134)

До відповідача - Державної податкової інспекції у м. Ялта (АР Крим, м.Ялта, вул. Васильєва, 16)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Боровик І.В., СПД, паспорт

Від відповідача – Володькін С.А., головний державний податковий інспектор юридичного відділу, довіреність у справі, Сорокодум О.М., головний державний податковий інспектор-ревізор, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 001471701/0 від 14.07.2006р., яким позивачу донарахований податок з доходу фізичних осіб у сумі 5492,76 грн.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд підчас судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

Боровик Ігор Володимирович зареєстрований як фізична особа - підприємець рішенням виконкому Ялтинської міської ради 20.05.1998р. (а.с. 14).

На податковий облік в ДПІ у м. Ялта поставлений 22.05.1998р.

Як платник податку на додану вартість зареєстрований 22.07.2003р., свідоцтво платника ПДВ № 51153103, знятий з обліку платників ПДВ 22.11.2005р.

У період з 21.06.2006р. по 27.06.2006р. ДПІ у м. Ялта була проведена позапланова документальна перевірка фізичної особи – підприємця Боровика І.В. з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2003р. по 27.06.2007р., за результатами якої був складений акт № 116/17-1/ (№1559/17-1/) від 29.06.2006р. (а.с. 15-20).

На підставі вказаного акту ДПІ у м. Ялта було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 14.07.2006р., яким позивачеві донараховано суму податкового зобов’язання - податок з доходів фізичних осіб – суб’єктів підприємницької діяльності у розмірі 5492,76 грн. за порушення ст. 13 Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992р. із змінами та доповненнями (далі –Декрет) (а.с. 21).

Позивач просить визнати вказане податкове повідомлення-рішення недійсним, оскільки вважає, що воно суперечить чинному законодавству.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у період з 01.04.2003р. по 30.06.2003р. фінансова-господарська діяльність здійснювалась ним за спрощеною системою оподаткування.

Станом на 01.07.2003р. у СПД Боровика І.В. була дебіторська заборгованість ТОВ «Кронос» у розмірі 56376 грн.

Рішенням господарського суду АР Крим від 20.12.2004р. у справі № 2-8/6443-2004 позовні вимоги СПД Боровика І.В. щодо стягнення з ТОВ «Кронос» 56376 грн. заборгованості, 1691,28 грн. – 3% річних, 418,56 грн. витрат на проведення експертизи, 615 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу були задоволені.

Вказані суми надійшли на поточний рахунок позивача на підставі наказу на примусове виконання рішення суду 10.11.2005р. (а.с. 45).

Як вказує позивач, рішенням господарського суду від 20.12.2004р. встановлений факт, що сплата 56376 грн. заборгованості орендарем – ТОВ «Кронос» мала бути здійснена по закінченні строку дії договору суборенди № 83/09 від 30.09.2002р., який за згодою сторін розірваний з 01.06.2003р.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення цієї суми задоволені, він робить висновок про те, що якщо б ТОВ «Кронос» виконало свої зобов’язання належним чином, грошові кошти у сумі 56376 грн. повинні були надійти на рахунок позивача у 1-му півріччі 2003 року, тобто у той час, коли він здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування.

З урахуванням викладеного, висновки ДПІ у м. Ялта щодо порушення позивачем ст. 13 Декрету у частині не включення у склад валових витрат 2005р. суми доходу у розмірі 56376 грн., яка надійшла на поточний рахунок СПД за рішенням суду, на думку позивача, необґрунтовані.

Доводи позивача суд до уваги не приймає, а його вимоги задоволенню не підлягають у зв’язку з наступним.

Згідно з п. 22.10 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. № 889-IV із змінами та доповненнями Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. N 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" визнаний таким, що втратив чинність, крім розділу IV у частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Статтею 13 Декрету передбачено, що оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Посилання позивача на те, що сума дебіторської заборгованості ТОВ «Кронос» за договором на надання послуг у галузі громадського харчування створилась з вини ТОВ «Кронос» у період діяльності позивача за спрощеною системою оподаткування та є виручкою від надання послуг у галузі харчування за 1-ше півріччя 2003р., а не валовим доходом за період 2005р., суд до уваги не приймає у зв’язку з наступним.

Згідно з п. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998р. № 727/98 із змінами та доповненнями виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Оскільки грошові кошти фактично отримані позивачем у листопаді 2005р., вони не є виручкою від надання послуг у галузі харчування за 1-ше півріччя 2003р. у розумінні вищезазначених законодавчих актів.

Тому позивач мав відобразити їх як доход, отриманий ним 10.11.2005р., та сплатити відповідний податок.

З урахуванням викладеного, ретельно дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 001471701/0 від 14.07.2006р. задоволенню не підлягають, у позові відмовлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 31.01.2008року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.