ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2008 р.
Справа № 50/234-07

вх.
№ 12392/2-50

Суддя
господарського суду Усатий В.О.

при секретарі
судового засідання Мазуренко А.О.

за участю
представників сторін:

позивача -
Шелехань М.П., дов. № 10/2007/юр від 01.11.2007 р.  відповідача - не з"явився

розглянувши
справу за позовом ТОВ "Інвестиційна аграрна компанія
"Балінвест", м. Балаклія

до  ФОП ОСОБА_1с. Лиман

про визнання
недійсним договору та повернення товару

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд визнати недійсним договір № 2409/07/1 купівлі-продажу, укладений між
позивачем та відповідачем 24.09.2007 р. з моменту його укладання та  витребувати з чужого незаконного володіння  відповідача в порядку реституції та передати
позивачу борошна вищого гатунку в кількості 76750 кг., борошна першого гатунку
в кількості 63200 кг., висівок в кількості 41560 кг.

В судове
засідання 17.12.2007 р.  позивач не
з"явився, причин неявки не повідомив, витребуваних документів не представив.

В  судове засідання  17.12.2007 р. відповідач також не
з"явився, однак через канцелярію суду надав клопотання (вх. № 26921 від
17.12.2007 р.)  про відкладання розгляду
справи  у зв"язку з  поважними причинами.

Враховуючи
нез"явлення сторін  на виклик суду
та ненадання ними витребуваних документів, суд відклав розгляд справи на
14.01.2008 р.

В судове   засідання 14.01.2008 р. позивач надав заяву
про зміну позовних вимог (вх. № 352 від 14.01.2008 р.), в якому просив суд  визнати недійсним договір  № 2409/07/1 купівлі-продажу, укладений між
позивачем та відповідачем 24.09.2007 р. з моменту його укладання та стягнути з
відповідача 241590,00 грн., яка була
прийнята  судом відповідно до
ст.22 ГПК України та розгляд справи був відкладений на 23.01.2008 р.

В  судові засідання 14.01.2008 р. та 23.01.2007
р.   відповідач  не з"явився, причин неявки не повідомив,
відзиву та витребуваних документів  не
представив у зв"язку з чим розгляд справи було  відкладено на 28.01.2008 р.

В судове
засідання 28.01.2008 р.  позивач надав
заяву про зміну позовних вимог  (вх. №
1344 від 28.01.2008 р.), в якому просить суд
стягнути з відповідача 241590 грн. основного боргу та  24159,00 грн. штрафу, яка була прийнята судом
відповідно до ст.22 ГПК України.

В  судове засідання 28.01.2008 р.  відповідач знов не з"явився,  відзиву та витребуваних документів не
представив.

Ухвалою  заступника голови господарського суду
Харківської області  від 28.01.2008
р.  продовжений строк розляду справи на
один місяць до  28.02.2008 р.

Враховуючи   нез"явлення відповідача та необхідність
отримання витребуваних документів, суд
відклав  розгляд справи на
13.02.2008 р.

В судове
засідання 13.02.2008 р. відповідач, який
був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи,  знов не з'явився.

Відповідно ст.
33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому на підставі ст. 75
ГПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши
представників позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані
документи, суд встановив наступне.

24.09.2007 р
сторони уклали договір купівлі-продажу  №
2409/07/1 (далі - Договір), відповідно умов якого позивач зобов”язався  передати, а відповідач прийняти товар у
кількості та асортименті, зазначеними в п.п.2.4 та 2.5 Договору та оплатити за
нього встановлену цим Договором грошову суму
за фактом поставки кожної норми товару не пізніше 4-х банківських днів після
оформлення кредиту.

03.10.2007 р.
стороним уклали додаткову угоду до Договору, відповідно якого змінилися  п.п.2.4 та 2.5 Договору в частині зазначення
кількості  поставки товару.

Позивач свої
зобов”язання за Договором  виконав
та  поставив відповідачу товар на
загальну суму 319474 грн., а відповідач
отримав товар, що підтверджується наданими позивачем накладними та
дорученнями, однак своє зобов”язання
щодо сплати  виконав частково.

02.11.2007 р.
позивачем відповідачу направлена вимога про сплату заборгованості, яка
залишилася без відповіді.

Враховуючи
часткову оплату  відповідачем
заборгованості  в сумі 70884,00 грн.,
станом  01.11.2007 р. заборгованість
відповідача  перед позивачем
складала  248590,00 грн., що
підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаним обома сторонами.

29.11.2007 р.
відповідач   ще   частково
погасив   заборгованість в сумі
7000,00 грн., що підтверджується випискою банку, наданою позивачем.

Таким чином, на
момент пред"явлення позову, заборгованість
відповідача перед позивачем складала 241590,00 грн.

Відповідно до
статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином  відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1
статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Згідно із
частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України  суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином  відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

Таким чином,
позовні вимоги  позивача щодо
стягнення  з відповідача
заборгованості   за  Договором
в сумі  241590,00 грн., суд вважає
обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в тому числі актом
звірки  взаєморозрахунків станом  01.11.2007 р.
та такими, що   підлягають    задоволенню.

Пунктом 4.6
Договору сторонами була встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань в виді штрафу в розмірі 0,5% від  вартості несплаченого товару за кожен день,
однак не більше 10%  загальної вартості
товару.

Відповідно
до  ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник
повинен  передати  кредиторові
у  разі  порушення боржником зобов'язання.   Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми  невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.  Пенею  є
неустойка,  що обчислюється у
відсотках від суми  несвоєчасно  виконаного
грошового  зобов'язання  за
кожен   день прострочення
виконання.

Таким
чином,  зазначену в п.4.6 Договору  неустойку суд вважає пенею.

Відповідно до
п.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено,
санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно п.6 цієї
статті, штрафні  санкції   за
порушення   грошових   зобов'язань
встановлюються  у  відсотках,
розмір  яких визначається
обліковою  ставкою Національного банку
України,  за  увесь
час  користування  чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом  або договором.

Враховуючи, що
відповідач не виконав прийнятий на себе обов'язок по оплаті в термін,
встановлений договорами, нарахована позивачем пеня в сумі  24159,00 грн. відповідає вимогам договорів та
діючому законодавству України та підлягає стягненню.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі
2657,49 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

За таких
обставин, керуючись ст.ст. 526, 625, 693 ЦК України, ст.ст.22, 33, 43, 44,
49,   82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, р/р № НОМЕР_2в ХДАТ
„Індекс-банк” с.Комсомольське, МФО 350619) 241590 грн. 00 коп. боргу, 24159
грн.00 коп. пені, 2657 грн. 49 коп. держмита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ
після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Усатий
В.О.