ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№
7/62-18/95

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Мамонтової
О.М.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
матеріали  касаційної скарги

Розпорядника майна Приватної агрофірми
"Великосолонцівська"

на
постанову

Київського
міжобласного апеляційного господарського суду
від  22.11.2007 року

у
справі  господарського суду

№
7/62-18/95 Полтавської області

за
заявою

Відкритого
акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в м. Києві
в особі -Октябрське відділення № 43

до

Приватної
агрофірми "Великосолонцівська"

про

визнання
банкрутом,

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1,

за участю представників
сторін: не з'явились;

встановив:

У травні 2005 року ВАТ
"Державний ощадний банк України" в м. Києві в особі -Октябрське
відділення № 43 звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи
про банкрутство Приватної агрофірми "Великосолонцівська". Вказувало
на наявність заборгованості в розмірі 1084181,01 грн., яка підтверджується
рішеннями суду у справах № 10/5, № 10/4, № 10/12 від 03.02.2005, яку відповідно
до акту  державного виконавця ВДВС
Полтавського РУЮ від 20.05.2005 не можливо погасити у зв'язку  з відсутністю переданого в заставу майна.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 31.05.2005 порушено провадження у справі, справу
призначено до розгляду, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 14.06.2005 визнано вимоги Відкритого акціонерного
товариства "Державний ощадний банк України" в м. Києві в особі
-Октябрське відділення № 43 в розмірі 1071022,38 грн. основного боргу та
13158,63 грн. пені.

Зобов'язано ініціюючого кредитора
подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про
банкрутство Приватної агрофірми "Великосолонцівська". Розпорядником
майна  призначено ОСОБА_1, якого
зобов'язано   скласти реєстр вимог
кредиторів та подати його на затвердження.

Постановою господарського суду
Полтавської області від 06.09.2007 (суддя Паламарчук В.В.) Приватну агрофірму "Великосолонцівська"
визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено
ОСОБА_1, якого зобов'язано опублікувати оголошення про визнання боржника
банкрутом, здійснити ліквідаційну процедуру та надати суду на затвердження звіт
та ліквідаційний баланс, підприємницьку діяльність банкрута припинено,  скасовано податкову заставу, арешт, який
накладено на майнові активи боржника.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 22.11.2007 (колегія суддів у складі:
Яковлєв М.Л. -головуючий, Міщенко П.К., Тарасенко К.В.)  постанову господарського суду Полтавської
області скасовано, матеріали справи направлено на розгляд до господарського
суду Полтавської області.

Постанова мотивована тим, що постанова
суду першої інстанції прийнята за відсутності боржника та без з'ясування
можливості відновлення платоспроможності боржника з урахуванням збору врожаю
2007 року.

В касаційній скарзі розпорядник майна
Приватної агрофірми "Великосолонцівська" просить постанову
апеляційного господарського суду скасувати, а постанову господарського суду
першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування посилається на порушення
судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого
господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

За
приписами ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України та частини
5 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон)
передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,  встановлених Законом .

Відповідно
до ст. 22 Закону у випадках, передбачених цим Закону, господарський суд приймає
постанову про визнання банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Постанова
суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є за
своєю правовою природою судовим рішенням, в якому необхідно повно відобразити
обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені
обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності
та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні
(Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 із змінами на
даний час).

В
силу норм процесуального права, які визначають основні засади судочинства,
прийняття судових рішень, що безпосередньо стосуються прав та обов'язків
суб'єктів господарювання чи зачіпають конституційні права і законні інтереси
осіб має відбуватися за обов'язковою їх участю.

Жодна
судова процедура в справі про банкрутство не тягне такі правові наслідки для
учасників справи, як ліквідаційна процедура. Найістотніші правові наслідки
мають місце при визнанні боржника банкрутом та відкритті ліквідаційної
процедури.

Так,
з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом,
завершується підприємницька діяльність банкрута,  припиняються повноваження органів управління
банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном,  звільняється з роботи керівник банкрута,
призначається ліквідатор, який здійснює звільнення всіх працівників банкрута
тощо (ст.ст. 23 -25 Закону).

Тому,
окрім банкрутства відсутнього боржника в порядку ст. 52 Закону, при прийнятті
постанови про визнання боржника банкрутом, яка за своєю суттю є рішенням, в
обов'язковому порядку мають викликатися представники сторін.

Апеляційний
господарський суд, скасовуючи постанову господарського суду першої інстанції,
повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно встановив та виходив з
того, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за
відсутності боржника, та не з'ясував можливість відновлення платоспроможності
боржника з урахування збору врожаю 2007 року.

Дані
висновки апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

Як
вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою господарського суду
Полтавської області від 06.09.2007 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено ініціюючого кредитора, зобов'язано
ліквідатора в 10-денний термін подати оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника.

При
цьому господарський суд першої інстанції, керуючись відповідним рішенням
комітету кредиторів, виходив з того, що фінансовий стан боржника, недостатність
майнових активів свідчать про стійку неплатоспроможність боржника і відсутність
реальних джерел для відновлення платоспроможності.

Однак,  представники боржника не були присутні у
цьому судовому засіданні,  клопотання
боржника про відкладення справи судом першої інстанції розглянуто не було, що є
порушенням норм процесуального права.

Крім
того, за приписами ч. 5 ст. 44 Закону при введенні процедури розпорядження
майном боржника аналіз фінансового становища сільськогосподарського
підприємства повинен здійснюватися з урахуванням сезонності
сільськогосподарського виробництва та його залежності від природно-кліматичних
умов, а також можливості задоволення вимог кредиторів за рахунок доходів, які
можуть бути одержані сільськогосподарським підприємством після закінчення
відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Також,
відповідно до приписів абз. 4 ст. 1 Закону суб'єкт господарської діяльності
може бути визнаний банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом
його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані
судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної
процедури.

Отже,
визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність.

Факт
неплатоспроможності боржника -фермерського господарства напряму пов'язаний не з
настанням строку виконання зобов'язань боржника за договором, а з закінченням
відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Оскільки
підприємство боржника є сільськогосподарським підприємством, апеляційний
господарський суд правильно вказав на
порушення судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 44 Закону, оскільки в
підготовчому засіданні не було проаналізовано фінансового становища боржника як
сільськогосподарського підприємства з урахуванням сезонності
сільськогосподарського виробництва та його залежності від природно -
кліматичних умов, а також можливості задоволення вимог кредиторів за рахунок
доходів, які можуть бути одержані сільськогосподарським підприємством після
закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Прийняття
рішення стосовно доцільності визнання боржника банкрутом, незважаючи на
клопотання комітету кредиторів,
залишається за господарським судом, як того вимагає ст. 1 Закону.

Зважаючи
на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під
час розгляду справи апеляційним господарським судом  фактичні обставини справи встановлено на
основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки  суду відповідають цим обставинам і їм  надана
правильна юридична  оцінка з
правильним  застосуванням  норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування
постанови суду апеляційної інстанції немає.

Твердження
касаційної скарги про помилковість висновків апеляційного суду та неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв'язку з чим
судовою колегією не приймаються до уваги.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П
О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Розпорядника майна Приватної агрофірми "Великосолонцівська"
залишити без задоволення.

Постанов
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.11.2007 у
справі № 7/62-18/95 залишити без змін.

Головуючий -
М.І. Хандурін

Судді
О.М. Мамонтова

О.С.Удовиченко