КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2008                                                                                           № 31/176-34/549

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі

За участю представників:

від позивача -          Лисак Т.Л.,

від відповідача -          Долгієрова Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Брокбізнесстрахування”

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.12.2007

у справі № 31/176-34/549

за позовом                               Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Брокбізнесстрахування”

до                                                   Закритого акціонерного товариства “Перестрахова компанія “ВІЕЙБІ РЕ”

про                                                  стягнення 24964,70 грн.

Постанова прийнята 05.02.2008 у зв’язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 29.01.2008 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 24964,70 грн. заборгованості за договором пропорційного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів на базі ексцедента сум № 079/ОП/10/05 від 17.10.2005.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2007 у справі № 31/176 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 вказане рішення змінено, позов задоволено частково. Присуджено до стягнення 24 843,69 грн. основного боргу, 248,44 грн. витрат по сплаті державного мита, 117,43 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 7 961,22 грн. за послуги адвоката. В задоволенні 121,01 грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007 судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2007 у справі № 31/176-34/549 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач вважає, що рішення підлягає скасуванню з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що у п. 2.3.5 договору сторони на власний розсуд обумовили виключний перелік підстав для відмови перестраховиком у виплаті страхового відшкодування, і про таку підставу як несвоєчасне включення збитку в рахунок-бордеро сплачених збитків сторони не домовлялись. Також позивач зазначає, що він надавав відповідні докази суду щодо поважності причини несвоєчасного повідомлення (складність страхового випадку та усталена практика відносин між сторонами). Акт позапланової інспекції ЗАТ “Перестрахова компанія “ВІЕЙБІ РЕ” від 20.01.2007 № 2173/08 позивач вважає неналежним доказом по справі.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись, зокрема на те, що матеріали справи не містять доказів поважності причин несвоєчасного повідомлення про настання страхового випадку; договором встановлено додаткові підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, підтвердженням чого є ч. 2 ст. 26 Закону України “Про страхування”, згідно якої умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

У судовому засіданні 05.02.2008 представник позивача надав уточнення до апеляційної скарги, в якому зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінено докази у справі щодо поважності причини невчасного повідомлення; сторони під час укладення договору не домовились про порядок повідомлення про настання страхового випадку.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

17.10.2005 між ЗАТ “СК “Брокбізнесстрахування” як перестрахувальником та ЗАТ “ПК “Лідер РЕ”, нова назва ЗАТ “ПК “ВІЕЙБІ РЕ”, як перестраховиком укладено договір № 079/ОП/10/05 пропорційного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів на базі ексцедента сум (далі - договір).

Частина перша статті 12 Закону України “Про страхування” визначає, що перестрахуванням є страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов’язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Таким чином, дія Закону України “Про страхування” поширюється на правовідносини сторін за договором перестрахування.

Згідно пункту 1.1 договору предметом цього договору є угода про пропорційне облігаторне перестрахування ризиків. Договором встановлено умови обов’язкового перестрахування перестраховиком ризиків, прийнятих на себе перестрахувальником. Частки відповідальності сторін за цим Договором зазначені в додатку № 1 до даного договору.

Пунктом 2.2.2 договору встановлено обов’язок один раз на місяць, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, надавати перестраховику Рахунок-бордеро ризиків, Рахунок-бордеро сплачених збитків та Рахунок-бордеро заявлених, але несплачених збитків.

Згідно п. 2.2.6 договору перестрахувальник зобов’язаний протягом трьох робочих днів з дня коли перестрахувальнику стало про це відомо, повідомити перестраховика про настання події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок, прогнозована сума страхового відшкодування за яким може перевищувати 50 000 грн., після чого запросити уповноваженого представника перестраховика на огляд пошкодженого транспортного засобу. Якщо при настанні страхового випадку прогнозована сума страхового відшкодування не перевищуватиме 50 000 грн., а під час розслідування цього випадку з’ясовуватиметься, що прогнозована сума страхового відшкодування може перевищити 50 000 грн., перестрахувальник повідомляє перестраховика про таку можливість протягом трьох робочих днів з моменту виявлення відповідних обставин.

Пунктом 2.3.5 договору передбачено, що перестраховик має право відмовити у виплаті своєї частки страхового відшкодування або зменшити її, якщо перестрахувальник: приховав від перестраховика наявність відомих йому обставин, що безпосередньо та безсуперечно впливають на ступінь страхового ризику; приховав від перестраховика умови договору страхування, зміну термінів та обсягів відповідальності; не включив збиток в Рахунок-бордеро сплачених збитків або Рахунок-бордеро заявлених, але несплачених збитків; відмовив або перешкоджав участі представника перестраховика в розслідуванні причин і обставин страхового випадку по договору страхування, якщо бажання такої участі було викладено в письмовій формі.

Згідно п. 2.4.3 договору перестраховик зобов’язаний протягом семи робочих днів з дня отримання від перестрахувальника Рахунку-бордеро сплачених збитків та копії платіжних документів, які підтверджують факт сплати перестрахувальником страхового відшкодування (крім збитків, які вважаються Касовими відповідно до пункту 3.5 даного Договору), сплатити свою частку страхового відшкодування та витрат на розслідування та врегулювання страхового випадку, включаючи витрати на визначення причин та розмірів збитку (оплата послуг незалежної експертизи. Плата за видачу довідки ДАІ тощо).

Пунктом 3.5 договору встановлено Касовий збиток перестрахувальника у розмірі 30 000 грн. та визначено, що касовий збиток це розмір збитку, при перевищенні якого перестраховик зобов’язаний сплатити свою частку страхового відшкодування перестрахувальнику раніше, ніж перестрахувальник виплатить страхове відшкодування.

Пункт 4.1 договору визначає, що будь-які виявлені помилки і упущення не можуть зупинити дію даного договору та звільнити перестраховика від виконання своїх обов’язків по даному договору і після їх виявлення повинні бути усунуті або виправлені негайно тією стороною, якою вони були допущені.

01.02.2006 відповідно до Рахунку-бордеро позивачем був переданий відповідачу у перестрахування застрахований позивачем автомобіль марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, що належить Шпильовому А.В. Частка відповідальності відповідача складає 31,03%.

08.09.2006 відповідно до видаткового касового ордеру Шпильовому А.В. власнику автомобіля марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, було виплачено страхове відшкодування в сумі 80 063,44 грн. згідно наказу № 401 та акту № 164 від 07.09.2006.

15.09.2006 позивач листом № 617/1 повідомив відповідача про настання 09.07.2006 страхової події з страхувальником Шпильовим А.В., яка не була внесена до Рахунку-бордеро заявлених, але не сплачених збитків за липень місяць, а тому просив підписати додаток № 1 до Рахунку-бордеро заявлених, але не сплачених збитків згідно з Договором.

23.10.2006 позивач листом № 816 повідомив відповідача про сплату страхового відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, що належить Шпильовому А.В. та просив перерахувати його частку.

06.11.2006 відповідач листом № 979 надав відповідачу відповідь на лист № 617/1 від 15.09.2006, у якій відмовився від сплати своєї частки страхового відшкодування, обґрунтовуючи це тим, що він був повідомлений про настання страхової події з запізненням на 68 днів.

Стаття 26 Закону України “Про страхування” визначає підстави для відмови у страхових виплатах або страховому відшкодуванні. Так, згідно п. 5 ч. 1 вказаної статті підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України “Про страхування” умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить законодавству України.

Отже, згідно умов договору про настання 09.07.2006 страхового випадку позивач повинен був повідомити відповідача не пізніше 10.08.2006 та включити даний збиток до Рахунку-бордеро за липень 2006 року, а не за будь-який інший місяць. Натомість, як встановлено вище, позивач листом № 617/1 від 15.09.2006 із запізненням на 68 днів повідомив відповідача про настання страхового випадку.

Позивачем не надано доказів поважності причин несвоєчасного повідомлення відповідача про настання страхового випадку. Так, у листі № 617/1 від 15.09.2006 позивач зазначає про настання страхового випадку під час перебування у відпустці спеціаліста з перестрахування, проте вказана причина не може вважатись поважною.

Крім того, позивач не обґрунтував яким чином складність страхового випадку вплинула на неможливість згідно п. 2.2.6 договору повідомити відповідача про настання страхового випадку та запросити уповноваженого представника на огляд пошкодженого транспортного засобу.

Стосовно посилання позивача на усталену практику між сторонами, то необхідно зазначити, що здійснення відповідачем страхових виплат, не зважаючи на порушення позивачем умов договору щодо своєчасного повідомлення про настання страхового випадку, не може бути підставою для задоволення позову, а лише свідчить про невикористання відповідачем, передбаченого п. 2.3.5 договору, права на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Отже, відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні страхової виплати.

Відповідно до ст. 35 Закону України “Про страхування” державний нагляд за страховою діяльністю здійснюється з метою дотримання вимог законодавства України про страхування, ефективного розвитку страхових послуг, запобігання неплатоспроможності страховиків та захисту інтересів страхувальників. Державний нагляд за страховою діяльністю на території України здійснюється Уповноваженим органом та його органами на місцях.

Згідно п. 4 ст. 36 Закону України “Про страхування” основними функціями Уповноваженого органу є проведення перевірок щодо правильності застосування страховиками (перестраховиками) та страховими посередниками законодавства про страхову діяльність і достовірності їх звітності.

Згідно акту позапланової інспекції ЗАТ “Перестрахова компанія “ВІЕЙБІ РЕ” від 20.01.2007 № 2173/08, складеного Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України за результатами перевірки відповідача на підставі листа позивача від 17.11.2006 № 929 щодо можливих порушень страхового законодавства України відповідачем в частині невиконання зобов’язань за договором перестрахування, а саме невиплати перестрахового відшкодування позивачу, під час проведення перевірки порушень законодавчих та нормативно-правових актів не виявлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в позові, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Брокбізнесстрахування” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2007 у справі № 31/176-34/549 відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Брокбізнесстрахування” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2007 у справі № 31/176-34/549 - без змін.

2.          Матеріали справи № 31/176-34/549 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

07.02.08 (відправлено)