ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2008 Справа № П16/10025-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач)

суддів: Логвиненка А.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Батюк Д.В., довіреність від 20.02.2008

від відповідача-1: не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений

від відповідача-2: Рязанцева А.Ф., довіреність від 15.02.2008

розглянувши апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2007р. у справі №П16/10025-07

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства "ПАН", м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3", м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 20.09.2007р. №8871 та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2007р. по справі №П16/10025-07 (суддя Загинайко Т.В.) позовна заява регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до ВАТ "ПАН" та ТОВ "Хлібзавод №3" про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 20.09.2007р. №8871 та зобов'язання вчинити певні дії повернута без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу на розгляд до господарського суду, посилаючись на наступне:

- судом в порушення ст. 1 Господарського процесуального кодексу України та ст.392 Цивільного кодексу України регіональному відділенню було відмовлено в реалізації свого права на звернення до суду за захистом права власності. Регіональним відділенням відповідно до Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”, керуючись наказом регіонального відділення „Про приватизацію державного майна Дніпродзержинського Лівобережного хлібозаводу” від 27.05.2007р. та наказом регіонального відділення „Про створення відкритого акціонерного товариства” від 29.07.1996р., державний хлібозавод перетворено у відкрите акціонерне товариство „ПАН”. Засновником ВАТ „ПАН” виступає регіональне відділення. В процесі приватизації із статутного фонду цього господарського товариства вилучені об’єкти, що не підлягають приватизації загальною вартістю 13758 млн. крб. Дані об’єкти становлять державну власність та залишаються на балансі ВАТ „ПАН”. У ході опрацювання питання стосовно майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ „ПАН”, деякі об’єкти державної власності помилково зазначені регіональним відділенням в Переліку нерухомого майна від 07.07.2000р. як такі, що передані у власність ВАТ. Листом регіонального відділення від 16.10.2007р. було видано новий перелік нерухомого майна та скасовано дію переліку майна від 07.07.2000р. відповідно до п. 2.3. розділу 2 Положення про впорядкування передачі об’єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом ФДМУ від 25.11.2003р., підтвердження права власності на нерухоме майно проводиться на підставі, в тому числі, даних інвентаризаційних описів основних фондів, складених на дату оцінки об’єкта, акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, а також, затвердженого плану приватизації. Таким чином, ВАТ „ПАН” є недобросовісним володільцем зазначених об’єктів права державної власності, зареєструвавши право власності на ці об’єкти в ОКП „Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації” в порушення норм п.2.3 вищезазначеного Положення.

- посилання суду на відсутність у позовній заяві доказів того, що позивач є власником спірного майна та повернення судом позовної заяви на підставі п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим та передчасним, оскільки ст.43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-1 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутності представника відповідача-1 за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося з позовною заявою до відповідачів ВАТ "ПАН" та ТОВ "Хлібзавод №3" про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 20.09.2007р. №8871 та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2007 року позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п.3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені обставини, а саме не вказано на підставі чого позивач є власником спірного майна.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено у ст.54 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Підстави повернення позовної заяви врегульовано статтею 63 Господарського процесуального кодексу України. Перелік підстав повернення позовної заяви, передбачених вказаною нормою, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою повернення позовної заяви є те, що позивачем не вказано на підставі чого він є власником спірного майна, оскільки зазначено, що відповідач-1 є власником спірного майна на підставі свідоцтва на право власності від 01.11.2006р. №056159.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги в позовній заяві, послався на певні обставини та надав в якості доказів до неї відповідні документи, які на його думку обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідно до ст.38 Господарського процесуального кодексу України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Крім того, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя першої інстанції на етапі порушення провадження у справі може вчиняти дії по підготовці справи до розгляду, передбачені статтею 65 ГПК України.

Виходячи з наведеного, господарський суд помилково дійшов до висновку щодо повернення заяви і доданих до неї документи регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

У зв’язку з чим ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2007р. підлягає скасуванню, а справа №П16/10025-07 на підставі ст.106 Господарського процесуального кодексу України передачі на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2007р. у справі №П16/10025-07 скасувати, а справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г.Головко

Судді А.О. Логвиненко

Р.М. Бахмат