ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.08                                                                                            Справа№ 33/49-А

10 год. 30 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128

Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград)

до відповідача:

Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль)

про :

стягнення 714 056 (сімсот чотирнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 85 коп.

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Від позивача:

Вандзьо О.Б. –представник (довіреність № 35-04-1 від 11.01.2008 р.)

Від відповідача:

не з’явився

Представникам сторін, присутнім у судовому засіданні роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

В судовому засіданні 21.02.2008 р., представники сторін, присутні в судовому засіданні, звернулись до суду з клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору : До господарського суду Львівської області Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) подано позов до Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль) про стягнення 714 056 (сімсот чотирнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 85 коп.

Ухвалою суду від 07.02.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 21.02.2008 р. У зв’язку з неявкою представника відповідача та його зверненням про відкладення розгляду справи, 21.02.2008 р. розгляд справи було відкладено на 06.03.2008 р.

Позивач вимоги ухвал суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 21.02.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

06.03.2008 р. до суду за вх. № 5499, від позивача, поступила заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача решту суму заборгованості в розмірі 547 004 (п’ятсот сорок сім тисяч чотири) грн. 08 коп., оскільки відповідачем частково сплачено 167 052 (сто шістдесят сім тисяч п’ятдесят дві) грн. 77 коп.

Представники позивача позов підтримав частково, просив задоволити позовні вимоги в частині стягнення 547 004 (п’ятсот сорок сім тисяч чотири) грн. 08 коп. з підстав наведених у заяві, уточненні позовних вимог та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 21.02.2008 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 107 КАС України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

21.02.2008 р. до суду за вх. № 4133 від відповідача надійшла заява по відкладення розгляду справи.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст. 128 КАС України, розглянути справу при відсутності представника відповідача за наявними у ній доказами.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, Відокремлений підрозділ шахта „Візейська” Державного підприємства „Львіввугілля” віднесений до 67 класу професійного ризику і страховий тариф для сплати внесків становить 13,6 %.

Відповідно до розрахункової відомості відповідача про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2007 рік сума несплачених платежів становить 897 980 (вісімсот дев’яносто сім тисяч дев’ятсот вісімдесят) грн. 72 коп. (з яких : 714056,85 грн. –недоїмка, 0,00 грн. –пеня, 183923,87 грн. –сума страхових внесків, строк сплати яких не настав).

Відповідач, проводячи виплату заробітної плати не повністю перераховував страхові внески до Фонду, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті страхових внесків (недоїмка) перед позивачем в сумі 714 056 (сімсот чотирнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 85 коп.

Відповідач проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, доказів відсутності чи погашення заборгованості не представив

При винесенні постанови суд виходив з наступного :

Відповідач у відповідності до ст.ст.45, 49 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, будучи роботодавцем та страхувальником, зобов‘язаний своєчасно та повністю сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Станом на день звернення з позовом до суду, відповідач порушуючи норми Закону, повністю не сплатив страхові внески у Фонд соціального страхування від нещасних випадків, що підтверджується розрахунковою відомістю за IV квартал 2007 року, яка долучена до матеріалів справи.

Станом на день розгляду справи, відповідачем частково проведено оплату по страхових внесках до Фонду соціального страхування в сумі 167 052 (сто шістдесят сім тисяч п’ятдесят дві) грн. 77 коп.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивачем представлено достатньо належних доказів щодо виникнення заборгованості, стягнення якої є предметом позову, а відповідач доказів відсутності заборгованості або її погашення у встановленому законом порядку не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль)) про стягнення 714 056 (сімсот чотирнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 85 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення частково в частині стягнення 547 004 (п’ятсот сорок сім тисяч чотири) грн. 08 коп.

В частині стягнення 167 052 (сто шістдесят сім тисяч п’ятдесят дві) грн. 77 коп. провадження у справі слід закрити.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 розділу ХІ ст.ст. 29, 45, 55 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 112, 120, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (м. Червоноград) до Державного підприємства „Львіввугілля” (м. Сокаль) про стягнення 714 056 (сімсот чотирнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 85 коп. –задоволити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля” (вул. Б. Хмельницького, 56, м. Сокаль, Львівська область, 80000; ) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді (пр-т Шевченка, 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100; ) –547 004 (п’ятсот сорок сім тисяч чотири) грн. 08 коп.

3.          Провадження у справі в частині стягнення 167 052 (сто шістдесят сім тисяч п’ятдесят дві) грн. 77

коп. –закрити.

4.          Стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля” (вул. Б. Хмельницького, 56, м. Сокаль, Львівська область, 80000; ) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) – 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

5.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя