ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 16/5727

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді

Кота О.В.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув касаційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької
територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ Енергія"

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 11.10.2007р.

у справі

№16/5727 господарського суду
Черкаської області

за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької
територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ Енергія"

до

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

третя особа,

яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача Приватне
підприємство "Агротон"

про

стягнення 47547,24грн.,

за
участю представників:

-          позивача: Щадко М.В., дов. №57 від
02.07.2007р.;

-          відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, дов.
№1500 від 08.08.2007р.;

-          третьої особи: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року Відкрите
акціонерне товариство "Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької
територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ Енергія" звернулося до
господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Приватне підприємство "Агротон", про стягнення з
відповідача на користь позивача 47547,24грн., з яких: 46349,1грн. основного
боргу за договорами факторингу валютних цінностей від 08.07.2005р.
№05/FLT-50-07-05 та від 21.10.2005р. №05/FLT-85-10-05, 1198,14грн. пені за
період з 21.08.2006р. по 17.11.2006р.

13.03.2007р. позивач звернувся до
суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з
відповідача 120595,99грн., з яких: 113680,47грн. основного боргу та 6915,52грн.
пені.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 05.06.2007р. у справі №16/5727 (суддя Спаських Н.М.)
позов задоволено частково, стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства
"Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької територіальної філії
Відкритого акціонерного товариства "Банк "БІГ Енергія"
113680,47грн. основного боргу, 5717,38грн. пені, 1193,98грн. відшкодування
сплаченого державного мита, 117грн. відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовлено.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. у справі №16/5727 (колегія
суддів у складі у головуючого судді Яковлєв М.Л., суддів Міщенко П.К., Гаврилюк
О.М ) апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задоволено; рішення
господарського суду Черкаської області від 05.06.2007р. по справі №16/5727
скасовано; прийнято нове рішення про відмову у позові.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції Відкрите акціонерне товариство "Банк "БІГ
Енергія" в особі Запорізької територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ
Енергія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просило постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 11.10.2007р. у справі №16/5727 скасувати, а рішенням
господарського суду Черкаської області від 05.06.2007р. у справі №16/5727
залишити без змін.

В судове засідання 31.01.2008р.
представники третьої особи не з'явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце
розгляду справи учасники судового процесу були повідомлені своєчасно та
належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути
касаційну скаргу за їх відсутності.

Відзиви на касаційну скаргу
позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що
в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду
судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін,
проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до Роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у п.п. 1, 6 постанови від 29.12.1976 №11
"Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського
суду та постанова суду апеляційної інстанції не відповідають зазначеним
вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що 02.07.2005р. між приватним підприємцем ОСОБА_1
(лізингоодержувач) та Приватним підприємством "Агротон"
(лізингодавець) укладений договір фінансового лізингу №А0246, відповідно до
якого останній зобов'язується придбати у постачальника та передати у лізинг
лізингоодержувачу рухоме майно, а саме один трактор колісний ХТЗ-150К-09, два
трактори колісних Білорусь-82.1, дві сівалки зернотукові СЗ-3,6А ( додаток №1
до договору специфікація).

На підставі акту прийому-передачі №
0246 від 05.07.2005 року лізингодавцем було передано лізингоодержувачу: трактор
колісний марки ХТЗ-150К-09, 2005 року випуску, паспорт №151.00.000-09ПС, номери
вузлів Зав. №587267, двиг. №50168061 в кількості 1 шт. загальною вартістю з ПДВ
- 211832,08грн.; трактор колісний марки Білорусь-82.1, 2005 року випуску,
паспорт №80-0000010 ПС, номери вузлів Зав. №80810404, двиг. №656547 в кількості
1 шт. загальною вартістю з ПДВ - 85412,08грн.; трактор колісний марки
Білорусь-82.1, 2005 року випуску, паспорт №80-0000010 ПС, номери вузлів Зав.
№80809576, двиг. №653196 в кількості 1шт. загальною вартістю з ПДВ
-85412,08грн.; сівалка зернотукотрав'яна марки СЗТ-3,6А, 2005 року випуску, в
кількості 1 шт. загальною вартістю з ПДВ -26 419,2грн.; сівалка
зернотукотрав'яна марки СЗТ-3,6А, 2005 року випуску, в кількості 1 шт.
загальною вартістю з ПДВ -26419,2грн., загальною вартістю 435494,64грн.

07.10.2005р. між приватним
підприємством "Агротон" та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено
додаткову угоду №1 до договору лізингу №А0246 від 02.07.2005р., відповідно до
умов якої сторони угоди збільшили суму договору на 203304грн. та згідно
специфікації лізингодавець передає у лізинг лізингоодержувачу жатку Oros 6011
SA в кількості 1 шт. та жатку Oros 6013 в кількості 1 шт.

Актом прийому-передачі №А0246/1 від
21.10.2005р. приватне підприємство "Агротон" передав, а підприємець
ОСОБА_1 прийняв жатку марки Oros 6011 SA, 1995 року випуску в кількості 1 шт.
загальною вартістю 101652грн.; жатку марки Oros 6013, 1995 року випуску в
кількості 1 шт. загальною вартістю 101652грн., всього загальною вартістю
203304грн.

Загальна вартість лізингового майна
склала 638798,65грн. (по договору фінансового лізингу та додаткової угоди до
нього).

Згідно підписаних сторонами
графіків, лізингові платежі повинні сплачуватися, починаючи з липня 2005 року
по 20 вересня 2010 року.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3
договору фінансового лізингу платежі, які зобов'язувався вносити відповідач складаються
із суми платежів, які компенсують вартість лізингового майна, винагороди третій
особі по справі за видане в користування лізингове майно та платежів як
компенсації послуг зі страхування.

Згідно п.п.10.1.3 договору
фінансового лізингу №А0246 від 02.07.2005р. та додаткової угоди №1 від
07.10.2005р. до зазначеного договору лізингу дія договору лізингу може бути
достроково припинена з ініціативи лізингодавця, якщо лізингоодержувач не
виконує або виконує неналежним чином будь-яке із своїх зобов'язань за цим
договором.

Судом першої інстанції встановлено,
що відповідач сплатив на користь третьої особи 87098,93грн. як перший платіж та
додатково 50826грн. Залишок боргу по договору лізингу таким чином становить
500873,72грн. (638798,65грн. - 87098,93грн. -50826грн.) і складається з
вартості лізингового майна.

08.07.2005р. між приватним
підприємством "Агротон", з однієї сторони (Клієнт), та відкритим
акціонерним товариством "Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької
територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ Енергія", з другої сторони
(Фактор), укладено договір факторингу валютних цінностей №05/FLT-50-07-05, за
яким Фактор за плату передає в розпорядження Клієнта грошові кошти, а Клієнт
відступає Факторові право грошової вимоги зі сплати лізингових платежів, що
виникло з договору фінансового лізингу №А0246 від 02.07.2005р.

21.10.2005р. між приватним
підприємством "Агротон" (Клієнт) та відкритим акціонерним товариством
"Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької територіальної філії ВАТ
"Банк "БІГ Енергія" (Фактор) укладено договір факторингу
валютних цінностей №05/FLT-85-10-05, за яким Фактор за плату передає в
розпорядження Клієнта грошові кошти, а Клієнт відступає Факторові право
грошової вимоги зі сплати лізингових платежів, що виникло з додаткової угоди №1
від 07.10.2005р. до договору фінансового лізингу №А0246 від 02.07.2005р.

Повідомлення з розрахунками і
посиланням на договори факторингу були надіслані позивачем відповідачу від
16.05.2006р., 08.09.2006р., 02.10.2006р., 26.10.2006р. та третьою особою від
08.07.2005р.

Місцевий господарський суд при
розгляді справи зазначив, що у відповідності до наявних у справі первинних
документів, на погашення зобов'язань за договором лізингу відповідачем було
сплачено позивачу та третій особі кошти в загальній сумі 367460,79грн.: 87098,93грн.
- акт звірки; 50826грн. - акт звірки (вказані дві суми по договорах факторингу
не уступалися); 12832,67грн. від 19.08.2005р.; 26419,47грн. від 25.11.2005р.;
25047,06грн. від 04.08.2005р.; 13129,4грн. від 21.09.2005р.; 12583,17грн. від
21.05.2005р.; 10000грн. від 19.10.2006р.; 10000грн. від 18.01.2006р.; 10000грн.
від 17.01.2006р.; 10000грн. від 16.01.2006р.; 10000грн. від 13.01.2006р.;
10000грн. від 12.01.2006р.; 10000грн. від 11.01.2006р.; 10000грн. від
10.01.2006р.; 10000грн. від 04.01.2006р.; 10000грн. від 05.01.2006р.; 10000грн.
від 06.01.2006р.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що станом на 31.03.2007р. за відповідачем рахується
заборгованість за договором лізингу та факторингу у сумі 113680,47грн.
основного боргу, який складається з сум компенсації вартості техніки,
винагороди за користування технікою, компенсації послуг зі страхування та
6915,52грн. пені за період з 21.08.2006р. по 13.03.2007р.

Скасовуючи рішення місцевого суду,
суд апеляційної інстанції виходив з того, що 29.09.2006р. з ініціативи
лізингодавця припинено договір фінансового лізингу №А0246 від 02.07.2005р. в
зв'язку з тим, що лізингоодержувачем, приватним підприємцем ОСОБА_1, грубо
порушені зобов'язання за зазначеним договором.

Водночас суд апеляційної інстанції
зазначив, що постанова лізингодавця від 29.09.2006р. про припинення договору
лізингу чинна, в судовому порядку не оскаржена, що дає правові підстави
стверджувати, що договір фінансового лізингу №А0246 від 02.07.2005р. припинив
свою дію від 29.09.2006р.

Проте, погодитись з такими
висновками судів попередніх інстанцій неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК
України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або
зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги,
строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне
в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з приписами ст.598
Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Зазначивши, що сума заборгованості
складається з сум компенсації вартості техніки, винагороди за користування
технікою та компенсації послуг зі страхування, суд першої інстанції не
встановив яка саме сума боргу відповідає кожному з них.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення, не надав правової оцінки припиненню договору фінансового лізингу.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи рішення місцевого суду, в апеляційному провадженні, послався на
постанову лізингодавця №А0246П від 29.09.2006р. про припинення договору
лізингу.

Статтями 188 ГК України та 651 ЦК
України запроваджено підстави та порядок для зміни та розірвання договорів.

Статтею 202 ГК України господарське
зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання
управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через
неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або
іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його
розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно з приписами ст. 188 ГК
України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку
не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка
одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк
після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо
судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або
розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання
чинності не встановлено за рішенням суду.

Крім того, відповідно до п.10.2
договору фінансового лізингу у випадку дострокового припинення дії цього
договору лізингоодержувач зобов'язаний протягом 10 (десяти) банківських днів з
моменту припинення сплатити усі прострочені суми та штрафні санкції, які
підлягають сплаті Лізингоодержувачем, відшкодувати лізингодавцю збитки за
дострокове розірвання договору у сумі неотриманого доход, запланованого
лізингодавцем за цим договором, та повернути за власний кошт техніку разом з
сервісною книжкою, гарантійним сертифікатом, свідоцтвом про реєстрацію та
повним комплектом ключів від техніки. Платежі, сплачені лізингоодержувачем,
зараховуються як компенсація зниження ринкової ціни техніки внаслідок її
експлуатації, та поверненню не підлягають.

Поряд з цим, пунктами 7.1 договорів
факторингу валютних цінностей від 08.07.2005р. №05/FLT-50-07-05 та від
21.10.2005р. №05/FLT-85-10-05 передбачено, що ці договори набирають чинності з
дня підписання їх сторонами і діють до повного виконання боржником (приватним
підприємцем ОСОБА_1) та Клієнтом своїх зобов'язань.

Однак при здійсненні розгляду
заявлених позовних вимог судами попередніх інстанцій не досліджено дотримання
сторонами договорів вищевказаних договірних умов.

У зв'язку із вищевикладеним колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій,
приймаючи оскаржувані рішення та постанову, надали неповну та невірну юридичну
оцінку обставинам справи, не застосували норми матеріального права, порушили
норми процесуального права, у зв'язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в
касаційній інстанції (ст.1117 ГПК України), оскаржувані рішення та
постанова підлягають скасуванню, а дана справа передачі на новий розгляд до
місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду справи
господарському суду необхідно врахувати вищенаведене, повно та всебічно
з'ясувати всі суттєві обставини справи, надати належну оцінку зібраним доказам
та постановити законне й обґрунтоване рішення, оскільки рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини справи, що мають значення для даної справи, висновки суду
про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст.1115,
1117, п.3 ч.1 ст. 1119, ст.ст.11110-11112
ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Банк "БІГ Енергія" в особі Запорізької
територіальної філії ВАТ "Банк "БІГ Енергія" задовольнити
частково.

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. та рішення господарського
суду Черкаської області від 05.06.2007р. у справі №16/5727 скасувати.

Справу №16/5727 передати на новий
розгляд до господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко  С. Шевчук