ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ Б-50/137-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Продаєвич Л.В.

суддів

Заріцької А.О.,

Катеринчук Л.Й.

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод"

на ухвалу

на ухвалу

та на постанову

господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 року

господарського суду Харківської області від 4 липня 2007 року

Харківського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року

у справі

господарського суду

№ Б-50/137-07

Харківської області

за заявою

товариства з обмеженою відповідальністю "Південенергомаш"

до

Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод"

про

визнання банкрутом

арбітражний керуючий

Лазаренко С.А.

за участю представників сторін:

кредитора Ланьшина С.В.,

боржника Задорожного О.І.,

арбітражного керуючого Лазаренка С.А.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Південенергомаш" (далі – ініціюючий кредитор) звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про порушення справи про банкрутство Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (далі –ДП "Харківський електромеханічний завод") посилаючись на неспроможність боржника погасити борг, який виник з договору поставки від 7 грудня 2003 року і разом із інфляційними втратами, відсотками річних, пенею та судовими витратами складає 233 057, 26 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 року (суддя Усатий В.О.) за вказаною заявою порушено провадження у справі № Б-50/137-07 про банкрутство ДП "Харківський електромеханічний завод", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, з метою забезпечення грошових вимог кредиторів введено ряд заборон.

Ухвалою підготовчого засідання від 4 липня 2007 року (суддя Усатий В.О.) зобов'язано ініціюючого кредитора опублікувати в офіційному друкованому органі України газеті "Голос України" або "Урядовий кур'єр" оголошення про порушення справи про банкрутство боржника –ДП "Харківський електромеханічний завод" та надати докази публікації; встановлено розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 233 057, 26 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лазаренка Сергія Анатолійовича; зобов'язано розпорядника майна разом з керівником боржника розглянути в місячний термін з моменту публікації оголошення вимоги кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів і не пізніше, ніж на 5-й день після спливу строку для подачі вимог кредиторів, надати складений і підписаний керівником підприємства і головним бухгалтером підприємства реєстр вимог кредиторів з посиланням на загальний розмір визнаних вимог кредиторів; зобов'язано розпорядника майна виконати всі обов'язки передбачені п. 9 ст. 13, п. 5 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ (зі змінами і доповненнями) (далі –Закон № 2343-XII) та надати у попереднє засідання суду аналіз фінансової, господарської і інвестиційної діяльності боржника, його положення на товарному ринку; зобов'язано керівника боржника разом з розпорядником майна боржника здійснити інвентаризацію всіх активів боржника, копії актів інвентаризації надати розпоряднику майна; призначено попереднє засідання суду на 3 вересня 2007 року.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції ДП “Харківський електромеханічний завод” подало до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило зазначену ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року (колегія суддів у складі: Погребняк В.Я. –головуючий, Істоміна О.А., Гончар Т.В.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, оскаржувану ухвалу господарського суду - без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ДП “Харківський електромеханічний завод” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 4 липня 2007 року, постанову суду апеляційної інстанції від 14 листопада 2007 року та ухвалу суду першої інстанції про порушення провадження у справі про банкрутство боржника від 25 червня 2007 року і провадження у справі № Б-50/137-07 припинити.

Касаційна скарга мотивована порушенням господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 4 лютого 2008 року № 02-12/I/15 розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: судді Продаєвич Л.В. –головуючого, суддів Заріцької А.О., Катеринчук Л.Й.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала підготовчого засідання мотивована тим, що заявник звернувся до суду із заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом оскільки останній неспроможний сплатити борг у сумі 233 057, 28 грн., заявлені вимоги документально підтверджені, тому визнані судом обґрунтованими. Суд дійшов висновку, що є підстави закінчити підготовче засідання та ввести процедуру розпорядження майном боржника, оскільки заявник вправі звернутися із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, якщо останній ухиляється чи неспроможний задовольнити протягом трьох місяців безспірні вимоги кредиторів.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року встановлено, що в червні 2007 року кредитор –товариство з обмеженою відповідальністю "Південенергомаш" звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про визнання боржника банкрутом на тій підставі, що протягом більше трьох місяців боржник не виконав свій обов'язок по сплаті грошових коштів в сумі 233 057, 26 грн. за договором поставки № 256 від 7 грудня 2003 року.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не належно досліджено безспірність вимог ініціюючого кредитора, чим порушено приписи Закону № 2343-ХІІ, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, з ухвали суду першої інстанції від 4 липня 2007 року вбачається, що судом неналежно було перевірено безспірність вимог ініціюючого кредитора, оскільки не досліджено та не зазначено про неможливість відділу державної виконавчої служби виконати наказ суду, на якому ґрунтуються вимоги ТОВ "Південенергомаш".

Відповідно до ст. 11 Закону питання щодо розміру грошових вимог кредитора до боржника та обґрунтованості підстав порушення провадження у справі про банкрутство, розглядаються в підготовчому засіданні господарського суду.

Згідно із ст. 11 вказаного Закону у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

У підготовчому засіданні суд має перевірити наявність ознак неплатоспроможності боржника, розмір вимог ініціюючого кредитора, їх безспірність, тобто в підготовчому засіданні господарський суд вирішує питання щодо можливості подальшого руху справи про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону № 2343-ХІІ справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Виходячи з викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку, перебіг трьохмісячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 6 Закону, починається з моменту порушення виконавчого провадження з виконання наказу суду, однак безспірність вимог кредитора повинна бути підтверджена виконавчими документами, з яких би вбачалася неможливість виконання боржником рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість ДП “Харківський електромеханічний завод" перед ініціюючим кредитором підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 21 червня 2005 року у справі № 37/103-05 та наказом виданим на його виконання 5 липня 2005 року.

Виконавче провадження по виконанню вказаного наказу відкрите державним виконавцем 11 серпня 2005 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Харківської області від 29 вересня 2005 року було порушено провадження у справі Б-24/93-05 про банкрутство ДП “Харківський електромеханічний завод”, і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що є підставою для зупинення виконання за виконавчими документами у період, на який припадало примусове виконання наказу за спірним боргом. Вказані обставини судами попередніх інстанцій не перевірялися.

Тому, висновки суду першої інстанції про встановлення розміру і безспірності вимог ініціюючого кредитора та посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що боржник відповідає законодавчому визначенню юридичної особи, яка неспроможна виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором протягом трьох місяців після настання встановленого строку для їх сплати не інакше, як через застосування до боржника відповідних судових процедур банкрутства, є передчасними і не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Господарським судом апеляційної інстанції обставини щодо обґрунтованості порушення справи про банкрутство ДП “Харківський електромеханічний завод” і доводи апеляційної скарги з цього приводу взагалі не розглядалися.

Таким чином, Харківським апеляційним господарським судом не були виконані вимоги закону та порушені приписи ст. 101 ГПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції зводяться лише до аналізу і спростування доводів заявника касаційної скарги щодо кандидатури арбітражного керуючого.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вірно вказав, що Законом № 2343-ХІІ не передбачено призначення розпорядника майна за пропозицією боржника, проте, апеляційна скарга посилань на таке право боржника не містила. Разом з тим поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися доводи апеляційної скарги з приводу порушення Порядку подання пропозиції господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих, затвердженого Наказом Міністерства економіки № 87 від 25 квітня 2001 року ( з внесеними змінами) (далі Порядок). Оскільки суд першої інстанції прийняв пропозицію про призначення розпорядником майна ДП “Харківський електромеханічний завод” Лазаренка С.А. у справі № Б-50/137-07, яка господарському суду, була надана Комісією з підготовки пропозицій щодо кандидатур арбітражних керуючих, в порушення Порядку, тобто без участі органу уповноваженого управляти державним майном.

Інші доводи апеляційної скарги, як відзначено вище, апеляційним судом не перевірялися.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року та ухвала суду першої інстанції від 4 липня 2007 року постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим підлягають скасуванню, а справа –передачі до господарського суду Харківської області для розгляду у підготовчому засіданні.

Під час розгляду суду належить врахувати вищевикладене та в залежності від встановленого і вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Боржник в касаційній скарзі просив також скасувати ухвалу суду першої інстанції про порушення провадження у справі про банкрутство боржника від 25 червня 2007 року у повному обсязі, оскільки це, на його думку, було б правовою підставою для припинення провадження у справі про його банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що боржник у справі оскаржував вказану вище ухвалу в частині заборони посадовим особам боржника вчиняти дії щодо відчуження майнових активів боржника, в тому числі пов'язані з передачею у тимчасове користування або продажем, включаючи цінні папери, валютні цінності.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 5 вересня 2007 року апеляційна скарга ДП "Харківський електромеханічний завод" була задоволена –ухвала в частині оскаржуваної заборони скасована.

В решті ухвала від 25 червня 2007 року залишена без змін.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції боржником не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом № 2343-ХІІ.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено в якості основної засади судочинства забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про судоустрій України” від 7 лютого 2002 року № 3018-ІІІ учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, враховуючи вказане вище, ухвала суду першої інстанції про порушення провадження у справі про банкрутство боржника може бути оскаржена в частині застосування заходів забезпечення, мораторію на задоволення вимог кредиторів та вчинення інших дій, що ускладнюють чи роблять неможливим здійснення боржником господарської діяльності.

Виходячи з того, що чинним законодавством не передбачено право сторони у справі на оскарження ухвали про порушення справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про необхідність припинення касаційного провадження з перегляду ухвали суду першої інстанції від 25 червня 2007 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2007 року та ухвалу господарського суду Харківської області від 4 липня 2007 року у справі № Б-50/137-07 скасувати.

Справу № Б-50/137-07 направити до господарського суду Харківської області для розгляду у підготовчому засіданні.

Касаційне провадження за касаційною скаргою боржника на ухвалу господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 року припинити.

Головуючий Л.В. Продаєвич

Судді                                                    А.О. Заріцька

Л.Й. Катеринчук