ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 02-4-9/350

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів, м. Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2007

зі справи № 02-4-9/350

за позовом казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" (далі –Підприємство), м. Запоріжжя,

до Фонду соціального захисту інвалідів (далі –Фонд)

про визнання недійсними дій,

за участю представників:

позивача – не з’явився,

відповідача –Кучерявого В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними дій Фонду щодо самовільного поновлення процедури закупівлі інвалідних колясок після відміни торгів та про відміну торгів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2007 (суддя Жирнов С.М.) у прийнятті позовної заяви відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Прийняте рішення місцевий суд мотивував тим, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду України від 24.09.2007 (колегія суддів у складі: Корсак В.А. –головуючий, судді Авдеєв П.В., Коршун Н.М.) ухвалу місцевого суду від 14.05.2007 скасовано, а справу передано до місцевого суду для розгляду по суті позовних вимог. Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що спори в сфері державних закупівель, які не стосуються реалізації сторонами владних повноважень, за своєю правовою суттю є господарськими та підлягають розгляду господарськими судами України відповідно до частини п’ятої статті 4 ГПК України.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Фонд просить постанову апеляційного суду скасувати внаслідок її прийняття з порушенням норм процесуального права, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм процесуального права, заслухавши представника відповідача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Частиною другою статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї ж статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на зазначені законодавчі приписи та принцип диспозитивності у господарському судочинстві позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Позивачами і відповідачами в судовому процесі в господарських судах можуть бути підприємства та організації, зазначені в статті 1 ГПК України, тобто підприємства, установи, організації, інші юридичні особи.

Відповідно до статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписами частини п’ятої статті 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори у сфері державних закупівель з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Згідно з статтею 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Відповідно до приписів статей 4, 7, 17 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Таку ж правову позицію викладено в інформаційному листі Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2.-2005.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції, встановивши, що сторонами спору є юридичні особи, у відносинах між якими Фонд владних управлінських функцій не здійснює, сторони у спірних відносинах є рівними і одна одній не підпорядковуються, дійшов вірного висновку щодо підвідомчості справи саме господарським судам.

Отже, постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийнята з дотриманням норм процесуального права і передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2007 зі справи № 02-4-9/350 залишити без змін, а касаційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів - без задоволення.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов