ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 02-2/17-042
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя , ознайомившись з позовними
матеріалами за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Тернопільська меблева фабрика», м. Тернопіль-Біла до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, с. Підгороднє Тернопільського району
Тернопільської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу
магазину з відділом кафетерію від 28.09.2004р. та зобов'язання відповідача
повернути займане ним приміщення площею 56,5 м. кв., що знаходиться по вул.
Білецькій, 1 в м. Тернополі по справі за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільська меблева фабрика», м.
Тернопіль-Біла, про визнання дійсним договору купівлі-продажу магазину з
відділом кафетерію, площею 56,0 м.кв., що знаходиться за адресою вул. Білецька,
56 в м. Тернополі від 28.09.2004р., вважає подані матеріали недостатніми для їх
прийняття та повертає подані матеріали без розгляду, виходячи з такого:

Згідно частини 2 статті 60 ГПК
України, подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання
позовів.

Таким чином, при вирішенні питання
щодо прийняття зустрічного позову суд керується положеннями розділу ІХ
Господарського процесуального кодексу України.

· Не
подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Так, з долученого до позовної заяви
платіжного доручення №18 від 24.01.2008р. вбачається, що державне мито
заявником сплачене з порушенням вимог ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів “Про
державне мито” (із змінами) та листа Державного казначейства України № 01-14/92
від 22.02.2007р. Заявник подав платіжне доручення, в якому зазначив невірний
рахунок Держказначейства (а саме р/р 0002), на який
справляється державне мито із позовної заяви та зазначив одержувачем коштів „Господарський
суд Тернопільської області”.

Державне мито подається на розгляд
спору у місцевому господарському суді Тернопільської області за наступними
реквізитами: р/р 0002, одержувач - ВДК у м. Тернополі,
банк отримувача - ГУДКУ у Тернопільській області, код банку 838012, , адже відповідно до ст. 6 «Зарахування державного мита до
бюджету»Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»зазначено, що державне
мито сплачується за місцем розгляду та оформлення документів і зараховується до
бюджету місцевого самоврядування, крім державного мита, що справляється з
позовних заяв, які подаються до господарського суду, із апеляційних і
касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів, заяв про їх
перегляд за нововиявленими обставинами, а також за дії, пов'язані з видачею
охоронних документів (патентів і свідоцтв) на об'єкти інтелектуальної
власності, і за дії, пов'язані з підтриманням чинності патентів на сорти
рослин, та за подання до Кабінету Міністрів України проекту створення
промислово-фінансової групи, яке зараховується до Державного бюджету
України.

Окрім того, згідно ч.1 ст. 60 ГПК
України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача
зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен
бути взаємно пов'язаний з первісним.

Як вбачається матеріалів справи №
17/15-295, предметом первісного позову є визнання дійсним договору
купівлі-продажу магазину з відділом кафетерію, площею 56,0 кв.м., що
знаходиться за адресою вул. Білецька, 56 в м. Тернополі. Натомість,
предметом зустрічного позову Товариством з обмеженою відповідальністю
«Тернопільська меблева фабрика», м. Тернопіль визначено визнання недійсним
договору купівлі-продажу магазину з відділом кафетерію та зобов'язання
підприємця повернути займане приміщення, що знаходиться по вул.
Білецька, 1 в м. Тернополі, площею 56, 5 кв. м.

З наведеного випливає, що зустрічні
позовні вимоги позивача стосуються іншого нежитлового приміщення -магазину,
розміщеного за іншою адресою та іншого розміру. Відсутність в поданих
матеріалах письмових доказів, які б ідентифікували об'єкт продажу не дає суду
підстав для висновку, що заявлені Товариством вимоги є зустрічними, а відтак,
не пов'язані з первісним позовом.

За даних обставин, зустрічна
позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на
підстві п.п. 3, 4  ст. 63 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись
ст.ст. 32-34, 36, 44-47, 54, 60, 61, п.п. 3, 4 ст. 63, 86 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути зустрічну позовну
заяву № 11 від 28.01.2008 р. (вх. № 0271(н) від 29.01.2008р.) про визнання
недійсним договору купівлі-продажу магазину з відділом кафетерію від
28.09.2004р. та зобов'язання відповідача повернути займане ним приміщення,
площею 56,5 м. кв., яке знаходиться по вул. Білецькій, 1 в м. Тернополі до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, разом з доданими до неї документами (всього
на 10-ти аркушах) Товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільська
меблева фабрика», м. Тернопіль-Біла, вул. Білецька, 1, ідентифікаційний код
14028882, без розгляду.

2. У відповідності з п.2 ст.8
Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. № 7-93,
державне мито у розмірі 136,00 грн., перераховане заявником до державного
бюджету на рахунок 0002 УДК в м. Тернополі, МФО 838012, код 23588119,
згідно платіжного доручення № 18 від 24.01.2008 р., підлягає поверненню.

Суддя