ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"22" січня 2008 р.

Справа № 26-3/253-07-6830

Одеський апеляційний господарський
суд у складі:

Головуючого судді  Ліпчанської Н.В.

Суддів: Андрєєвої Е.І., Мацюри П.Ф.

При секретарі        Юзьковій І.В.

за участю представників сторін

від
позивача -Пироженко О.І. по дов. №8 від 09.04.07р.

-  Савенко О.О. по дов. №02 від 07.02.07р.

від
відповідача -належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,
направив телеграму про розгляд скарги за його відсутністю.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення  господарського суду Одеської області від
19.11.2007р.

у справі № 26-3/253-07-6830

за позовом Відкритого акціонерного товариства
"Одеса-Авто"

до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про
стягнення 2999,88 грн.

Встановив:

В серпні 2007 року Відкрите
акціонерне товариство "Одеса-Авто"           (далі -ВАТ "Одеса-Авто")
звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1(далі - Підприємець) про стягнення 2999,88 грн. заборгованості по
орендній платі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ВАТ
"Одеса-Авто" посилається на договір оренди № 21 від 01.06.2005р., під
час дії якого відповідач не виконував належним чином його умови, а саме не
сплачував орендну плату за користування об'єктом оренди у розмірі та в строк
передбачені п.п.2.2.1., 4.2., 7.6. Договору, що призвело до порушення п.7.6.
Договору, п.5 ст. 762 та п.1 ст. 530, 525, 526 ЦК України.

Рішенням від 19 листопада 2007 року
господарський суд Одеської області (суддя - Никифорчук М.І.) позовні
вимоги  ВАТ "Одеса-Авто"
задовольнив в повному обсязі.

Стягнув з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 на користь  відкритого  акціонерного
товариства „Одеса-Авто” заборгованість по орендній платі 2700 грн.,  пеню в сумі 299 грн.88 коп.;  державне мито в розмірі 102 грн. та витрати
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Підприємець звернувся  із апеляційною
скаргою, в якій вказує на порушення судом норм процесуального та матеріального
права, які виразились в тому, що судом не була надана належна правова оцінка
повідомленню відповідача - заяві №65 від 06.09.2006р. про розірвання договору
оренди у зв'язку зі станом здоров'я. Відповідно до п.3 ст.188 ГК України,
договір оренди вважається розірваним після спливу двадцятиденного терміну
розгляду претензії.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України
наймач (орендар) звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не
могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та
правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та
матеріального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду
Одеської  області слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ВАТ
«ОДЕСА - АВТО»є власником нежитлових будівель, загальною площею 1 315,80 кв.м,
розташованих за адресою: смт.Саврань, вул. Жовтневої революції, 76, згідно                   свідоцтва про право
власності від 25.11.1998р. виданого підприємству на підставі  розпорядження Савранської районної
адміністрації  від 25.11.1998р. № 1.
(а.с. 29)

Відповідно до п.п. 3.1,
З.З., З.4., 7.2.3 Статуту ВАТ «ОДЕСА -АВТО»від 30.06.2004р., та протоколом
засідання Наглядової ради від 20.05.2005р. та довіреності від 20.05.2005р. між
ВАТ  «ОДЕСА - АВТО»та Підприємцем було
укладено договір оренди №21 від 1 червня 2005р. на підставі якого останньому
було передано у  оплатне користування
вказані вище  нежитлові будівлі  для Станції технічного   обслуговування строком до 01.05.2006 р.
(а.с. 33-40)
Додатковою угодою від 28.04.2006р. були внесені зміни в п.5.1
договору  та  продовжено дію Договору до моменту
відчуження, але не  пізніше  чим до 01.04.2007 р. (а.с. 41)

Згідно до п. 1. ст. 284 ГК України,
п. 1. ст. 763 ЦК України однією із істотних умов договору оренди є строк, на
який він укладений.

Стаття 651 ЦК України, передбачає,
що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Пунктом 3
ст. 653 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі зміни бо розірвання
договору зобов'язання змінюються або припиняються з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання договору. У відповідності до ст. 654
Цивільного кодексу України, зміна або розірвання господарських договорів
вчинюється в такій саме формі, що і договір.

06.09.2006р. на адресу ВАТ «ОДЕСА -
АВТО» надійшло звернення відповідача щодо розірвання Договору  у зв'язку зі станом здоров'я. (а.с. 44)

З підстав ст.ст. 651-654 ЦК  України, умовами Статуту ВАТ «ОДЕСА - АВТО»,
на підставі Протоколу засідання Наглядової Ради ВАТ «ОДЕСА - АВТО»від
09.11.2006р. було вирішено розірвати Договір за згодою сторін на підставі заяви
відповідача.

15.11.2006р. ВАТ «ОДЕСА -
АВТО»та  відповідач  уклали та підписали угоду про розірвання
Договору та у відповідності до вимог п. 5.4. Договору склали акт
приймання-передачі об'єкта оренди. (а.с. 40, 42-43)

Таким чином договір оренди № 21 від
1 червня 2005р. є розірваним за згодою сторін 15.11.2006р.

Під час дії договору оренди № 21 від
01.06.2005р. відповідач  не виконував
належним чином його умови.

Згідно п. 2.2.1. договору  відповідач зобов'язаний  своєчасно та в повному обсязі сплачувати
оренду плату за користуванням об'єктом оренди.

Пункт 4.2. договору  передбачає, що орендна плата сплачується
відповідачем до 5 числа поточного місяця за попередній місяць шляхом
перерахування орендної плати на поточний рахунок ВАТ «ОДЕСА -АВТО».

Пунктом 7.6 договору передбачено
обов'язок  відповідача сплатити ВАТ
«ОДЕСА - АВТО» орендну плату за весь термін до фактичного звільнення об'єкту
оренди.

Вимоги викладені в Договорі також
передбачені п. 5 ст. 762, п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якими орендар
зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування
приміщенням.

Посилання Підприємця на те, що
03.10.2006р. в присутності представників позивача СТО була обезструмлена і
опломбована, що перешкоджало відповідачу її цільовому використанню протягом
жовтня - листопада 2006р., тобто через обставини, за які орендар не міг
відповідати, то відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як свідчать матеріали справи,
Підприємець не надав суду жодних доказів, які
підтверджували б доводи щодо неможливості використання об'єкту оренди
через обставини, за які він не відповідає.

Відповідач  не сплачував орендну плату за користування
об'єктом оренди у розмірі та в строк передбачені п.п. 2.2.1., 4.2., 7.6.
Договору, що привело до порушення п. 7.6. Договору, п. 5 ст. 762 та п. 1. ст.
530, 525, 526 ЦК України. В результаті у відповідача  утворилась заборгованість з орендної плати
станом на 15.11.2006р. у розмірі 2 700 грн., що підтверджується бухгалтерською
довідкою.

За несвоєчасне внесення орендної
плати відповідно до п. 6.2. договору оренди відповідачеві нарахована пеня, що
становить 299,88 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від
24.07.07р. № 1545

ВАТ «ОДЕСА - АВТО»надіслало на адресу
відповідача претензію № 912 від 19.05.2007р., в якій останній був зобов'язаний
в добровільному порядку сплатити заборгованість по орендній платі в строк до
18.05.2007р.

Відповідач  не погодився з вимогами викладеними у
претензії № 912 від 19.05.2007р. та залишив її без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 525 та 526
Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна  його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та
зобов'язання  має виконуватися
належним  чином відповідно до умов
договору та  вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до
звичаїв  ділового  обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст.  625 ЦК України, боржник   не
звільняється   від   відповідальності  за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Таким чином, судова колегія вважає,
що при винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом були повно
з'ясовані обставини справи, правильно застосовано норми як процесуального, так
і матеріального права, а тому підстав для скасування чи зміни рішення суду не
вбачається.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 19.11.2007р. по справі № 26-3/253-07-6830 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у касаційну інстанцію.

Головуючий суддя
Н.В.Ліпчанська

Суддя
Е.І.Андрєєва

Суддя                                                                              П.Ф.Мацюра