ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 2-123/05

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

касаційну скаргу

Регіонального відділення Фонду
державного майна по Запорізькій області

на

рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2005 р. та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 13.09.2005 р.

у справі

№ 2-123/05

за позовом

Регіонального відділення Фонду
державного майна по Запорізькій області

до

ОСОБА_1

треті особи

1. ВАТ "Трест
"Запоріжалюмінбуд" 2. ТОВ "Світ Реєстр"

про

повернення акцій до державної
власності

За участю представників сторін:

позивача  -не з'явились,

відповідача
-не з'явились,

третьої
особи -1- не з'явились,

третьої
особи -2- не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду Запоріжжя від 18.04.2005 р. (суддя Каракуша Е.В.) відмовлено у
позові Регіональному відділенню Фонду державного майна по Запорізькій області
про повернення акцій до державної власності.

Ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 13.09.2005 р. (судді Боєва В.В., Осоцький І.І.,
Мунайлова Ю.С.) рішення Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя від
18.04.2005 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та ухвалою, Регіональне відділення Фонду
державного майна по Запорізькій області звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням
місцевим та апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не надходило.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що рішення суду прийняте з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР,
загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в три роки.

Перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК
УРСР).

Регіональне відділення Фонду
державного майна по Запорізькій області звернулось з позовом з посиланням на
те, що в 1995 р. товариство покупців членів трудового колективу ВАТ "Трест
"Запоріжалюмінбуд" придбало у позивача пакет акцій та розподілило
акції членам трудового колективу в тому числі ОСОБА_1 кількістю 18 шт. по
договору № 4 від 05.06.1995 р.

Попередніми судовими інстанціями
було встановлено, що рішенням Арбітражного суду Запорізької області від 06.07.2000
р. договір купівлі-продажу акцій № 4 від 05.06.1995 р. було розірвано.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що ОСОБА_1 незаконно користується акціями та просив
зобов'язати його повернути 18 акцій ВАТ "Трест
"Запоріжалюмінбуд" до державної власності та зобов'язати незалежного
реєстратора  - ТОВ "Світ
Реєстр" переоформити право власності на вказані акції за державою.

Враховуючи те, що рішенням
Арбітражного суду Запорізької області від 06.07.2000 р. договір купівлі-продажу
акцій № 4 від 06.06.1995 р. було розірвано, суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що право на позов у позивача виникло з 06.07.2000 р.

Разом з цим, позов до ОСОБА_1 був
поданий тільки 10.10.2003 р.

За таких обставин, суди дійшли
правомірного висновку про пропуск позивачем
строку позовної давності та ненадання доказів поважності пропуску цього
строку.

Перевіривши у відповідності до ч. 2
ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого суду та ухвалі апеляційного суду, колегія
суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку Цивільного процесуального
законодавства України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому
процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним  чином
проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних
обставин, місцевим судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно
застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та прийнято
обґрунтоване та законне рішення.

В свою чергу, висновки апеляційного
суду ґрунтуються на доказах, наведених в ухвалі суду, та відповідають
положенням чинного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення
і неправильне застосування місцевим та апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права при прийняті рішення та винесенні ухвали, не знайшли свого
підтвердження. В зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та
обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна по Запорізькій області залишити без
задоволення.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2005 р. та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 13.09.2005 р. у справі № 2-123/05 залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.