ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2008 р.

Справа № 5/303.

За позовом дочірнього підприємства “Імпекс Інтернешнл Трейд Україна”, м.Чернівці

до приватного підприємства “Анона”, м.Чернівці

про визнання договору підряду недійсним

Суддя Дутка В.В.

Представники

від позивача –Решетов В.В., довіреність від 11.04.2007р.

від відповідачів –Снігур Н.М., довіреність від 13.06.2007р.

СУТЬ СПОРУ: дочірнє підприємство “Імпекс Інтернешнл Трейд Україна” звернулося з позовом до приватного підприємства “Анона” про визнання договору № 1/03 від 01.03.2006р. недійсним з моменту його вчинення.

Позов обґрунтований тим, що ціна робіт в договорі та загальна сума боргу позивача перед відповідачем визначена у доларах США, що є порушенням положень ст. 189 ГК України, відповідно до яких ціна визначається у договорі у гривнях. Ціна є істотною умовою договору. Отже, договір є недійсним, на думку позивача, відповідно до част.1 ст. 215 ЦК України.

За відсутності ціни договору, продовжує позивача, він вважається неукладеним, що витікає з положень ст.638 ЦК України.

Ухвалою від 10.12.2007р. розгляд справи призначений на 22.01.2008р.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Позивач посилається на недотримання сторонами положень част.1 ст. 203 ЦК України, однак у позовній заяві не обґрунтовує, якими нормами ЦК України передбачено визначення ціни в договорі у валюті України. У позові не зазначено, яким іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства суперечить зміст правочину в частині визначення ціни, не наведено жодних аргументів щодо недодержання вимог, зазначених у част.2,3,5,6 ст.203 ЦК України.

Відповідач вважає, що укладений договір відповідає вимогам цивільного законодавства, а не відповідність змісту правочину вимогам ст.189 ГК України щодо визначення ціни не зазначена у ЦК України, як підстава для визнання правочину недійсним. Зокрема, у част. 1 ст.203 ЦК України не зазначена вимога про те, що зміст правочину не може суперечити ГК України. Крім того, позивач частково виконав умови укладеного договору щодо погашення визнаної заборгованості, що спростовує доводи позивача про те, що договір не укладений.

Ухвалою від 22.01.2008р. розгляд справи відкладений на 12.02.2008р. для подання сторонами копії угоди на підставі якої укладений спірний договір № 1/03 від 01.03.2006р.

Сторони подали копії договору підряду № 28/10/05 від 28.10.2005р., додаткові документи та пояснення.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити, представник відповідача позовні вимоги вважає безпідставними та просив відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, встановивши фактичні обставини справи, господарський суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають враховуючи таке.

01.03.2006р. сторони уклали договір №1/03 у зв’язку з раніше укладеною угодою між сторонами про виконання ДП “Імпекс Інтернешнл Трейд Україна” зобов’язань з виконання повздовжньої та поперечної обрізки, пропарки сушіння, упакування, завантаження пиломатеріалів, що поставляються ПП “Анона” (пункт 1 договору).

Згідно п.2 спірного договору, ДП “Імпекс Інтернешнл Трейд Україна” визначаючи односторонню відмову від виконання робіт вказаних в п.1 даного договору, з метою збереження довіри, ділової репутації та подальшого співробітництва погодився з сумою збитків, що понесла ПП “Анона”.

Господарські відносини між сторонами у цьому спорі виникли з виконання договору підряду №28/10/05 від 28.10.2005р., за яким позивач зобов’язувався виконати для замовника –ТОВ “Аліс” повздовжню та поперечну обрізку і сушку пиломатеріалів, поставлених замовником, упаковку та завантаження. Замовник свої права та обов’язки за договором №28/10/05 передав ПП “Анона”, про що укладено договір доручення від 23.11.2005р.

ПП “Анона“ по акту прийому-передачі від 15.12.2005р. завезено позивачу 105,23 м3 пиломатеріалів оціночною вартістю 34000 доларів США.

У зв’язку з неналежним виконанням позивачем своїх обов’язків, відмовою у виконанні договору, що підтверджується, зокрема актами прийому-передачі товару від 30.12.2005, 04.01.2006р., 05.01.2006р., сторони за домовленістю уклали спірний договір №1/03 від 01.03.2006р.

У п.3 спірного договору №1/03 від 01.03.2006р., сторони погодились на подальшу співпрацю з визнанням суми боргу ДП “Імпекс Інтернешнл Трейд Україна” перед ПП “Анона” в сумі 45000 доларів США.

Позивач зобов’язувався повернути вказаний борг пиломатеріалами за цінами визначеними в доларах США у п.4.1. Зарахування за вказану продукцію здійснюються в гривнях по курсу на день зарахування.

За п.4.2. спірного договору позивач зобов’язувався виконати повздовжню та поперечну обрізку, пропарку, сушіння, упакування, завантаження пиломатеріалів відповідача згідно вимог та Специфікацій наданих відповідачем. Позивача зобов’язувався виконати вказані роботи власними та залученими силами.

Оплата за виконання вказаних робіт здійснюється після виконання робіт (п.4.3).

Сторони погодили види робіт та їх ціни (п.4.4., 4.3.), які визначили в доларах США та в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день оплати.

У п. 14 спірного договору, сторонами погоджено проводити розрахунки за цим договором у готівковій та безготівковій формі у гривнях. Борг вказаний у п.3 договору погашається в гривнях по курсу НБУ на момент здійснення зарахування.

Після відшкодування боргу позивачем перед відповідачем сторони, згідно п.15, погоджують подальші умови виконання робіт та їх оплату.

Отже, спірний договір укладений сторонами з метою визначення боргу в зв’язку з правовідносинами, що мали місце в минулому, та його відшкодування шляхом виконання позивачем визначених робіт.

На виконання п.4.1 спірного договору №1/03 відповідач одержав від позивача, згідно накладних від 14.03.2006р. №3, від 17.03.2006р. №4, від 20.03.2006р. №6, дошку букову в кількості 123,2 м3, на загальну суму 39916,80 грн. Крім того, згідно листа відповідача, який адресований позивачу, кошти в сумі 37776 грн. 24 коп. одержані за дошку букову, зараховані як часткове погашення боргу за договором №1/03 від 01.03.2006р. в сумі 7480 доларів США. Згадані документи свідчать про погодження сторонами умов спірного договору, його реальне виконання та спростовує твердження позивача про його неукладеність.

Договір, що є предметом цього спору містить ознаки договору підряду та визначає боргове зобов’язання позивача перед відповідачем, що відповідає положенням част. 3 ст.6 ЦК України.

Відповідно до част. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно част. 1 ст.843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частина 1 ст.632 вказаного кодексу передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Отже, Цивільний кодекс України не забороняє визначати сторонам в договорі ціну в доларах США з грошовим еквівалентом у гривнях.

Підставою недійсності правочину, згідно част. 1 ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Позивач не наводить жодних обставин, які могли слугувати підставою для визнання спірного договору недійсним, згідно част. 1 ст.215 ЦК країни.

Поряд з цим, част.2 ст. 189 ГК України, передбачає визначення ціни в договорі у гривнях. Однак, порушення даного положення не може бути підставою для визнання договору недійсним згідно част. 1 ст. 215 ЦК України.

Окрім того, сторони визначали ціну товарів та вартість робіт у доларах США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день оплати, а у п.14 спірного договору погодили виконання зобов’язань шляхом здійснення розрахунків у гривнях.

Відтак, суд дійшов висновку про укладення сторонами договору у відповідності з вимогами чинного законодавства України, в зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Твердження представника позивача у поясненнях від 12.02.2008р. про те, що відповідач ввів представника позивача, який не володіє українською мовою, в оману при підписанні спірного договору, судом не береться до уваги за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судові витрати покладаються на позивача у зв’язку з відмовою в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р ІШ И В :

У позові відмовити.

За згодою сторін у судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Оформлене у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України судове рішення підписане 14 лютого 2008 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

В.В.Дутка