Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" лютого 2008 р.

Справа № 16/2653

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін

від позивача Ковальов А.Ю., дов.№ 1/27-12/07 від 27.12.07р.

від відповідача Петричук В.В. - директор, посв. водія ІОА № 185641 від 27.05.97р., Козлов А.І., дов. від 27.12.07р., Косигін С.В., дов. від 27.12.07р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Приватного підприємства "Діона" (м.Житомир)

до Приватного підприємства "Декостиль" (м.Житомир)

про стягнення 106050,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 106050,00 грн. боргу у вигляді винагороди за надання комплексу інформаційно-довідкових послуг.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. При цьому зазначив, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання по договору з відповідачем, наслідком чого стала купівля останнім приміщення, яке йому показав позивач.

Відповідач у відзиві від 26.02.08р. на позовну заяву та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в позові відмовити. Зокрема зазначили, що позивач дійсно показував їм приміщення за адресою: м.Житомир, вул.Баранова 89 та повідомив, що дане приміщення продається. Але зазначили, що вказане приміщення відповідач знайшов та придбав самостійно без будь-якої участі позивача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оригінали документів, якими сторони обгрунтовували свої вимоги та заперечення, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного договору № 1 від 07.02.06р. позивач, як "виконавець" та відповідач, як "замовник", домовились, що ПП "Декостиль" передає ПП "Діона" права на пошук, а останнє за винагороду надає замовнику комплекс інформаційно-довідкових послуг з пошуку жилих та нежилих приміщень для купівлі (пп.1.1 договору).

Підпунктом 1.2 договору, сторони деталізували предмет договору, тобто, що виконавець бере зобов'язання з пошуку варіантів купівлі (обміну) для замовника житлової та нежилої нерухомості, а саме склад площею понад 1000 м.кв. в межах міста.

При розгляді справи в суді сторони по різному доводили виконання умов зазначеного договору.

Так, позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що він належним чином виконав свої зобов'язання по договору - використовуючи свої та інші бази даних, він знайшов приміщення в м.Житомирі по вул.Баранова 89, яке відповідало побажанням замовника, показав це приміщення замовнику, наслідком чого стала купівля замовником (відповідачем) вказаного приміщення.

Належне виконання ним умов договору позивач підтвердив наступними доказами:

- актом прийняття послуг від 08.02.06р. (додаток № 1 до договору), згідно якого 08.02.06р. позивач показав відповідачу декілька приміщень, серед яких було і приміщення по вул.Баранова 89. В зазначеному акті директор ПП "Декостиль" підписався, що він підтверджує цим актом, що він і його близькі родичі приймають надану агенством (позивачем) інформацію по наступним об'єктам нерухомості та підтвердив, що раніше вони їх не бачили і інформацію про них не мали, та зобов'язались не передавати її іншим зацікавленим особам (а.с.10).

- договором купівлі-продажу приміщення від 07.09.07р., укладеним між ПП "Декостиль" - покупцем та ТОВ підприємством матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект". З даного договору вбачається, що ПП "Декостиль" придбало приміщення за адресою: м.Житомир, вул.Баранова 89 за 5302500,00грн. (а.с.11-13).

Посилаючись на пп.3.1 та 3.2 договору, які передбачають, що після підписання сторонами акту прийому-передачі наданих за даним договором послуг виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов'язання за даним договором, а також, що виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов'язання за даним договором, якщо замовником укладено з третьою особою, запропонованою виконавцем в якості потенційного продавця, договір, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому винагороду, розмір якої зазначено в пп.5.1 договору.

Згідно пп.5.1 договору, винагорода виконавця за даним договором становить 2% від фактичної суми купівлі об'єкта, яку замовник - відповідач у справі зобов'язався сплатити виконавцю - позивачу у справі протягом трьох робочих днів після підписання сторонами акту прийому-передачі наданих за даним договором послуг.

Відповідно до пп.5.2 договору, в тому випадку, коли виконавець належним чином виконав свої зобов'язання за даним договором і замовником укладено договір з третьою особою, запропонованою виконавцем, про що укладено відповідний акт прийняття послуг інформації, при цьому замовник ухиляється від підписання акту прийняття послуг, винагорода в сумі, визначеній пп.5.1 даного договору, підлягає сплаті виконавцю протягом трьох банківських днів з моменту заявлення відповідної вимоги виконавцем.

Вимогу позивача від 11.10.07р. вих.№ 12 (а.с.6) відповідач листом від 07.11.07р. № 213 залишив без задоволення (а.с.37).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив зокрема: що інформації про потенційного продавця об'єкту від позивача він не отримував; відсутній причинно-наслідковий зв'язок між фактом передання відповідачу інформації про об'єкт та фактом укладення відповідного договору купівлі-продажу; продавець спірного об'єкту не вступав у стосунки з позивачем, а самостійно знайшов покупця, тобто відповідача; позивач не звертався до відповідача з пропозицією підписати акт виконаних робіт.

Свої заперечення відповідач підтвердив наступними доказами:

- листом ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" від 17.12.07р. № 505, згідно якого зазначене товариство при продажу об'єкта за адресою: м.Житомир, вул.Баранова 89 у стосунки з агенствами нерухомості не вступало (а.с.24,41);

- Актом державної приймальної комісії від 12.02.07р. про готовність закінченого будівництвом об'єкта по вул.Баранова 89, тобто, що на момент підписання акта прийняття послуг від 08.02.06р. цей об'єкт ще перебував у стадії реконструкції, а тому, на думку відповідача, ще не міг продаватись (а.с.42,43).

- внутрішнім службовим розслідуванням на ПП "Декостиль", згідно якого працівники відповідача письмово у пояснювальних та доповідних зазначили, що їм не відомо про звернення ПП "Діона" до ПП "Декостиль" з приводу будь-яких взаємовідносин (а.с.54-63);

- документами щодо співпраці ПП "Декостиль" з газетами "Інтерес", "Авізо", ДП "Експрес-Об'ява", згідно яких відповідач протягом 2006-2007 років подавав у вказаних виданнях рекламні оголошення про бажання купити приміщення або земельну ділянку (а.с.47-53, 64-93), що, на думку відповідача, є підтвердженням того, що він самостійно, без участі позивача, шукав та знайшов собі для купівлі зазначене приміщення;

- роздруківкою телефонних розмов за період з 01.08.07р. по 10.09.07р. по номеру телефона 67-410-30-12, який відповідач зазначив як номер телефона директора ПП "Декостиль", що, на думку відповідача, є підтвердженням того, що ніхто з працівників позивача у вказаний період до директора по вказаному телефону не звертався (а.с.94-121).

Господарський суд вважає, що наведені відповідачем докази не позбавляють його виконання зобов'язань по вказаному договору з позивачем, виходячи з наступного.

Стосовно доказів відповідача.

1. Лист ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" від 17.12.07р. № 505 не свідчить про те, що ПП "Діона" не могло показувати та пропонувати для продажу відповідачу спірний об'єкт, не вступаючи при цьому у стосунки з продавцем.

Це кореспондується з пп.2.1.4 договору, згідно якого позивач, при виконанні умов договору, мав право використовувати як власну інформаційну базу даних так і доступні йому інформаційні бази даних інших агенств нерухомості, а також збирати додаткову інформацію про потенційних продавців об'єкту.

Слід також зазначити, що представниками відповідача в судовому засіданні дано пояснення, що на момент показу спірного об'єкта директору ПП "Діона" - 08.02.06р., власником даного об'єкту була інша юридична особа, а не ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект". Цим самим підтверджується надпис в акті прийняття послуг від 08.02.06р. (Агро-Техника), та підтверджується той факт, що позивач ніяким чином на той час не міг вступати у контакт з ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект". При цьому, слід також зазначити, що умови договору не зобов'язували позивача до таких контактів.

2. Акт державної приймальної комісії від 12.02.07р. не свідчить про те, що об'єкт не міг продаватись у стадії реконструкції.

3. Внутрішнє службове розслідування на ПП "Декостиль" не приймається судом як доказ відсутності взаємовідносин між сторонами у зв'язку з тим, що по-перше, це розслідування проведено тільки однією зацікавленою у спорі стороною, по-друге, всі працівники, крім дружини директора, які написали про відсутність контактів між сторонами, зазначили, що працюють в ПП "Діона" з 2007 року. В той час, як договір між сторонами укладено 07.02.06р., а спірний об'єкт відповідачу показаний 08.02.06р.

4. Стосовно документів щодо співпраці ПП "Декостиль" з газетами "Інтерес", "Авізо", ДП "Експрес-Об'ява", які відповідач представив як доказ власного пошуку приміщення, суд погоджується з твердженням представника позивача в судовому засіданні, який зазначив, що після того, як відповідачу був показаний спірний об'єкт він не був позбавлений можливості (у тому числі і умовами договору) здійснювати пошук і інших варіантів для купівлі приміщення, які могли бути більш привабливими, ніж ті, що йому запропонував позивач 08.02.06р.

5. Щодо роздруківки телефонних розмов за період з 01.08.07р. по 10.09.07р. по номеру телефона 67-410-30-12 суд вважає, що її взагалі не можна розглядати як доказ того, що, як вважає відповідач, позивач не звертався до нього з приводу виконання умов договору. По-перше, відповідачем не надано доказів, що вказаний номер телефона належить директору ПП "Діона"; по-друге, взаємовідносини між сторонами, згідно вказаного договору, розпочались з 07.02.06р., а роздруківка надана за період з 01.08.07р. по 10.09.07р. і по-третє, з наданих відповідачем копій його оголошень в газетах видно, що як контактні зазначались інші номери телефонів, ніж той, щодо якого надано роздруківку.

Відповідачем у відзиві та його представниками в судовому засіданні акцентувалась увага суду на тому, що позивачем, крім того, що він показав спірний об'єкт та вказав, що цей об'єкт продається, фактично не було здійснено будь-яких дій для створення умов та надання допомоги для укладення відповідачем договору купівлі-продажу об'єкта з третьою стороною.

При цьому відповідач посилався на п.4.1 договору, де в обов'язках виконавця зазначено, що він повинен організувати тристоронню зустріч між замовником, виконавцем та потенційним продавцем для переговорів і уточнення умов майбутньої угоди.

Посилаючись на вказані обов'язки позивача, відповідач замовчував той факт, що у вказаному пункті договору зазначено, що такі обов'язки виконавця виникають тільки за ініціативою замовника.

При цьому відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про, що він таку ініціативу проявляв.

Натомість, дії відповідача по розміщенню оголошень в газетах свідчать про те, що він певний час не був зацікавлений у проведенні тристоронньої зустрічі з потенційним продавцем об'єкта по вул.Баранова 89, оскільки намагався знайти інші, можливо більш привабливі для нього об'єкти.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6 та 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з пп.6.7 договору, у випадку неналежного виконання виконавцем взятого на себе за даним договором зобов'язання замовник мав право розірвати даний договір, заздалегідь повідомивши письмово про це виконавця за п'ятнадцять робочих днів, що передують вказаній замовником у письмовому повідомленні даті розірвання договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не заявляв будь-яких претензій виконавцю - позивачу з приводу неналежного виконання останнім договору, а також не намагався даний договір розірвати.

Відповідно до ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, підсумовуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що відповідач порушив власне договірне зобов'язання щодо оплати отриманої від позивача інформації, яка мала наслідком укладення договору купівлі-продажу приміщення з третьою стороною.

За таких обставин, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі - з відповідача належить до стягнення на користь позивача 106050,00грн. боргу з невиплаченої винагороди.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.525,526,610,626-629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Декостиль", 10001, м.Житомир, вул.Баранова 89, ідентифікаційний код 31318542:

на користь Приватного підприємства "Діона", 10014, м.Житомир, вул.Перемоги 19/2, кв.2, ідентифікаційний код 31678130 - 106050,00грн. боргу, 1060,50грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя

Гансецький В.П.

Дата підписання рішення 27.02.08р.

Друк: 3 прим.

1 - у справу,

2,3 - сторонам.