ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.01.08 р.                     Справа № 4/387

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом – Державного підприємства “Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ

Відокремлений підрозділ “Центральна збагачувальна фабрика “Шахтарська”

м. Шахтарськ

до відповідача - Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне

про стягнення 17993,02грн. заборгованості, 3% річних, інфляції та пені

за участю представників сторін:

від позивача – Лапик О.В. – довіреність,

від відповідача – не явився,

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 17993,02грн., з яких: 13155,25грн. – сума заборгованості, 394,66грн. – 3% річних, 2275,86грн. – інфляція, 2167,25грн. – пеня за прострочку виконання грошових зобов”язань

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір на поставку давальницької сировини, перероблення, випуск та відвантаження продуктів збагачення №22/2006 від 02.09.2006року та протокол узгодження розбіжностей до нього, рахунок №47/08 від 25.10.2006року на суму 35677,82грн., який виставлений позивачем для оплати відповідачу, акт виконаних робіт за жовтень 2006року від 25.10.2006року на суму 35677,82грн., який підписаний обома сторонами та закріплений печатками, акт звірки взаємних розрахунків від 15.12.2006року, в якому відповідач визнав суму заборгованості, про що свідчить підпис уповноваженої особи, листи, претензію з вимогою оплатити суму боргу.

Відповідач відзивом на позов від 25.01.2007р. визнав позов частково в сумі боргу в розмірі 13155,25грн., індексу інфляції – 2275,86грн. та 394,66грн. – 3% річних. Не визнає пред’явлені до стягнення 2167,25грн. пені за прострочку виконання грошових зобов’язань, так як вважає простроченим строк позовної давності. Просить застосувати строк позовної давності, керуючись ст.258 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що між сторонами підписаний договір на поставку давальницької сировини, перероблення, випуск та відвантаження продуктів збагачення №22/2006 від 02.09.2006року.

Цей договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, в якому передбачені всі істотні умови для даного виду договорів, а саме: предмет договору, порядок поставки та приймання вугільної сировини, порядок поставки, випуск та якість продуктів збагачення, умови розрахунків, відповідальність сторін, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання виконавця, а саме: прийняти вугільну сировину, збагатити її та всі продукти збагачення, отримані від перероблення поставити відповідачу (п. 1.2 договору), а відповідач – поставляти вугільну сировину шахт “Ударник” та “Зоря” марки АР класу 0-200мм та відшкодувати виконавцю витрати на збагачення вугільної сировини (п. 1.1 договору).

Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати замовником послуг збагачення місячного обсягу вугільної продукції перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п. 4.2 договору), тобто сторонами передбачені конкретні терміни оплати наданих послуг.

Між сторонами складений протокол узгодження розбіжностей до договору, в якому терміни оплати наданих послуг залишені без змін.

Позивачем відповідачу надані послуги на загальну суму 35677,82грн., що підтверджується актом виконаних робіт за жовтень 2006року від 25.10.2006року, який підписаний обома сторонами та закріплений печатками підприємств та виставлений рахунок №47/08 від 25.10.2006року на суму 35677,82грн.

Відповідач в порушення умов договору частково оплатив надані послуги в сумі 22522,57грн., не заперечує відповідач, таким чином сума заборгованості на час звернення із позовом складає 13155,25грн., що підтверджено і відповідачем при підписанні акту звірки взаємних розрахунків від 15.12.2006року та відзивом на позов. Тому ця сума боргу стягується судом з боржника на користь позивача у відповідності з вимогами статті 526 ЦК України.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом. Строки виконання грошового зобов’язання відповідачем порушені, так як позивачем пред’являлася претензія на оплату боргу, яку відповідач залишив без уваги.

Відповідно до пункту другого статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеного, суд задовольняє вимоги позивача стосовно стягнення 394,66грн. – 3% річних, 2275,86грн. – інфляції в повному обсязі.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, яка є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Вимоги позивача щодо стягнення з боржника пені за прострочку виконання грошового зобов’язання не задовольняються, оскільки сторонами прямо передбачено у пункті 4.2 договору, що оплата повинна була проведена саме попередньо поставці. Оскільки позивач не дотримався цієї норми укладеного договору, він повинен взяти на себе ризик несвоєчасності оплати одержаної продукції відповідачем.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством шляхом розподілу пропорційно стягнутої і відмовленої сум.

На підставі ст.ст.526,530,546,549,625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в:

Позов Державного підприємства “Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ, Відокремлений підрозділ “Центральна збагачувальна фабрика “Шахтарська” м. Шахтарськ до Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне про стягнення 17993,02грн. заборгованості, 3% річних, інфляції та пені задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Сніжнеанрацит” м. Сніжне-86500, вул. Леніна, 32, , р/р №0637 у філії “Відділення Промінвестбанку України” м. Сніжне, МФО 334237 на користь Державного підприємства “Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ-86211, вул. Крупської, 20, , р/р №6425 у філії “Відділення Промінвестбанку України” м. Шахтарськ, МФО 334613 заборгованість в сумі 13155,25грн., 394,66грн. – 3% річних, 2275,86грн. – інфляція, державне мито – 158,26грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовити.

Суддя Гринько С.Ю.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 31.01.2008року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу