ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.03.08                                                                                           Справа № 32/99 (15/165)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства закритого типу «Волиньнафта», м. Нововолинськ, вих. № 28/12 від 28.12.07р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2007 року

у справі № 32/99 (15/165), суддя Сухович Ю.,

за позовом Акціонерного товариства закритого типу «Волиньнафта», м. Нововолинськ

до – Приватного підприємства «Артвіт», м. Львів

про визнання недійсним договору,

за участю представників

від позивача – Правосудько О.М.–представник;

від відповідача –Гладун А.І. –представник.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.12.2007 року у справі № 32/99 (15/165) у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства закритого типу «Волиньнафта»до Приватного підприємства «Артвіт»про визнання недійсним договору на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році з моменту його укладення –відмовлено.

Позивач, АТЗТ «Волиньнафта», не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, покликаючись, зокрема, на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, ПП «Артвір», у відзиві на апеляційну заперечує проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

13 лютого 2008 року в судовому засіданні, за згодою представників сторін, оголошено перерву до 12.03.2008 року.

В даному судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзу та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, АТЗТ «Волиньнафта»заявлено позов до ПП «Артвіт»про визнання недійсним договору № 26 від 11.02.2003 року на поставку паливно-мастильних матеріалів з моменту його укладення. Підставами заявлення даного позову, є невідповідність договору № 26 від 11.02.2003р. на поставку паливно-мастильних матеріалів вимогам чиного законодавства, зокрема, укладення даного правочину без наміру створення правових наслідків (сторони по договору не вчиняли ніяких дій, передбачених умовами даного договору), а тому, на переконання АТЗТ «Волиньнафта», даний правочин є нікчемним і повинен бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 234 ЦК України.

Як встановлено місцевим господарським судом, 11.02.2003 р. між сторонами було укладено договір № 26 на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році, згідно з п.1.1. якого постачальник (відповідач) зобов’язувався передати покупцю (позивачу) паливно-мастильні матеріали, а покупець - оплатити та прийняти товар в кількості, асортименті і по цінах, які зазначені в накладних на відпущення товару.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, зокрема, що рішенням Господарського суду Волинської області від 15.06.2005р. у справі № 04/64-38, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2006р., позовні вимоги приватного підприємства «Артвіт» про стягнення з акціонерного товариства закритого типу «Волиньнафта» 69 104,66 грн. заборгованості за поставлені паливно-мастильні матеріали згідно договору № 26 від 11.02.2003 р. (який є предметом розгляду у даній справі) задоволено частково. З рахунку АТЗТ «Волиньнафта»на користь ПП «Артвіт»стягнуто 24 170, 65 грн. основного боргу, 4 717, 07 грн. штрафу, 6 920, 54 грн. пені, 7 940, 03 грн. інфляційних та 2 009, 23 грн. річних, позивачу відшкодовано судові витрати. Стягнення даних коштів суд першої інстанції мотивував неналежним виконанням АТЗТ «Волиньнафта»своїх обов’язків згідно укладеного з ПП «Артвіт»договору № 26 на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році. В частині стягнення 23 000 грн. провадження у справі припинено у зв’язку з перерахуванням відповідачем на рахунок позивача даної суми боргу після порушення провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір № 26 від 11.02.2003 року породжував права та обов’язки його сторін, оскільки він фактично виконувався сторонами.

Судова колегія вважає висновки місцевого господарського суду обгрунтованими з огляду на наступне.

13 лютого 2008 року в судовому засіданні представником скаржника було заявлено клопотання про витребування з Господарського суду Волинської області матеріалів справи № 04/64-38. Завлене клопотання скаржник мотивував тим, зокрема, що предмет позову у даній справі є первинним відносно позову по справі № 04/64-38, а тому рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанції у вказаній справі безпідставно покладено в основу судового рішення у справі № 32/99(15/165).

Заявлене клопотання скаржника було задоволено. На запит Львівського паеляційного господарського суду Господарським судом Волинської області було скеровано матеріали справи № 04/64-38.

Як вбачається з матеріалів господарської справи № 04/64-38, при перегляді рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що факт укладення договору підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригінальним примірником цього договору, з якого вбачається, що він підписаний директором ПП «Артвіт»гр. Чеховським О.Я. та головою правління АТЗТ «Волиньнафта»гр.Курачом В.Г., скріплений оригінальними печатками вказаних організацій. Крім того, укладення зазначеного договору додатково підтверджується рукописними поясненнями директора ПП «Артвіт»гр.Чеховського О.Я. від 26.05.2006р. та голови правління АТЗТ «Волиньнафта»гр.Курача В.Г. від 29.09.2006р., відібраними органами ДСБЕЗ МВСУ (відмовний матеріал), у яких вони ствердили його підписання, а також реальним відвантаженням товару, його одержанням та частковою оплатою АТЗТ «Волиньнафта»на суму 23 000,00 грн. після подання позову до суду, факт проведення якої АТЗТ «Волиньнафта»не заперечувалось. Дана постанова суду апеляційної інстанції залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2007 року.

У відповідності до вимог ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зі змісту ст. 11 ЦК України випливає, що цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до приписів ст. 202 ЦК України в контексті з ст. 626 ЦК України, під договорами визнається двосторонній правочин як погоджена дія двох сторін, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Сторони вільні в укладені договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного законодавства (ст. 627 ЦК України).

Питання ж невиконання чи неналежного виконання правочину, в будь-якому випадку, не може бути підставою для визнання його недійсним в порядку ст. 234 ЦК України. У цьому разі сторона вправі вимагати розірвання договору або застосування інших встановлених наслідків, а не визнання договору недійсним.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України є підставою визнання недійсності правочину.

В силу ст. 234 ЦК України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, є фіктивним правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ч. 2 ст. 234).

Як свідчать судові рішення у справі № 04/64-38 , спірний договір виконувався сторонами - товар постачався ПП «Артвіт», АТЗТ «Волиньнафта»приймало поставлений товар та частково провело оплату отриманого товару по договору № 26 від 11.02.2003 р. на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році, а тому судова колегія вважає, що саме здійснення таких дій відповідачем і підтверджує укладення спірної угоди та її виконання сторонами.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним договору від 11.02.2003р. № 26 на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році, є правомірним та таким, що відповідає встановленим у справі обставинам та вимогам ЦК України.

Що стосується покликань скаржника на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, то в цій частині судова колегія вважає доводи скаржника правомірними.

Так, в силу п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.11.2007 року розгляд справи було відкладено на 04.12.2007 року. Згідно відтиску штампу місцевого господарського суду на звороті оригіналу даної ухвали, її надіслано на адреси сторін 26.11.2007 року. Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендований лист з повідомленням про вручення № 2388040, а.с.68), яким на адресу АТЗТ «Волиньнафта»надіслано ухвалу від 22.11.2007 року у даній справі, останнє отримало ухвалу суду лише 10.12.2007 року (згідно відтиску штампу поштового відділення м. Нововолинськ), в той час як розгляд справи було відкладено на 04.12.2007 року і цього дня прийнято рішення у справі.

Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду (п.2 ч.3 ст. 104 ГПК України).

Враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, однак припустився порушень норм процесуального права в частині неповідомлення належним чином позивача про час засідання суду, а тому рішення у даній справі слід скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТЗТ «Волиньнафта»відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105, 107 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити частково.

2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2007 року у справі № 32/99 (15/165) скасувати. Прийняти нове рішення.

3.          У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства закритого типу «Волиньнафта» до Приватного підприємства «Артвіт»про визнання недійсним договору № 26 від 11.02.2003 року на поставку паливно-мастильних матеріалів у 2003 році з моменту його укладення –відмовити.

4.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя                                                                                 Кордюк Г.Т.