ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р. Справа № 17/33/08

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Вязовський М.А.,

з участю представників сторін:

від позивача –не з”явився;

від відповідача –не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/33/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро”, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 116,

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба”, Миколаївська область, Баштанський район, с. Плющівка, вул. Центральна, 44,

про: стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 64 від 27.08.2007 року,-

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

Таким чином, справа розглядається у порядку ст.75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро” (надалі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 64 від 27.08.2007 року.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

27.08.2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 64, згідно умов якого Відповідач передає, а Позивач зобов'язаний прийняти та оплатити 100 тон соняшника (надалі - товар) за ціною 2 260 грн. за тону.

Загальна сума договору склала 226 000 грн.

Позивач на виконання вимог п. 5.1. Договору згідно виписки з рахунку від 27.08.2007 року та від 28.08.2007 року перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 226 000 грн.

Згідно п. 4.2. вищевказаного договору відповідач повинен передати у власність позивача товар в повному обсязі до 01.09.2007 року.

Але своє зобов”язання відповідач виконав частково, передавши позивачу товар в кількості 87 тони 540 кг на суму 197 840 грн. 40 коп., що підтверджується накладними № 25 від 28.08.2007 року, № 26 від 29.08.2007 року, № 27 від 29.08.2007 року, № 28 від 30.08.2007 року, № 29 від 31.08.2007 року, які знаходиться у матеріалах справи.

Таким чином відповідач не допоставив позивачу товар в кількості 12 тон 460 кг на суму 28 159 грн. 60 коп., який до даного часу поставлений не був.

Керуючись п. 2 ст. 220 Господарського кодексу України позивачем було вирішено відмовитися від виконання зобов”язання в натурі та розірвати договір купівлі-продажу № 64 від 27.08.2007 року.

03.12.2007 року позивачем на адресу відповідача було направлено Пропозицію за вих. № 3-12-07/12, в якій було запропоновано розірвати договір та сплатити суму заборгованості, яка залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідно до умов п. 7.5. договору та вимог ст. 624 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання зобов”язання відповідачу нараховано позивачем штраф у розмірі 20% від вартості недопоставленого товару, що відповідно до наданого розрахунку складає 5 631 грн. 92 коп.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлені строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України заміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов”язань за договором, на думку суду, є його порушенням, і є належною підставою розірвання договору.

За правилами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки внаслідок неналежного виконання зобов”язання з боку відповідача, позивач втратив інтерес до його виконання в натурі, відповідач повинен повернути суму попередньої оплати за недопоставлений товар у розмірі 28 159 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідач по справі надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні свого представника та у зв”язку із “захворюванням” керівника підприємства. На думку суду дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки представляти інтереси юридичної особи може будь-яка особа за дорученням керівника цієї юридичної особи або керівник підприємства. Також слід зазначити, що, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відсутність представника сторони є підставою для відкладення розгляду справи лише у випадку, коли явка сторін була визнана судом обов?язковою. Суд не визнавав явку сторін обов?язковою, тому підстави, у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, для відкладення розгляду справи, відсутні.

Крім того,           відповідачем до заяви про відкладення розгляду справи не було додано жодних заперечень щодо суті позовних вимог, а тому суд вважає, що останній навмисно намагається затягнути розгляд справи. При цьому, направлені на адресу відповідача ухвали суду з повідомленням про день, час і місце розгляду справи повернуті органами зв'язку з підписом „отримано”.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро” задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір купівлі-продажу № 64 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро” та сільськогосподарським товариствариством з обмеженою відповідальністю „Дружба” 27.08.2007 року.

3.          Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба”, Миколаївська область, Баштанський район, с. Плющівка, вул. Центральна, 44 () заборгованість за договором у розмірі 28 159 грн. 60 коп., штраф у розмірі 5 631 грн. 92 коп., державне мито у розмірі 423 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро”, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 116 ().

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Коваль С.М.