ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"15" січня 2008 р.
Справа № 11/342а/31

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До: Прилуцької об'єднаної
державної податкової інспекції

17500, м. Прилуки, вул. Київська,
214

Про скасування рішення

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар Н.О.Рубан

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН :

Представники позивача: ОСОБА_1
-особисто, паспорт НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник відповідача: Вихор Ю.С.
-ст. держподатінспектор, довіреність від 05.06.07 р. № 2919/9/10-10-002,

Адаменко О.В. -зав. сектору
оперативного контролю, дов. від 26.11.07 р. № 5672/10/10-002.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивачем -Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування штрафу в сумі 3400,00 грн.

В розгляді справи оголошувалася
перерва.

До прийняття рішення по справі
позивач уточнив позовні вимоги та просить суд скасувати рішення Прилуцької ОДПІ
від 27.06.07 р. № 1215/НОМЕР_3/23-200.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві, з
урахуванням уточнення.

Позивач у позовній заяві
посилається на неправомірність визначення йому в оскаржуваному рішенні
Прилуцької ОДПІ штрафних санкцій в сумі 3400,00 грн. за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі
тютюновими виробами та зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, не
внесених до Єдиного реєстру, оскільки вона не має відношення до виїзної
торгівлі, здійснюваної з належного позивачу автомобіля ГАЗ-5312, держномер
НОМЕР_2, який орендований у неї СПД ОСОБА_2 на підставі договору оренди
автомобіля від 01.02.07 р.

Відповідач у письмових запереченнях
проти позову позовних вимог не визнає, вважаючи, що порушення встановленого
порядку реалізації алкогольних напоїв в магазині (кіоску), що належить
громадянину -СПД, є підставою для притягнення останнього до встановленої
законом відповідальності незалежно від того, якою конкретною особою
здійснювалася роздрібна торгівля. Оскільки подорожній лист автомобіля виписаний
на магазин „Продукти”, що належить ОСОБА_1, і завірений її штампом, а договір
найму транспортного засобу не посвідчений нотаріально, як того вимагає ст. 799
Цивільного кодексу України,  штрафні
санкції в оскаржуваному рішенні позивачеві визначені правомірно.

Представники відповідача у судовому
засіданні підтримали заперечення з мотивів, викладених у письмових запереченнях
проти.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши надані докази, допитавши в судовому засіданні свідка,
заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представників
відповідача, суд встановив наступне.

У відповідності до плану перевірок
суб'єктів підприємницької діяльності щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового обігу на червень 2007 р., затвердженого наказом
начальника Ніжинської ОДПІ від 29.05.07 р. № 362, та згідно направлень на
перевірку № 515 та № 516 від 14.06.07р., працівниками Ніжинської ОДПІ Адаменко
О.В. та Петрик С.М. була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності під час виїзної торгівлі за адресою с.Вікторівка
Ніжинського району на автомобілі ГАЗ -5312, держномер НОМЕР_2, який належить
СПД ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт перевірки від 16.06.07 р. №
929/23-НОМЕР_3.

В акті зазначено, що перевірка
проводилась в присутності продавця ОСОБА_3, яка здійснювала виїзну торгівлю.
ОСОБА_3 відмовилась від підписання акта перевірки, про що складено акт від
16.06.07 р. № 264/23-НОМЕР_3.

Як зазначено у висновку акта
перевірки, перевіркою виявлено, зокрема, факт реалізації тютюнових виробів
„Козак” в кількості 6 пачок по ціні 0,75 грн. за пачку на загальну суму 4,50
грн. за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами,
чим порушено ч. 6 ст. 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва
та обігу сприту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів” від 19.12.95 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481), та
встановлено факт зберігання алкогольних напоїв (15 пляшок вина „Портвейн
Таврида” на загальну суму 90,00 грн. та 15 пляшок напою винного плодово -
ягідного „Виноград Ізабелла на коньяку” на загальну суму 90,00 грн.) в місцях,
не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв,
чим порушено ч. 22 ст. 15 Закону № 481.

При проведені перевірки було
пред'явлено подорожній лист службового легкового автомобіля серія АСТ № 186335,
виписаний на автомобіль ГАЗ -5312, держномер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, магазин
„Продукти”, що належить ПП ОСОБА_1 Подорожній лист завірений штампом ОСОБА_1,
код НОМЕР_3.

На підставі акта перевірки від
16.06.07 р. № 929/23- Прилуцькою ОДПІ було прийнято оскаржуване
рішення про застосування фінансових санкцій від 27.06.07 р. №
1215//23-200, яким до ПП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у
вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. (1700,00 грн.+1700,00 грн.).

Суд вважає, що зазначені в акті
перевірки доводи не відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 26.11.96 р. зареєстрована
як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа виконкомом Прилуцької
міської ради за адресою: АДРЕСА_1, з присвоєнням ідентифікаційного коду
НОМЕР_3.

СПД ОСОБА_1 має ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами з
20.04.07 р. по 19.04.08 р. з визначенням місця торгівлі - Магазин „Продукти” м.
Прилуки, вул. Київська, 84 (Серії АВ № 759139 та Серії АВ № 759739 відповідно),
які 10.04.07 р. видані Регіональним управлінням Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів в Чернігівській області.

Як свідчать матеріали справи, між
гр. ОСОБА_1  (Орендодавцем) та СПД
ОСОБА_2 (Орендарем) укладено Договір оренди автомобіля від 01.02.07 р., у
відповідності з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв у володіння і
користування строком на 11 місяців (до 31.12.07 р.) автомобіль ГАЗ-53Д,
держномер НОМЕР_2, який належить Орендодавцю на праві власності. Право
власності на майно залишається за Орендодавцем. Орендар має право користуватись
майном у відповідності з договором (п.4.2 розділу IV Договору). Згідно п.5.2
Договору від 01.02.07 р. орендна плата складає 50,00 грн. за місяць.

Договір оренди автомобіля від
01.02.07 р. сторонами не розривався, недійсним не визнавався.

ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа з 29.03.02 р. СПД ОСОБА_2
зареєстрований як платник єдиного податку, свідоцтво від 01.01.07 р. НОМЕР_4,
вид діяльності - роздрібна торгівля продовольчими та непродовольчими товарами
поза магазинами.  У трудових відносинах з
СПД ОСОБА_2 перебуває ОСОБА_5 (трудовий договір від 27.01.04 р.), яка виконує
обов'язки продавця.

ОСОБА_3 не знаходиться у трудових
відносинах з позивачем, тобто не є реалізатором (продавцем) СПД ОСОБА_1, не
знаходиться у трудових відносинах з позивачем і СПД ОСОБА_2

Автомобіль ГАЗ-5312, держномер
НОМЕР_2, який був об'єктом перевірки, не зареєстровано як місце, де
здійснюється торгівля СПД ОСОБА_1

Також відповідачем не надано
доказів того, що товари, які зберігались та були  продані, належать СПД ОСОБА_1

СПД ОСОБА_1 під час проведення перевірки
присутня не була.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд
дійшов висновку, що відповідачем не надано суду доказів (не доведено) того, що
зафіксовані в акті перевірки факти пов'язані із здійсненням підприємницької
діяльності саме СПД ОСОБА_1 суд вважає, що висновки акта перевірки базуються
лише на припущеннях відповідача, які не підтверджені належними і допустимим
доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ у
справах  щодо оскарження рішення, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія);

9) з  урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ
здійснені позивачем судові витрати підлягають присудженню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Прилуцької
об'єднаної державної податкової інспекції від 27 червня 2007 р. №
1215//23-200 про застосування фінансових санкцій до приватного
підприємця ОСОБА_1 у сумі 3400,00 грн.

3. Присудити з Державного бюджету
України (р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код
22825965) Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_5 в ПІБ м. Прилуки, МФО 353423, код НОМЕР_3) здійснені
судові витрати у сумі 3,40 грн. сплаченого держмита.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим
Кодексом,  постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду
через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України, в судовому засіданні 15.01.08 р. проголошено тільки в ступну та
резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі
виготовлена 21.01.08 р.

Сторони можуть отримати копію
постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім'я судді
через канцелярію суду.

Суддя
Ю.М. Бобров