ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2008 Справа № 39/483-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого Неклеса М.П.

суддів:                      Головко В.Г., Логвиненко А.О. (доповідач)

при секретарі судового засідання Корх К.В.

з участю представника відповідача Гудима Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2007р. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “НЗ-інвест”, смт. Ювілейне Дніпропетровського району

до відповідача Криворізької міської ради

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

25.07.2007р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “НЗ-інвест” (далі –ТОВ “НЗ-інвест”) про визнання права власності. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ТОВ “НЗ-інвест” є власником об’єкту нерухомості –торгівельного комплексу, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська,1. При обстеженні вказаного торгівельного комплексу Криворізьке БТІ виявило, що в приміщенні було проведено самочинну реконструкцію, внаслідок чого зменшилась загальна площа приміщення. В зв’язку з тим, що ТОВ “НЗ-інвест” уклало з міською радою договір про сплату за фактичне користування земельною ділянкою на якій розташовано об’єкт нерухомості, позивач просив визнати за ним право власності на спірне приміщення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2007р. (суддя –Ліпинський О.В.) позов задоволено.

Не погодившись з рішенням, Криворізька міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому апелянт послався на те, що ТОВ “НЗ-інвест” не надавалась в користування земельна ділянка, на якій розташовано спірне приміщення.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, представник ТОВ “НЗ-інвест” в судове засідання призначене для розгляду апеляційної скарги не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та третіх осіб, яких належним чином сповіщено про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що після укладення договору купівлі-продажу від 25.12.2006р. ТОВ “НЗ-інвест” отримало у власність об’єкт нерухомості, розташований за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська,1.

В період з грудня 2006р. по травень 2007р. позивач здійснив реконструкцію будівлі, внаслідок чого її загальна площа зменшилась на 19м2 (а.с.7). При цьому ніяких дій по узгодженню відповідної технічної документації на проведення реконструкції будівлі з органами місцевого самоврядування та будь-якими іншими органами та організаціями, які контролюють питання пов’язані з будівництвом та реконструкцією об’єктів нерухомості, позивач не здійснив. На вказані обставини посилається сам позивач і вони не заперечуються відповідачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ “НЗ-інвест” послалось на приписи ст.376 ЦК України, які на думку позивача дають можливість визнати за ним право власності на спірний об’єкт.

Частинами 3 та 5 ст.376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок внутрішньої перебудови приміщення позивачем було створено нову річ, яку можна вважати самовільно збудованим об’єктом нерухомості, оскільки з наданих самим позивачем доказів, вбачається, що ним було проведено лише внутрішнє перепланування приміщення.

Крім того, матеріалами справи спростовуються висновки суду про те, що позивач отримав у користування земельну ділянку у встановленому порядку особі під збудоване ним нерухоме майно. Так, у відповідності до ст.125 ЗК України право власності, право користування та право оренди земельної ділянки виникає лише після отримання відповідного документа або договору оренди та їх державної реєстрації.

ТОВ “НЗ-інвест” не має ніяких документів, що підтверджують його право користування земельною ділянкою на якій розташовано об’єкт нерухомості, а міською радою не приймалось рішення про надання позивачу в користування вказаної ділянки.

Тимчасова угода, укладена між ТОВ “НЗ-інвест” та Криворізькою міською радою (а.с.5) лише підтверджує ту обставину, що позивач фактично використовує земельну ділянку не отримавши при цьому необхідних документів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що пред’явивши позов про визнання права власності на самовільно реконструйований об’єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці яку у встановленому законом порядку не передано ТОВ “НЗ-інвест” у користування, позивач обрав непередбачений законом спосіб захисту своїх інтересів, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує наступне.

З матеріалів справи та наданих відповідачем під час апеляційного перегляду справи документів, вбачається, що позивач здійснював реконструкцію приміщення не тільки не отримавши необхідних для цього дозволів, але й всупереч прямій забороні органу, що здійснює контроль за додержанням санітарного законодавства (а.с.94-95).

У відповідності до приписів ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Оскільки поведінка позивача, який здійснював реконструкцію належного йому на праві власності об’єкту нерухомості з демонстративним нехтуванням і порушенням вимог чинного законодавства та не зважаючи на наявність офіційної заборони вчиняти такі дії, беззаперечно свідчить про зловживання ТОВ “НЗ-інвест” своїми правами, колегія суддів вважає можливим застосувати передбачені частиною 3 статті 16 ЦК України наслідки протиправної поведінки позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду повинно бути скасовано на підставі п4 ч1 ст.104 ГПК України через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2007р. скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “НЗ-інвест” (52005 смт. Ювілейне Дніпропетровського району, вул. Мічуріна,5 ) на користь Криворізької міської ради судові витрати : 182,96гр. державного мита.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий М.П. Неклеса

Суддя В.Г. Головко

Суддя А.О. Логвиненко

Постанову оформлено у відповідності

до вимог ст.84 ГПК України 13.03.2008р