СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

17 квітня 2008 року

Справа № 2-13/17445-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                     Яресько О.В.

без участі представників сторін:

розглянувши апеляційну скаргу приватного вищого навчального закладу "Кримський інститут економіки та господарського права" на постанову господарського суду АР Крим від 28 грудня 2007 року (суддя Жукова Г.І.) у справі № 2-13/17445-2007А

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 6, Сімферополь, 95000)

до          Приватного вищого навчального закладу "Кримський інститут економіки та господарського права" (вул. Желябова, 17, Сімферополь, 95000)

про стягнення 1363,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який введено в дію з 01 вересня 2005 року, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

10 грудня 2007 року Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим звернулося до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” про стягнення недоїмки за листопад 2007 року на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування 1363,39 грн. (а.с. 3-4).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 17, частини 6 статті 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-V1 “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, п. 5 (7) Інструкції про порядок нарахування та сплати страхувальниками та застрахованими внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відповідачем не були перераховані в граничні строки сплати страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, які нараховуються відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”. Відповідачем порушено вимоги статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, а саме не надано у встановлений термін звітність до територіальних органів Пенсійного фонду України і станом на 01 грудня 2007 року за відповідачем склалася недоїмка у сумі 1363,39 грн., яка не сплачена.

Постановою господарського суду АР Крим від 28 грудня 2007 року позов задоволено (а.с. 13-15).

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права, постановити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розпорядженням керівництва суду від 03 квітня 2008 року у зв’язку із зайнятістю в іншому судовому процесі суддів Фенько Т.П. та Антонової І.В., їх було замінено на суддів Дугаренко О.В. Ткаченка М.І.

У судове засідання 03 квітня 2008 року представники сторін не з’явилися, відповідач просив закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність недоїмки, не надавши платіжного доручення про її перерахування до УПФУ, судова колегія у зв’язку з чим відклала розгляд справи.

Розпорядженням керівництва суду від 17 квітня 2008 року суддя Ткаченко М.І. у зв’язку із закінченням суддівських повноважень, замінений на суддю Фенько Т.П.

У судовому засіданні, яке відбулося 17 квітня 2008 року представники сторін повторно не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, повідомлення у матеріалах справи.

Від УПФУ надійшли дані про погашення недоїмки.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (із змінами та доповненнями), п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого наказом Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 21 травня 2002 року № 442/6730), управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальниками відповідно до цього закону є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Судом встановлено, що приватний вищий навчальний заклад „Кримський інститут економіки та господарського права” зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим (далі- УПФУ) як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (реєстраційний номер –14-01-0097).

Відповідно до пункту 6 статті 17 Закону України № 1058-ІV, страхувальник, яким є приватний вищий навчальний заклад „Кримський інститут економіки та господарського права”, зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим на адресу відповідача надіслано повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України „Про наукову і наукову технічну діяльність”, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за листопад 2007 року на суму 1363,39 грн.

Згідно пункту 2 постанови Правління Пенсійного Фонду України від 19 грудня 2003 року за №21-2 "Про затвердження Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2004 року за № 81/8680 передбачено, що рішення за результатами розгляду скарги страхувальника у межах процедури оскарження рішення на ії суму штрафу, нарахування пені та вимог про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійному фонді України - Голова правління Пенсійного фонду України або його заступники відповідно до розподілу функціональних повноважень; в головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - начальники головних управлінь або їх заступники; в управліннях Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах - начальники управлінь або їх заступники.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.6 частини 2 вищевказаного Порядку, у разі коли страхувальник вважає, що орган Пенсійного фонду в районі, місті, районі у місті (далі - територіальний орган Пенсійного фонду) невірно визначив суму недоїмки, такий страхувальник має право звернутися до територіального органу Пенсійного фонду, вимога про сплату недоїмки якого оскаржується, з заявою про узгодження вимоги, яка подається у письмовій формі та супроводжується документами (розрахунками, копіями платіжних доручень тощо), що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі незгоди страхувальника з рішенням територіального органу Пенсійного фонду, прийнятим у межах процедури узгодження вимоги про сплату недоїмки, подальше його оскарження здійснюється відповідно до вимог цього Порядку щодо розгляду скарг страхувальників на рішення органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3.1 частини 3 Порядку, у разі коли страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, вважає, що орган Пенсійного фонду прийняв рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити у вищому органі Пенсійного фонду таке рішення.

Згідно частини 1 та пункту 7 частини 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-1V від 09 липня 2003 року, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі якщо страхувальник, протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Статтею 23 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно частини 7 пункту 1 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Отже, вимоги Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим є законними та обґрунтованими, у зв’язку з чим підлягають виконанню.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією, так як є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Клопотання приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” про припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору, у зв’язку з підписанням акту звірки за №5874 з УПФУ від 18 березня 2008 року, згідно якого за 2007 року у відповідача перед позивачем заборгованість відсутня, судова колегія відхиляє, так як заборгованість за звітом за листопад 2007 рік була не погашена на момент прийняття 28 грудня 2008 року постанови господарським судом про стягення недоїмки.

Відповідачем сплачено тільки 952,45 грн. за платіжним дорученням № 2968 від 06 лютого 2008 року.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду АР Крим від 22 лютого 2007 року у справі № 2-19/4974-2006А залишити без змін.

3. Накази суду у справі №2-13/17445-2007А визнати такими, що не підлягають виконанню.

Головуючий суддя                    підпис                    З.Д. Маслова

Судді                                                  підпис                    О.В. Дугаренко

підпис                    Т.П. Фенько