ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2008 р.

№ 15/04-08-92

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Шевчук С.Р. (доповідач),

Владимиренко С.В.

Бернацької Ж.О.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Картонажно-паперова фабрика"

на ухвалу

господарського суду Одеської області від 14.01.2008р.

у справі

№15/04-08-92

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Одеська фабрика "Олімпія"

до

Закритого акціонерного товариства "Одеська фабрика "Олімпія"

про

витребування майна з незаконного володіння

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача:           не з’явились

- відповідача: не з’явились

- скаржника: Неуров О.А. дов. б/н від 14.03.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Одеська фабрика "Олімпія" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до закритого акціонерного товариства "Одеська фабрика "Олімпія" про витребування з незаконного володіння відповідача виробничого обладнання, переданого ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія" в якості внеску у статутний фонд ЗАТ "Одеська фабрика "Олімпія", яке складається з: паперорізальної машини (інв. №907), паперорізальної машини (інв. №965), листорізальної машини (інв. №970), офсетної машини 2ПОЛ–11-2 (інв. №991), компресора (інв. №999), станка точильного (інв. 1017), ниткошвацької машини (інв. №1064), преса віджимного ЗБПК (інв. №1068), штанцавтомата (інв №1135), настільно-свердлильного станка (інв. №358), штанцавтомата ТС-96, преса автомата подвійного, проволокошвацької машини, паперорізальної машини, пробопечатної машини, печатної машини Ромайор, лобзикової установки, токарно-гвинторізного станка, високочастотної установки (інв. №703), установки для зварювання пластмаси (інв. №633), установка для зварювання пластмаси (інв. №686), листорізальної машини 2ЛП -120 (інв. №1069), паперорізальної машини МС –115 (інв. №1070), друкарської машини "Планета" (інв. №990), свердлильного станку НС –12 (інв. №1002), картонорізальної машини ТКР (інв. № 1149), проволокошвацької машини БШП -30 (інв. №1065), установки для зварювання ПХВ (інв. №760), що знаходиться за адресами: м. Одеса, вул. Ковалевського, 37 та м. Одеса, вул. Аеропортовська, 15, база ЗАТ "Стройиндустрія" та заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.01.2008 р. клопотання позивача у справі про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено повністю.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Картонажно-паперова фабрика" просить скасувати дану ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме: ст.ст. 38, 66, 67 ГПК України. Зокрема, скаржник посилається на те, що оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, що не належить відповідачеві, а належить на праві власності ТОВ "Картонажно-паперова фабрика", яка не є учасником процесу у даній справі, що негативно впливає на його виробничу діяльність та фінансово-економічний стан.

Відзив на касаційну скаргу сторони не надіслали.

Сторони у справі не скористались наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 14.03.2008р., в зв’язку з хворобою судді Воліка І.М., змінено склад колегії та призначено колегію суддів у складі: головуючий - Шевчук С.Р., судді Владимиренко С.В., Бернацька Ж.О.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом спору у справі є віндикаційний позов. Зокрема, правом на подання віндикаційного позову наділені як власник, так і титульні володільці, які на час подання позову не володіють цим майном. При цьому, позивач має надати суду докази належності йому майна на праві власності чи іншому речовому праві.

Клопотання позивача про забезпечення позову мотивоване тим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. При цьому, позивачем зазначено, що спірне майно було незаконно передано відповідачу і на даний час у господарському суді Одеської області розглядається інша справа №6/180-7-3897 за позовом ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія" до ЗАТ "Одеська фабрика "Олімпія" про визнання недійсними установчих документів відповідача та рішення про його створення, в якій містяться обставини, що свідчить про незаконність установчих зборів та рішень про передачу спірного майна у якості внеску до статутного фонду відповідача, яке частково вивезено на базу ЗАТ "Стройиндустрія" за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортовська, 15.

Відповідно до вимог ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Нормами ст. 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Про забезпечення позову судом приймається ухвала, яка повинна відповідати вимогам ст. 86 ГПК України.

Касаційна інстанція відмічає, що в силу ст. 107 ГПК України касаційну скаргу мають право подати особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

До касаційної скарги скаржником додані докази на підтвердження того, що майно, яке було арештоване знаходиться в його законному володінні.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що майно відносно якого вжиті заходи забезпечення позову належить відповідачеві.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову розглянуто місцевим господарським судом без виклику сторін та на підставі обставин, на яких ґрунтувались вимоги позивача. Достовірність цих обставин судом не перевірялась та жодних документів на підтвердження того, що спірне майно знаходиться у відповідача у останнього не витребовувалось.

Оскільки згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, то наклавши арешт на конкретне майно, яке не належить відповідачу, суд грубо порушив приписи діючого процесуального законодавства.

Крім того, касаційна інстанція вважає, що судом першої інстанції вжиті заходи до забезпечення позову без урахування особливостей зазначеного спору. Розглядаючи питання про доцільність вжиття таких заходів, суд не врахував, що правом на віндикаційний позов наділений лише власник майна, а тому позивач, відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, при поданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою відповідними обставинами та подати в обґрунтування цих обставин належні докази на підтвердження того, що майно, яке є предметом спору належить йому на праві власності чи іншому речовому праві, а господарський суд при застосування таких заходів, згідно зі ст. 86 ГПК України, в ухвалі повинен належним чином мотивувати їх застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд, всупереч вимогам ст. 86 ГПК України не зазначив мотивів в обґрунтування висновку стосовно необхідності вжиття заходів для забезпечення позову щодо відповідача, зокрема –достатньої обґрунтованості припущення, що спірне майно на момент пред’явлення позову знаходиться у відповідача і може зникнути чи зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Розглядаючи питання про доцільність вжиття таких заходів забезпечення позову місцевий господарський суд залишив поза увагою посилання позивача в позові та клопотанні на те, що рішення про передачу майна в якості внеску до статутного фонду відповідача є предметом розгляду у інших справа, зокрема: №6/180-7-3897. Матеріали справи не містять доказів про ухвалення судом рішення у справі №6/180-7-3897 про визнання недійсним акту щодо передачі майна.

Отже, на час прийняття оскаржуваної ухвали, судом зазначене не було встановлено, а тому передчасно та в порушення ст. 66 ГПК України вжиті заходи забезпечення позову у справі, без обґрунтованості підстав, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду по даній справі.

За таких обставин, оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Картонажно-паперова фабрика" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 14.01.2008р. у справі №15/04-08-92 скасувати.

Справу передати для розгляду по суті до господарського суду Одеської області.

Головуючий                                                              Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко С.В.

С у д д я                               Бернацька Ж.О.