ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.11.08
Справа № 15/154

за
позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Сєвєродонецьк Луганської області

до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Нижнє Первомайського району
Луганської області

про стягнення 8 160 грн. 00 коп.

Суддя Пономаренко
Є.Ю.

Представники сторін:

від
позивача - ОСОБА_3, представник довіреність № 1938 від 16.07.08;

від
відповідача - ОСОБА_2, свідоцтво - НОМЕР_1.

До
початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст.
4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом
не здійснювалося.

Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в
розмірі 8 160 грн. 00 коп. за користування приміщенням після припинення дії
договору оренди.

Представник позивача підтримав
позовну вимогу у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечує та вказує, що договір оренди б/н від
01.07.06 був діючим до 24.07.08.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі укладено
договір оренди від 01.07.2006р.

Об'єктом оренди за даним договором
було нежитлове складське приміщення
площею 300 кв.м., розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської
області, вул. Заводська, б. 12а.

Строк дії договору оренди
встановлено положеннями п. 5.1. договору з 01.07.2006р. по 31.12.2006 р., тобто
договір укладено строком на шість місяців.

У зв'язку з відсутністю заяв жодної
сторони про припинення договору, відповідно до п. 5.2. договору та положень ст.
764 Цивільного кодексу України  дія
договору була продовжена до 01.07.2007 р. та потім до 31.12.2007 р.

Договір оренди припинив свою дію
31.12.2006р. у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено,
враховуючи листа позивача від 30.11.2007р. про припинення дії договору.

Об'єкт оренди за договором
повернуто орендарем орендодавцеві за актом прийняття-передачі від 24.07.2008р.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

За частиною другою ст. 509
Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, за ст. 11 ЦК України, є,
зокрема, договори та інші правочини.

Спір, що виник між сторонами у
справі стосується правовідносин по оренді майна.

Відповідно до п. 1 ст. 283
Господарського кодексу України предмет правовідносин за договором оренди
визначено наступним чином: одна сторона (орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності. Аналогічна за змістом норма визначена у ч
1 ст. 759 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ч.2 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який
його було укладено.

Враховуючи лист орендодавця
(позивача у справі) від 30.11.2007 р. договір оренди від 01.07.2006 р. припинив
свою дію за закінченням строку, на який його було укладено.

Заперечення відповідача щодо не
направлення йому орендодавцем вказаного листа судом відхиляються з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного
місяця,  договір вважається  поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Орендодавець виразив свої
заперечення проти продовження дії договору оренди з позивачем у справі у листі
від 30.11.2007 р.

В даному листі вказано, що договір
оренди припиняється 31.12.2007 р. При цьому, також вимагалося від орендаря
повернення орендованого  приміщення.

Направлення цього листа
підтверджується наступними доказами:

-          фіскальним чеком № від
01.12.2007 р.;

-          описом вкладення до листа
засвідченого підписами та штемпелем
підприємства поштового зв'язку.

Орендодавець вважається таким, що
реалізував своє волевиявлення щодо не продовження дії договору з орендарем на
новий строк в момент передачі свого листа підприємству поштового зв'язку. Такий
факт підтверджується вищевказаними доказами та не спростовано відповідачем.

Вираження волі щодо не подовження
договору перед закінченням строку дії договору -листом від 30.11.2007р. є
належним повідомленням для припинення договору і унеможливлення його
продовження за ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України з наступних підстав.

Норми зазначених статей не носять
імперативний характер в частині початку відліку такого строку і не встановлюють
правовим наслідком недійсність такого попередження в тому разі, коли воно
направлено позивачу до спливу строку дії договору. Важливо, щоб це попередження
було заявлено не пізніше місячного строку після закінчення терміну дії
договору і було доведено до відома орендодавця.

Така ж правова позиція була
викладена і Вищим господарським судом України при касаційному перегляді у
справі №15/532пн.

Крім того, факт припинення договору
оренди від 01.07.2006 р. встановлено Господарським судом Луганської області при
розгляді справи №3/119пн по вирішенню спору між тими ж сторонами про повернення
приміщення.

Спір у справі №3/119пн ґрунтувався
на тих же фактичних обставинах, що і спір у даній справі, а саме: укладення
договору оренди, припинення дії договору оренди за закінченням строку,
користування приміщенням після припинення дії договору та повернення такого
приміщення 24.07.2008р.

Предметом спору у справі №3/119пн
була позовна вимога фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача повернути складське
приміщення  площею 300 кв.м., розташоване
за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, б. 12а.

Ухвалою від 24.07.2008р. суд
припинив провадження у справі №3/119 пн на підставі п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з поверненням спірного
приміщення відповідачем позивачу за актом приймання-передачі від 24.07.2008р.

При цьому, суд визнав позов
обґрунтованим та погодився з доводами позивача прийнявши фактичні обставини
щодо повідомлення відповідача про закінчення дії договору та припинення
договору 31.12.2007р. за закінченням строку на який його укладено, як такі що
мали місце.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені  рішенням  господарського  суду
(іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду
однієї справи,  не  доводяться
знову  при вирішенні інших спорів,
в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди
застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод 1950 року) та практику Суду
(Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до параграфа 72 рішення
Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в
справі «Совтрансавто-Холдінг»проти України»у будь-якому спорі рішення
суду, яке вступило в законну  силу, не
може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в
рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», параграф 61).

Крім того, факт повідомлення
орендодавцем (позивачем у справі) відповідача про припинення дії договору
31.12.2007р. встановлено постановою Сєвєродонецького МВ УМВС України в
Луганській області від 25.09.2008р. про відмову в порушенні кримінальної
справи.

Дана постанова винесена
правоохоронним органом за результатами розгляду заяви ОСОБА_2

На підставі викладеного,
господарський суд об'єктивно розглянувши в судовому процесі обставин справи в
їх сукупності та оцінивши надані сторонами та витребувані судом докази за своїм
внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що орендодавець (позивач у
справі) належним чином виразив свої заперечення щодо не продовження дії
договору оренди від 01.07.06 з позивачем.

Таким чином, договір оренди від
01.07.2006 р. є припиненим 31.12.2007 р. за закінченням строку, на який його
було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 785
Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 795
Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами
договору.

Об'єкт оренди не було повернуто
орендарем орендодавцеві негайно при припиненні договору.

Повернення об'єкту відбулось лише
24.07.2008 р., про що складено акт приймання-передачі.

Відповідно до ч. 2 ст. 785
Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Тому, у зв'язку з тим, що
орендоване майно не повернуто відповідачем негайно при припиненні договору
оренди за закінченням строку дії позовна вимога про стягнення неустойки є
обґрунтованою в частині стягнення 8090 грн. 32 коп. за період з січня 2008 р.
по 23.07.2008 р. (включно).

В решті позовні вимоги по стягненню
неустойки за 24 липня 2008 р. є необґрунтованими оскільки в цей день приміщення
вже було повернуто за актом приймання-передачі.

Доводи відповідача про нібито
сплату грошових коштів за користування приміщенням за період з січня по липень
2008 року судом не приймаються оскільки вони не підтверджені належними та
допустимими засобами доказування.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Також,  постановою Сєвєродонецького МВ УМВС України в
Луганській області від 25.09.2008р. про відмову в порушенні кримінальної справи
встановлено що сплата орендної плати громадянином ОСОБА_2 за період з 01.01.2008
р. по 24.07.2008 р. фінансовою документацією не підтверджується.

Таким чином, доводи, якими
відповідач заперечує проти даного господарського позову, не знайшли свого
підтвердження і при розгляді заяви про порушення кримінальної справи.

На підставі вищевикладеного позов
підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягає стягненню неустойка в
сумі 8090 грн. 32 коп. за період з січня 2008 р. по 23.07.2008 р. (включно). В
решті позовні вимоги по стягненню неустойки 69 грн. 68 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно
розміру задоволених вимог у складі: 101 грн. 13 коп. державного мита, а також
117 грн. 00 коп.  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою присутніх у
судовому засіданні представників сторін оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и
в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
НОМЕР_2, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2 ідентифікаційний НОМЕР_3 неустойку в сумі 8 090 грн. 32 коп.,
витрати зі сплати державного мита у сумі 101 грн. 13 коп. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 00 коп. Наказ
видати.

3. У задоволенні решти позовних
вимог у сумі  69 грн. 68 коп. відмовити.

В судовому засіданні було оголошено
лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до
ст. 84 ГПК України, підписано 13.11.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України
дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко