ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 р.

№ 13/281-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Мележик Н.І., Подоляк О. А., за участю представників: позивача –Чижевської Р.В. дов. № 263/10 від 29.12.2007 року та відповідача –Симоненко В.Г. дов. №37/144 від 25.12.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року за скаргою на дії ДВС у справі господарського суду Сумської області за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до ВАТ "Сумигаз" про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 15 жовтня 2007 року задоволено скаргу відповідача і визнано незаконними дії ДВС у Зарічному районі м.Суми, які полягають у поновленні виконавчого провадження та зняті коштів та постанови ДВС у Зарічному районі м. Суми від 20 жовтня 2006 року про арешт коштів боржника та про стягнення з боржника виконавчого збору за відкритим виконавчим провадженням за наказом господарського суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року у даній справі недійсними.

Платіжну вимогу № 3-07 від 14 вересня 2007 року Зарічного ВДВС СМУЮ про зняття коштів з рахунку у даній справі визнано недійсною і зобов'язано ДВС у Зарічному районі м. Суми зупинити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області по справі 13/281-06 від 20 червня 2006 року за заявою ДК “Газ України”.

Зобов'язано орган ВДВС не вживати заходи примусового виконання рішень (накладання арешту на грошові кошти та майно), встановлених ст.ст.4, 5 Закону України “Про виконавче провадження”, на весь час участі підприємства у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Сумської області від 15 жовтня 2007 року залишено без задоволення, а ухвалу без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року та ухвалу господарського суду Сумської області від 15 жовтня 2007 року і прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Зарічного відділу ДВС Сумського МУЮ, які полягають у відмові поновити виконавче провадження та зобов'язати державного виконавця винести постанову про поновлення виконавчого провадження та вжити щодо боржника заходів з примусового виконання наказу №13/281-06 від 20 червня 2006 року, виданого господарським судом Сумської області.

Стверджує, що судом порушено положення ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

На думку заявника, виконавчі провадження за виконавчими документами, за якими заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу виникла після 1 січня 2005 року не підлягають зупиненню на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та мають виконуватись на умовах та в порядку, передбачених даним законом.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, на виконання рішення господарського суду Сумської області від 8 червня 2006 року був виданий 20 червня 2006 року наказ.

Постановою, яка була скасована спірною ухвалою суду, ДВС у Зарічному районі м. Суми від 19.10.2006 року, після зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 20 червня 2006 року на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", провадження було поновлено з тих мотивів, що воно підлягає обов'язковому зупиненню лише тоді, коли заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу виникла до 01.01.2005 року.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження” підставою обов’язкового зупинення виконавчого провадження визначено внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, на яку посилається заявник, дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Однак, враховуючи наведене, Вищий господарський суд України приходить до висновку, що заявник у своїх доводах не врахував того, що положення ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" стосуються лише підстав включення підприємств паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу ”.

Натомість, положення п. 15 ч. 1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" не пов'язують факт включення підприємств в Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” з моментом та підставами виникнення заборгованості підприємства паливно-енергетичного комплексу, стягнення якої відбувається в період, протягом якого підприємство перебуває в даному реєстрі.

Наведене вказує на помилковість доводів заявника, викладених у касаційній скарзі.

Натомість, з оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди перевірили всі обставини справи, дали їм правильну юридичну оцінку та, відповідно, прийняли законні і обґрунтовані рішення.

Відтак, підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року –без зміни.

Головуючий                                          Т. Козир

Судді Н. Мележик

О. Подоляк