ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/60

12.02.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕАРС ЛОГІСТИК

ЦЕНТР»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБіЕмДжі»

Про стягнення 195163,45 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача            Туркевич О.С. - по дов. б/н від 04.02.2008

Від відповідача          не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБіЕмДжі» 180 076,34 грн. основного боргу та 15 087,11 грн. пені за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди № 07-10 від 29.12.2006.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 15.01.2008 та ухвалі від 05.02.2008.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.12.2006 між Дочірнім підприємством «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР»(орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮБіЕмДжі»(орендар) було укладено договір № 07-10 оренди нежитлового приміщення (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах цього договору нежитлове приміщення, яке знаходиться в будівлі корпусу «А»за адресою м. Київ, вул. Попудренка, 52. Загальна площа приміщення складає 362,97 кв. м.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення в оренду засвідчується актом приймання-передачі приміщення. Орендодавець зобов’язаний протягом 2 (двох) календарних днів з дати набрання чинності цим договором.

Згідно акту приймання-передачі від 02.01.2007 позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться в будівлі корпусу «А»за адресою м. Київ, вул. Попудренка, 52, загальною площею приміщення складає 362,97 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 2.1. договору сторонами встановлено, що договір набуває чинності з 01.01.2007 по 30.11.2007.

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 3.2.2. договору орендар зобов’язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що загальний розмір орендної плати за кожний місяць користування приміщенням складає 37 821,47, ПДВ 20% - 7 564,29, всього 45 385,76 грн.

Відповідно до п. 4.5. договору орендна плата сплачується орендарем самостійно, щомісячно, у вигляді 100% попередньої оплати, в безготівковій формі, на поточний рахунок орендодавця до 3 числа кожного місяця.

Однак, відповідач в порушення умов договору не виконав основного обов’язку орендаря, орендну плату повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданого позивачем та неоспореного відповідачем розрахунку, становить 180 076,34 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 180 076,34 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків здійснення оплати орендної плати орендар зобов’язаний сплатити орендодавцю пеню у двократному розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення оплати.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

При укладанні договору № 07-10 від 29.12.2006 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті товару відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 8.2. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем і неоспореного відповідачем розрахунку позову, становить 15 087,11 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 15 087,11 грн., обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБіЕмДжі»(м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, код 33402080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР»(м. Київ, вул. Попудренка, 52, код 32376935) 180 076 (сто вісімдесят тисяч сімдесят шість) грн. 34 коп. основного боргу, 15 087 (п’ятнадцять тисяч вісімдесят сім) грн. 11 коп. пені, 1 951 (одну тисячу дев’ятсот п’ятдесят одну) грн. 63 коп., коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В.Сівакова

Рішення підписано 14.02.2008