ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р. Справа № 6/227

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Паскаря А. Д., при секретарі судового засідання Байталюку В. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Державного підприємства “Чернівецький обласний радіотелевізійний передавальний центр”

до Державної податкової інспекції в м. Чернівці

про скасування податкових повідомлень-рішень

при участі представників сторін:

від позивача: Сидора І.Ю.

від відповідача: Іліка Р.І., Ткач Д.Б.,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство “Чернівецький обласний радіотелевізійний передавальний центр”, м. Чернівці, звернулося в господарський суд Чернівецької області з адміністративним позовом проти Державної податкової інспекції в м. Чернівці про скасування податкових повідомлень-рішень (далі - рішення) за №№ 001350151/0, 001348151/0, 001345151/0, 001351151/0, 001343151/0, 001346151/0, 001352151/0, 001347151/0, 001349151/0 від 27.06.2007 року, посилаючись на те, що вони прийняті з порушенням законодавства, зокрема, статті 105 Цивільного кодексу України, частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 1 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи тим, що оскаржені рішення повністю відповідають вимогам Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами»від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі - Закон); відповідач здійснення господарської діяльності не припинив, а будь-яка реорганізація платника податків не змінює строків погашення їм погоджених податкових зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Судом встановлено, що працівниками ДПІ у м. Чернівці була проведена перевірка своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання, за результатами якої складений акт про несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання ДП "Чернівецький обласний радіотелевізійний передавальний центр" № 2778/15-1/01189809 від 19.07.2007 року, з якого вбачається, що позивачем допущено порушення строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, податку на прибуток, збору на розвиток виноградарства, садівництва й хмільництва, податку із власників транспортних засобів, комунального податку.

За результатами перевірки 28.08.2007 відповідачем прийняті оскаржені рішення в кількості 9 штук, якими відносно позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 475206,28 грн.

Преамбулою Закону визначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподатковування, що встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами й державними цільовими фондами з податків, зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування й внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування й сплати пені й штрафних санкцій, які застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності, і визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Пунктами 1.2 і 1.3 статті 1 Закону встановлено, що податкове зобов'язання –це зобов'язання платника податків сплатити в бюджети або державні цільові фонди відповідну суму коштів у порядку й у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їхньої наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пункту 1.11 статті 1 Закону податкова декларація, розрахунок (далі –податкова декларація) –документ, що подається платником податків до контролюючого органу в строки, установлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування й/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в наданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону податкові

декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця: б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або

піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту. –протягом 60 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податків на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступним за звітним.

Податкове зобов'язання, що самостійно визначене платником податків у податковій декларації, відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону вважається узгодженим від дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону за несвоєчасну сплату погодженого податкового зобов'язання протягом граничних строків платник податків зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступним за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів, наступним за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступним за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, зазначені в підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

Порядок проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення регулюється статтями 24-27 і 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб –підприємців»від 15.05.2003 № 755-І.

Частиною 11 статті 37 згаданого закону визначено, що зміни в установчі документи юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання в порядку, установленому статтею 29 цього Закону. Приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, які припиняються в результаті приєднання, і державної реєстрації відповідних змін в установчі документи.

У цьому контексті посилання позивача на те, що згідно з наказом Міністерства транспорту й зв'язку України від 20.07.2006 № 751, надрукованого в газеті “Голос України” від 15.09.2006 № 171, ДП "Чернівецький обласний радіотелевізійний передавальний центр" реорганізовується шляхом приєднання до Концерну радіомовлення, радіозв'язку й телебачення судом визнається безпідставним, оскільки зазначене приєднання позивача не було здійснено; припинення державної реєстрації позивача як юридичної особи не відбулося, позивач продовжував та продовжує здійснення господарської діяльності, а встановлені Законом строки погашення узгоджених податкових зобов'язань не залежить від припинення державної реєстрації юридичної особи.

Непереконливими є також й інші твердження позивача, які викладені у позові, зокрема, його посилання на статтю 105 Цивільного кодексу України, частину 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, частину 1 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». При цьому суд зазначає, що останній згаданий закон стосується вимог конкурсних кредиторів, які виникли до порушення справи про банкрутство боржника (платника податків), та застосуванню в даному випадку не підлягає.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими і такими, що повністю кореспондуються з вимогами законодавства України.

Судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 94, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо протягом цього строку не подано заяву про її апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернівецької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, та подачею апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, встановленого частиною 5 статті 186 КАС України.

Суддя А. Паскарь