СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

18 березня 2008 року

Справа № 2-7/2486-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Бєспалов Кирилл В'ячеславович, довіреність № б/н від 05.03.08 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго";

представник відповідача - Мельниченко Тетяна Сергіївна, довіреність № б/н від 20.02.07 - Закрите акціонерне товариство "Златоуст";

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Златоуст" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 07.03.2008 у справі № 2-7/2486-2008

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго" (пр. Ген.Острякова, 238, кв. 71, Севастополь, 99055)

до           Закритого акціонерного товариства "Златоуст" (Дворцове шосе, 28, Алупка, 98676)

про стягнення 10175923,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.03.2008 у даній справі частково задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго" до Закритого акціонерного товариства "Златоуст" про стягнення 10175923,00грн. З Закритого акціонерного товариства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго" стягнено заборгованість у сумі 5144380грн., штраф у сумі 2572190грн., 3% річних у розмірі 63492грн., 238443грн. - інфляційних втрат, 20093,69грн. - держмита і 92,98грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду Закрите акціонерне товариство "Златоуст" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримала. Представник позивача з апеляційною скаргою не погодився, вважає рішення суду законним, обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду АР Крим без змін.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

29.05.2007, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Артстрой плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго" було укладено договір передачі відступного, пунктом 2 якого передбачено, що на виконання цього договору Боржник передає, а Кредитор приймає у власність у якості відступного пансіонат літ. А, В, Г, Д, Е загальною площею 14399кв.м., який складається в цілому з: літ. А - корпус №1, №2, №3, №4; літ. В; літ. Г; літ. Д; літ. Е - загальною площею 14399кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, місто Алупка, шосе Палацове, будинок №28.

Право власності позивача на придбане майно було зареєстровано Комунальним підприємством Ялтинським бюро реєстрації та технічної інвентаризації, що підтверджується відповідним витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 11).

30.05.2007, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ідальго" та Закритим акціонерним товариством "Златоуст" було укладено договір №1/д, згідно пункту 1.1 якого, з урахуванням додаткових угод до нього, Замовник доручає, а Виконавець придбає право на здійснення господарської діяльності по обслуговуванню від власного імені пансіонату «Златоуст», розташованого в Автономній Республіці Крим, місто Ялта, місто Алупка, Плацове шосе, 28, належного на правах власності Замовнику, та зобов'язується від власного імені організувати роботу пансіонату по наданню послуг з тимчасового розміщення, харчування та організації дозвілля відпочиваючих протягом курортного сезону 2007.

Відповідно до пункту 1.2 Договору дія Виконавця включає до себе:

-          організація роботи необхідних служб для приймання та обслуговування відпочиваючих, отримання необхідних дозвільних документів, укладання від власного імені договорів з підприємствами, організаціями всіх форм власності, суб'єктами підприємницької діяльності на поставку необхідних послуг та товарів (матеріалів);

-          залучення осіб для відпочинку в пансіонаті шляхом ведення переговорів з туристичними агентствами, рекламних заходів, іншими способами відповідно до чинного законодавства;

-          укладання від власного імені в інтересах сторін договорів з туристичними агентствами, операторами, іншими особами з метою організації відпочинку та дозвілля в пансіонаті;

-          продаж послуг по розміщенню та тимчасовому проживанню в пансіонаті від власного імені;

-          інші дії, необхідні для організації найліпших умов відпочинку та дозвілля відпочиваючих в пансіонаті;

-          систематичний контроль за станом майна Замовника, у випадку необхідності, проведення ремонтних робіт за рахунок Замовника;

-          контроль за дотриманням санітарних, протипожежних та екологічних норм при експлуатації майна Замовника.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що розрахунок зобов'язань Виконавця перед Замовником здійснюється з червня 2007 року. Виконавець зобов'язаний щомісячно перераховувати на розрахунковий рахунок Замовника суми, належні йому.

Відповідно до пункту 3.4 Договору, з урахуванням додаткових угод до нього, плата Замовнику за право на здійснення Виконавцем господарської діяльності по обслуговуванню від власного імені пансіонату «Златоуст», розташованого в Автономній Республіці Крим, місто Ялта, місто Алупка, Дворцове шосе, 28, належного на правах власності Замовнику, Виконавцем здійснюється із розрахунку сум виручки від продажу послуг, отриманих виконавцем на розрахунковий рахунок або в касу за виключенням понесених валових витрат, пов'язаних з виконанням договору, та оплати за надані послуги в сумі, передбаченої пунктом 3.5 цього Договору.

Згідно пункту 3.5 договору, вартість послуг складає 5 відсотків від сум виручки від продажу послуг, отриманих Виконавцем на розрахунковий рахунок або в касу за виключенням понесених валових витрат, пов'язаних з виконанням договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору №1/д від 30.05.2007, з урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди №2 від 04.06.2007, виконавець зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Замовника належну йому суму щомісячно в два етапи:

1          етап - авансовий платіж, в розмірі 30% запланованого доходу, який підлягає оплаті за договором, перераховується не пізніше 15 числа місяця, за який здійснюється розрахунок;

2          етап - остаточний розрахунок за місяць - в розмірі, передбаченому пунктом 3.4 Договору за виключенням суми авансового платежу, здійснюється не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судова колегія не може прийняти до уваги доводи відповідача в тій частині, що зобов'язання по оплаті сум за договором №1/д від 30.05.2007 є припиненими з моменту відчуження позивачем пансіонату, оскільки дані затвердження не засновані на законі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не представлено будь яких доказів наявності обставин, з якими б закон зв'язував припинення зобов'язань за договором (розірвання договору і інші).

Частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Додатковою угодою №2 від 04.06.2007 сторонами був доповнений договір пунктом 4.3 наступного змісту: "за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 50% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання".

Вказане положення відповідає частині 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія також вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги розрахунок суми позову, представлений позивачем, оскільки позивач не представив будь яких доказів одержання відповідачем доходів у період з липня по грудень 2007 року рівних доходам, отриманим відповідачем у червні 2007 року. Крім того, розрахунок, зроблений позивачем, суперечить пункту 3.4 договору.

При таких обставинах, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.03.2008 у справі № 2-7/2486-2008 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Златоуст" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                К.В. Волков

І.В. Черткова