ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2008

Справа №2-30/13914-2007

За позовом Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління», м. Ялта, вул. Горького, буд. 30.

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Івушка», м. Ялта, вул. Крупської, буд. 15, кв. 43.

Про розірвання договору.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Руденко, за дов. від 09.01.2007 р. № 4 у справі.

Від відповідача – Чавчанідзе, дов. від 25.04.2007 р. № 74 у справі.

З участю Управління архітектури і містобудування в м. Алушта – Струбалін, посвід. № 01 від 03.08.2007 р.

Суть спору: позивач – Державне підприємство Кримське республіканське протизсувне управління – звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про розірвання договору № 106 від 29.12.2003 р. та № 106 – ГП від 29.03.2004 р. укладених з ТОВ «Івушка» відповідно до угоди № 1 від 24.06.2004 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.01.2008 р., позивач заявив клопотання про заміну позивача в порядку ст. 25 ГПК України на його правонаступника Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління».

Відповідно до ст. 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив.

На підтвердження правонаступництва позивач представив Статут підприємства, де в п. 1.1 вказано, що Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» є правонаступником Державного підприємства Кримське республіканське протизсувне управління, свідоцтво про державну реєстрацію серії АОО № 633299 та довідку № 05.3-6-06/1412 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити за замінити Державне підприємство Кримське республіканське протизсувне управління на його правонаступника Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» в порядку ст. 25 ГПК України.

Крім того, позивач в судовому засіданні заявою від 18.01.2008 р. змінив свої вимоги, просить визнати договір доручення № Б/Н від 16.07.2003 р. укладений ТОВ «Бугінвест» та ТОВ «Івушка» таким, що припинив свою дію, розірвати угоду № 1 від 24.06.2004 р., укладену ДП «Кримське протизсувне управління», ТОВ «Бугінвест» та ТОВ «Івушка» та розірвати договір № 106 від 29.12.2003 р. у зв’язку із суттєвою зміною обставин.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що по угоді № 1 від 24.06.2004 р., укладеній між ДП «Кримське протизсувне управління», ТОВ «Бугінвест» та ТОВ «Івушка» всі права та обов’язки користувача за договором № 106 від 29.12.2003 р. перейшли до ТОВ «Івушка». Підставою укладення угоди № 1 від 24.06.2004 р. договір доручення № б/н від 16.07.2003 р., укладений ТОВ «Бугінвест» та ТОВ «Івушка». Вказаний договір був укладений строком на 3 роки, з 16.07.2003 р. по 16.07.2006 р. і пролонговано не було.

Майно, берегозміцнюючі споруди м. Алушта, а саме берма 2 довжиною 52 м., користування якими є предметом договору № 106, також були передані по акту прийому передачі який є додатком до договору доручення. Оскільки підставою для укладення трьохсторонньої угоди № 1 був договір доручення, закінчення строку його дії, на думку позивача, є суттєвою зміною обставин якими сторони керувалися при її укладенні, що є підставою для розірвання угоди № 1 від 24.06.2004 р. та договору № 106 від 29.12.2003 р. згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України.

Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.11.2004 р. по справі № 10/4 припинено державну реєстрацію ТОВ «Бугінвест», на доказ чого представив в матеріали справи рішення суду.

Відповідач у відзиві від 15.11.2007 р. № 319 проти позову заперечує з мотивів необґрунтованості та безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідач посилається на те, що спорудження стіни, будівництво якої здійснювалося нібито без дозволу позивача, було здійснено ще ТОВ «Бугінвест» і було попередньою умовою укладення договору № 106 від 29.12.2003 р. З приведених підстав, просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2007 р. в судове засідання в порядку ст. 30 ГПК України був викликаний для дачі пояснень представник ГАСК м. Алушти.

В судовому засіданні був присутній представник Управління архітектури і містобудування в м. Алушта який письмові пояснення не представив, проте пояснив, що в ході неодноразових перевірок дотримання містобудівного законодавства було встановлено здійснення будівельних робот в районі морпорту ТОВ «Бугінвест» (ТОВ «Івушка»).

Згідно зі ст. 75 ГПК України, господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам. Інших доказів сторонами не представлено.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

29.12.2003 р. Державне підприємство Кримське протизсувне управління та ТОВ «Бугінвест» уклали договір користування берегоукріплюючі, протизсувними та пляжними спорудженнями № 106 (а.с. 7 – 10).

За умовою п. 2.1. предметом договору є надання в користування майна - берегоукріплюючі, протизсувних споруджень міста Алушти від очисних споруджень до Черновських каменів, IV комплекс, ділянка між буною № 37 (включно) і причалом – берма № 2 відстанню 52 метра і акваторії моря.

Договір був укладений на строк 49 років (п. 7.1. договору) для здійснення статутної діяльності товариства (п. 2.3. договору) в тому числі для здійснення робіт по поточному утриманню, відновленню і капітальному ремонту берегоукріплюючих споруд, будівництву нових споруд, які забезпечують експлуатаційну надійність споруд.

На підставі акту прийому – передачі від 29.12.2003 р. ТОВ «Бугінвест» була надана в користування бетонна берма, відстанню 52 метра (а.с. 11).

29.03.2004 р. ТОВ «Бугінвест» (замовник) та Державне підприємство Кримське протизсувне управління (Управління) укладений договір № 106 – ГП генерального підряду на ремонт берегоукріплюючих протизсувних споруд (а.с. 13 – 16), відповідно до умов якого управління прийняло на себе зобов’язання по виконанню робот по відновленню та капітальному ремонту берегоукріплюючих протизсувних пляжних споруд та інженерного захисту територій, яка знаходиться в користуванні у ТОВ «Бугінвест».

24.06.2004 р. між Державним підприємством Кримське протизсувне управління, ТОВ «Бугінвест» та ТОВ «Івушка» була укладена угода № 1, згідно з якою, усі права за договором користування берегоукріплюючими протизсувними спорудами № 106 від 29.12.2003 р. та, як замовника по договору генерального підряду на ремонт берегоукріплюючих протизсувних споруд № 106 – ГП від 29.03.204 р., перейшли до ТОВ «Івушка», з моменту підписання акту прийому-передачі від 24.06.2004 р. № 1 до договору доручення від 16.07.2003.

Як вбачається з матеріалів справи, по договору доручення від 16.07.2003 р. (а.с. 82) ТОВ «Івушка» (довіритель) доручає ТОВ «Бугінвест» (повіреному), а повірений бере на себе зобов’язання здійснити від свого імені та за свій рахунок в інтересах довірителя наступні дії:

-          провести моніторинг протизсувних та берегоукріплюючих споруджень міста Алушти на предмет інвестиційної привабливості, визначити технічний стан даних споруджень і можливість їх подальшого використання з урахуванням інвестиційних програм довірителя;

-           провести переговори із зацікавленими сторонами і укладати договори, пов’язані з використанням берегоукріплюючих споруджень в інтересах довірителя і передати майно, одержане по вказаним договорам, довірителю протягом 5 – ти місяців з моменту укладення договорів.

Договір укладений сторонами на строк 3 роки (п. 3.1. договору).

В заяві про зміну позовних вимог позивач просить визнати договір доручення таким, що припинив свою дію, однак таки вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, зокрема, що виникають про укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

На підставі статті 16 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ця ж норма встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов’язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, проаналізувавши приведені норми законодавства та матеріали справи, можна зробити висновок, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого права, оскільки законодавець не передбачає такого способу захисту свого права як визнання договору таким, що припинив свою дію, а відтак у позові в цій слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання угоди № 1 від 24.06.2004 р. та розірвання договору № 106 від 29.12.2003 р. у зв’язку із суттєвою зміною обставин з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Таким чином, слід вважати зміну обставин істотною і в тому разі, якщо в ході виконання договору можуть відбуватися і такі зміни зовнішніх обставин, які суттєво впливають на інтереси сторін і не могли бути передбачені сторонами під час укладення договору, навіть при всій необхідній передбачливість з їх сторін.

Метою розірвання договору у зв’язку з суттєвими змінами умов договору є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, суттєво порушених внаслідок непередбаченої зміни зовнішніх обставин, які не залежать від волі сторін.

При наявності суттєвої зміни обставин, які суттєво порушили баланс інтересів сторін, сторони спочатку повинні здійснити спроби щодо зміни або розірвання договору по взаємній згоді. Це право сторін повністю відповідає ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно чотирьох умов, а саме: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, проаналізувавши норми закону, суд дійшов висновку, що сплив строку дії договору доручення № Б/Н від 16.07.2003 р. не є зміною суттєвих обставин, а тому вимоги позивача про розірвання угоди № 1 від 24.06.2004 р. та договору № 106 від 29.12.2003 р. є безпідставними.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову з підстав, викладених в заяві про зміну позовних вимог відмовити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 18 січня 2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 28 січня 2008р.

Керуючись ст. 25, 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          На підставі ст. 25 ГПК України замінити Державне підприємство Кримське республіканське протизсувне управління на його правонаступника Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління».

2.          В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.