СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"
лютого 2008 р.

13:20

Справа
№  7/942/07

м. Миколаїв

за
позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача:
Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції, 57500, Миколаївська
область, м.Очаків, вул.Шкрептієнко, 27

про:
скасування рішення №
/0 від 30.07.2007 року про застосування фінансових санкцій в сумі
5125,00 грн.

Суддя -Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

П
Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача: ОСОБА_1

Від
відповідача: Джафарова В.А., дов. № 397/10/10-014 від 16.01.2008 р.

СУТЬ
СПОРУ: Позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про
скасування рішення Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції  від 30.07.2007 року № /0.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що позивача не було ознайомлено з направленнями на
перевірку, позивачем послуги не надавались, оскільки відсутній факт надання
послуг, то штрафні санкції застосовано відповідачем неправомірно.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що рішення прийнято обґрунтовано та у
відповідності до норм діючого законодавства.

Заслухавши  представників сторін, вивчивши матеріали
справи, суд

Встановив

13.07.2007
року Державною податковою адміністрацією у Миколаївській області здійснена
перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці -кафе “ІНФОРМАЦІЯ_1”,
що розташована за  адресою: АДРЕСА_2 та належить
СПД ОСОБА_1, за результатами перевірки складено акт № 14000744/23-50.

На
сторінках 2-3 акту зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем п.
1, 2, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 6 липня 1995
року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) (далі Закон України № 265/95-ВР)
а саме:

-          не проведення розрахункової операції
через РРО з наданої послуги громадського харчування шляхом попереднього
замовлення банкету на 1000, 00 грн. та не проведення розрахункової операції
через РРО при продажу 1 пляшки лонгера та 1 чашки кави на суму 8,00 грн.;

-          не забезпечена відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі готівкових коштів, яка
зазначена в денному звіті РРО.

На
підставі акту перевірки Очаківська об'єднана ДПІ прийняла рішення №
/0 від 30.07.2007 року, яким
застосувала до позивача штрафні (фінансові) санкції в сумі 5125,00 грн.

Позивач
не погодився з рішенням № /0 від 30.07.2007 року та звернувся до суду
з позовом про його скасування.

Відповідно
до п. 1, 2 ст. 3 Закону України № 265/95 суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі
при продажу товарів (наданні послуг ) у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг зобов'язані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі,  яка отримує або повертає
товар,  отримує послугу  або
відмовляється  від   неї,
розрахунковий   документ
встановленої форми на повну суму проведеної операції.

За
порушення вищевказаних вимог згідно п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі вартості проданих
товарів (наданих послуг).

Відповідно
до ст.. 22 Закону України № 265/95 у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція
у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Статтею
2 Закону України № 265/95 визначено що: - місце проведення розрахунків -місце,
де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги)  та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених
товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо;

-          реєстратор розрахункових операцій
-пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні
функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу
товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти
та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг);

-          розрахунковий документ -документ
встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг.

Положенням
про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за № 105/5296 (далі Положення №
614) визначено, що

-          сума розрахунку -сума готівкових
коштів, яка отримана від покупця за продані товари (послуги);

-          фіскальний касовий чек на товари -це
розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при
проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги);

Отже,
законодавець визначив зобов'язання СПД саме при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг провадити
розрахункові операції через РРО та видавати покупцю відповідний
розрахунковий  документ, тобто для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за не проведення розрахункової операції через РРО  та невидачу розрахункового документу
необхідна обов'язкова наявність факту продажу товарів (надання послуг).

Аналізуючи
наведені норми, та враховуючи те, що на момент перевірки в наявності факту
надання послуг не було, що  не
заперечується відповідачем в судовому засіданні, то застосування відповідачем
штрафної санкції на підставі п 1. ст..17 Закону України № 265/95 у розмірі 5
000,00 грн. (1000х5) здійснено неправомірно.

Позивач
в судовому засіданні визнає, що штрафні санкції на підставі п. 1 ст. 17 Закону
України № 265/95 у розмірі 40,00 грн. (8х5) та на підставі ст. 22 Закону
України № 265/95 у розмірі 85,00 грн. (17,0х5) застосовані до нього
відповідачем правомірно.

Ч. 3
ст. 72 КАС України визначено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не
виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Отже,
відповідач правомірно рішенням № /0 від 30.07.2007 року застосував до
позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 125,00 грн.

Посилання
позивача на те, що його не було ознайомлено з направленнями на перевірку судом
відхиляється, оскільки в направленнях на перевірку від 13.07.2007 року за № №
1982/23-517; 1981/23-517 міститься підпис СПД ОСОБА_1 про ознайомлення з
направленнями та отримання одного примірника.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме рішення Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції від 30.07.2007 року № /0 слід скасувати в
частині застосування до СПД ОСОБА_1 штрафної санкції в розмірі 5000 грн., в
частині застосування штрафної санкції у розмірі 125,00 грн. рішення слід
залишити без змін.

Керуючись
ст.  94, 98, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення Очаківської
об'єднаної державної податкової інспекції від 30.07.2007 року № /0 в
частині застосування до СПД ОСОБА_1 штрафної санкції в розмірі 5000 грн.

3.          В решті позову відмовити.

4.          Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
судові витрати в сумі 1,70 грн.

Постанова
у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони,
які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку
постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук