ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 2-29/9751-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу

Державного підприємства "Санаторій "Форос"

на постанову

від 25.12.2007

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-29/9751-2007

господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Державного підприємства "Санаторій "Форос"

до

відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв’язку № 5 Кримської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком"

про

визнання недійсним договору оперативної оренди та спонукання усунути перешкоди в користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача Первенкова В.В. дов. № 82 від 06.08.2007

від відповідача Чорна Т.О. дов. від 28.12.2006

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року державне підприємство "Санаторій "Форос" звернулось до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв’язку № 5 Кримської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання недійсним договору оперативної оренди нерухомого майна № 11/22в від 25.05.2004, укладеного між позивачем та відповідачем; зобов’язання усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлових приміщень гуртожитку "Лучи" ДП "Санаторію "Форос", розташованих за адресою: м.Ялта, смт. Форос, вул.Космонавтів, 3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначеному приміщенні.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати недійсним договір оперативної оренди нерухомого майна № 11/22в від 25.05.2004, укладений між ДП "Санаторій "Форос" та ВАТ "Укртелеком" в особі Кримської філії в особі Центру електрозв'язку № 5; зобов’язати ВАТ "Укртелеком" в особі Кримської філії в особі Центру електрозв'язку № 5 усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлових приміщень гуртожитку "Лучи" ДП "Санаторію "Форос", розташованого за адресою: м.Ялта, смт.Форос, вул. Космонавтів,3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначених приміщеннях.

Також позивач надав суду заяву про заміну відповідача на відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Кримської філії в особі Центру електрозв'язку № 5.

Ухвалою від 08-15.10.2007 господарський суд замінив відповідача на належного - відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку № 5 Кримської філії ВАТ "Укртелеком".

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що спірний договір не відповідає законодавству, оскільки не відповідає вимогам, які пред'являються до типового договору оренди державного майна та не затверджений Фондом державного майна та Державним управління справами Президента України.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.10.2007 (суддя Башилашвілі О.І.) позов задоволено.

Визнано недійсним на майбутнє договір № 11/22в від 25.05.2004, укладений між Державним підприємством "Санаторій "Форос" та Центром електрозв'язку № 5 Кримської філії ВАТ "Укртелеком".

Зобов'язано відкрите акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кримської філії в особі Центру електрозв'язку № 5 усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення з нежитлового приміщення площею 318,9 кв.м. гуртожитку "Лучи" ДП "Санаторію "Форос", розташованих за адресою: м.Ялта, смт.Форос, вул.Космонавтів,3, а також інших осіб, які знаходяться в зазначеному приміщенні.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з обґрунтованості позовних вимог, оскільки не був узгоджений з органом управління майном саме в наслідок недотримання позивачем вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", щодо порядку укладення договору.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 (судді: Заплава Л.М. –головуючий, Дугаренко О.В., Фенько Т.П.) рішення скасовано.

В позові відмовлено.

Скасовуючи рішення господарського суду, апеляційний господарський суд виходив з того, що між сторонами не існує спору, а тому не має підстав для задоволення позову.

В касаційній скарзі Державне підприємство "Санаторій "Форос" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, а рішення господарського суду залишити без змін, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2004 між ДП "Санаторій "Форос" та Центром електрозв'язку № 5 ВАТ "Укртелеком", укладений договір оренди № 11/22в нежитлового приміщення в будівлі гуртожитку "Лучи" СКК "Форос", площею 318,9 кв.м., розташований за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Форос, вул. Космонавтів,3.

Відповідно до п. 7.1 договір діє з 01.06.2004 по 30.05.2005.

В пункті 7.7 договору сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну умов договору він вважається предовженним на той же термін та на тих саме умовах.

Договірні відносини між сторонами виникли на підставі договору який продовжує існувати після набрання чинності ЦК України, тому до них слід застосовувати положення цього Кодексу щодо найму.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені

Як вбачається зі статуту позивача, Державне підприємство "Форос" створено в результаті організації шляхом перетворення санаторно-медичного підприємства "Санаторно-курортний комплекс "Форос" переданого в управління Державного управління справами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2002 № 345-Р.

Підприємство засноване на державній власності.

Відповідно до п.1 ст.287 Господарського кодексу України, орендодавцями щодо державного та комунального майна є:

- Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом;

- органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими дами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності;

- державні (комунальні) підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна, а з дозволу орендодавців, зазначених у пункті 2 цієї статті, - також щодо цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є:

Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук;

органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності;

підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Отже, виходячи з наведеного можна зробити висновок, що підприємства мають право здавати в оренду, без згоди органів зазначених в абзацах другому та третьому ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", лише одне індивідуально визначене майно та нерухоме майно, площа якого не перевищує 200 кв., а щодо передачі в оренду додаткового майна, що знаходиться на балансі підприємства та знаходиться у нього на праві повного господарського відання, підприємство повинно узгоджувати таку передачу з органами Переліченими в абзацах другому та третьому вказаної статті, при цьому розмір площі, тобто до 200 кв.м., або понад, не випливає на таке узгодження та є обов'язком підприємства.

Враховуючи умови спірного договору, господарський суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що останній укладено без узгодження з Фондом державного і комунального майна України та Державним управлінням справами Президента України, а площа об'єкту перевищує 200 кв.м. та складає 318,9 кв.м., тобто з порушенням положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відтак, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не існує спору, а тому не має підстав для задоволення позову.

Натомість, господарський суд першої інстанції всебічно і повно встановив всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної оцінки наявних в ній доказів, достеменно дослідив спірний договір оренди і встановив, що останній укладений в порушення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в частині неузгодження спірного договору з органом управління майном та орендодавцем, у зв’язку з чим обґрунтовано задовольнив позов і визнав його недійсним на майбутнє, враховуючи вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" № 3 від 28.04.1978.

Отже, скасування рішення місцевого господарського суду є не обґрунтованим та безпідставним.

За таких обставин, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим залишенню в силі, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Санаторій "Форос" задовольнити.

Постанову від 25.12.2007 Севастопольського апеляційного господарського суду скасувати, а рішення від 30.10.2007 господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-29/9751-2007 залишити без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: В.Рибак

М.Черкащенко