ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.03.08р.

Справа № А23/87-08

За позовом Прокурора Центрально-міського району м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 1007,50 грн.

Суддя Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від прокурора Цяцька О.В. посв. №181 прокурор

Від позивача Дичик В.С. дов. від 29.12.07 №39234/10/100 головдержподатінспектор

Від відповідача Маринюк Н.М. дов. від 28.01.08 №88 представник

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-міського району м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі про стягнення з ТОВ "Розмай" на користь державного бюджету заборгованості у вигляді штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 1007,50 грн.

Позивач підтримує позовні вимоги, заявлені прокурором в інтересах держави, в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд залишити позовну заяву без розгляду на підставі ст. 49, 121 КАС України, посилаючись на те, що в якості обгрунтування порушення інтересів держави прокурором зазначена систематична несплата податкової заборгованості до бюджету, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач не має податкової заборгованості, предметом даного спору є стягнення штрафних санкцій, які не є податковим зобов'язанням, у зв'язку з чим прокурор неправильно послався в обгрунтування необхідності подання позову про стягнення штрафних санкцій на несплату відповідачем податкової заборгованості.

Крім того, прокурором не вказано норму закону, на підставі якої ним подано адміністративний позов в даній справі, тоді як згідно ч.1 ст. 60 КАС України прокурор може звертатися до аміністративного суду лише у випадках, встановлених законом.

Позивач і прокурор заперечують проти задоволення клопотання відповідача, прокурором надані письмові пояснення щодо повноважень прокурора при зверненні до суду з заявами в інтересах держави, в яких прокурор посилається на норми ст.ст. 20, 361 Закону України "Про прокуратуру", які наділяють прокурора правом звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави. Представництво прокурором інтересів держави здійснюється при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.

Оскільки стягнення сум боргу, в тому числі штрафних санкцій, до державного бюджету покладено на податкову службу та захищається на рівних умовах з правами інших суб'єктів господарювання, кожне порушення закону та невиконання обов'язку в частині сплати штрафних (фінансових) санкцій є порушення ст. 68 Конституції України.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор обґрунтовує можливість подання ним позову пунктом 2 ст. 121 Конституції України, п. 2 ст. 5 Закону України “Про прокуратуру”, п. 2 ст. 60 КАС України та рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) № 3-рп/99 від 08.04.1999р.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України встановлено, що із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурором у даній позовній заяві зазначено: “необхідність подання даної заяви полягає в тому, що боржником систематично не сплачується податкова заборгованість до бюджету, чим порушуються інтереси Держави”.

Проте, із змісту позовної заяви вбачається, що прокурор просить стягнути з відповідача не податкову заборгованість (податковий борг), а неподаткові платежі, а саме: штрафні санкції за порушення Законів України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, що не регулює податкові відносини, тобто вказана прокурором обставина не пов'язана фактично з предметом позову.

Прокурором не додано до адміністративного позову жодного документа, який би підтверджував факт несплати відповідачем податків та зборів до бюджету та наявності у нього податкової заборгованості та не вказав у позовній заяві, з якого податку та у якій сумі існує податковий борг, що не сплачений відповідачем, тобто не обґрунтував та не підтвердив документально, в чому саме полягає порушення інтересів держави з боку відповідача в частині несплати ним податкового боргу.

Відповідно до розрахунку несплачених штрафних санкцій позивачем станом на 18.12.07 (а.с.5), штрафні санкції визначені податковим повідомленням-рішенням № від 30.07.07 в сумі 40322,50 грн., фактично до позовної заяви податкове повідомлення-рішення не додано.

Крім того, прокурором не вказано норму закону, на підставі якої ним подано позов у даній справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 60 КАС України у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатись до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Отже, вищезазначені норми права передбачають, що прокурор може звертатись до адміністративного суду та представляти інтереси держави в суді лише у випадках, встановлених законом. Такі випадки зазначені у п. 4 вищевказаного рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р. з посиланням на конкретні статті законів. Однак, прокурор не послався на норму закону, яка б надавала йому право звернутись з адміністративним позовом у даному випадку у відповідності з вимогами ст. 60 КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 19 Закону України “Про прокуратуру” прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю. Державній податковій інспекції як органу державної влади відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 48 КАС України належить здатність мати та особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки (адміністративна процесуальна правоздатність та дієздатність).

Оскільки звернення до суду із позовною заявою про стягнення штрафних санкцій за порушення не податкового законодавства прокурором обґрунтовано систематичною несплатою відповідачем податкової заборгованості та не визначено норму права, яка б надавала йому право звернутись з позовом у даному випадку, суд прийшов до висновку, що позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно ч.3 ст.155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.155, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна