ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.01.08р.

Справа № А27/455-07

За позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська

до Закритого акціонерного товариства «Фінансовий Союз Банк»в особі Дніпропетровської філії Закритого акціонерного товариства «Фінансовий Союз Банк», м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи Приватного підприємства «Нові технології», м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Судді - Татарчук В. О.

Бишевська Н. А.

Кожан М. П.

Секретар Сергієнко П.М.

Представники сторін:

від позивача –Філіпенко Н.В. довір. від 07.11.2007р. № 42040/10/10, Обертович М.Г. довір. від 17.09.2007р., Таран Д.М. довір. від 29.01.2007р. №1383/10/10-005, Конашенко Т.В. довір. від 10.01.2008р.

від відповідача –Курін П.В. довір. від 23.08.2007р.

від третьої особи - Гаврилюк Є.Н. довір. від 05.07.2007р.

Суть спору:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулася з позовом до закритого акціонерного товариства «Фінансовий Союз Банк»в особі Дніпропетровської філії закритого акціонерного товариства «Фінансовий Союз Банк», третя особа - приватне підприємство «Нові технології» про стягнення заборгованості перед бюджетом на загальну суму 583292грн.21коп., яка виникла у зв’язку з непогашенням у встановлені законодавством строки векселів: АА 1074600 від 22.06.2007р., АА 1074603 від 22.06.2007р., АА 1074602 від 22.06.2007р., АА 1074601 від 22.06.2007р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          податкова декларація ПП «Нові технології»з ПДВ за червень 2007 року була не прийнята податковою інспекцією у зв’язку з порушенням абз.5 пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі Закон №2181), наказу ДПА України від 30.05.1997р. № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», оскільки підприємство було відсутнє за адресою, вказаною в декларації;

-          суми за податковими векселями, включеними до вказаної декларації вважаються не погашеними і згідно з абз.3 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»відповідач повинен оплатити податкові векселі.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          незалежно від обґрунтованості невизнання позивачем податкової декларації ПП «Нові технології»суми за податковими векселями були включені третьою особою до складу податкових зобов’язань платника в звітному (податковому) періоді згідно з вимогами чинного законодавства і векселя вважаються погашеними;

-          факт сплати податкових зобов’язань задекларованих в декларації за червень 2007 року у встановлений Законом №2181 строк підтверджується платіжним дорученням №223 від 24.07.2007р.;

-          відповідно до абз.6 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»ПП «Нові технології»здійснено погашення податкових векселів та відповідно зобов’язання банку як аваліста припинено 24.07.2007р.;

-          рапорт працівника податкової міліції є неналежним документом, що складається при перевірці місцезнаходження платника податків.

Третя особа також заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          підприємством були включені до податкових зобов’язань суми за податковими векселями згідно з п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»;

-          позивачем безпідставно проведено перевірку місцезнаходженням платника податків і складено рапорт, який не може бути доказом відсутності підприємства за адресою;

-          прийняття податкової декларації є обов’язком податкового органу і незалежно від обґрунтованості невизнання позивачем декларації за наявності факту включення сум по податковим векселям до податкових зобов’язань та факту погашення зобов’язань такі векселя вважаються погашеними;

-          на момент подання податкової декларації, місцезнаходження ПП «Нові Технології»було незмінним, що підтверджується договором оренди від 22.06.2006р., укладеного з Висоцькою І.В.

В судовому засіданні 31.01.2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

22.06.2007р. ПП «Нові технології»при імпорті товарів на митну територію України та оформленні вантажно-митних декларацій були видані прості векселя на загальну суму 583292грн.21коп., а саме:

-          серія АА №1074600 на суму 76242грн.25коп.;

-          серія АА №1074603 на 364667грн.57коп.;

-          серія АА №1074602 на 64581грн.42коп.;

-          серія АА №1074601 на 77800грн.97коп.

20.07.2007р. ПП «Нові технології»надано до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська декларацію з ПДВ за червень 2007р. з включенням до складу податкових зобов’язань вказаної суми за податковими векселями.

ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська був направлений на адресу ТОВ «Нові технології»лист від 20.07.2007р. №29921/10/19-314/539 в якому вказується на те, що декларація підприємства з ПДВ за червень 2007р. не визнана податковою інспекцією і вважається не прийнятою у зв’язку з порушенням пп.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону №2181.

Позивач направив лист від 24.07.07р. №30129/10/15-2-21 на адресу Дніпропетровської філії ЗАТ «Фінансовий Союз Банк»з вимогою оплатити податкові векселя ПП «Нові технології».

Дніпропетровською філією ЗАТ «Фінансовий Союз Банк»надано позивачу відповідь від 31.07.07 №449 в якій вказано на те, що від ПП «Нові технології»отримано копію декларації з ПДВ за червень 2007р. з доказами вручення її ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, що свідчить про погашення третьою особою податкових векселів та відповідно зобов’язання банку як аваліста припинено.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Обґрунтовуючи вимоги податкова інспекція посилається на положення пп.4.1.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181 та вказує, що податкова декларація ПП «Нові технології»з ПДВ за червень 2007р. була не прийнята податковим органом, оскільки заповнена з порушенням встановленого порядку (підприємство було відсутнє за адресою, зазначеною в такій декларації).

Відповідно до пп.4.1.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181 прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Зазначені положення дублюються пп.4.3 п.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997р. N166.

На думку суду, наявна в матеріалах справи податкова декларація ПП «Нові технології»з ПДВ за червень 2007р. має всі обов’язкові реквізити в тому числі і місцезнаходження платника податків.

Аналіз чинного законодавства дозволяє стверджувати, що податковий орган при прийнятті податкової декларації здійснює формальну перевірку наявності обов'язкових реквізитів, підписів відповідальних посадових осіб і відтиску печатки підприємства.

Враховуючи викладене, є досить сумнівною можливість проведення перевірки місцезнаходження підприємства саме при прийнятті декларації.

Згідно з п.п.11.1, 11.2 Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19 лютого 1998 року N80 з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи органів державної податкової служби з обліку платників податків повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців органами державної податкової служби після здійснення їх державної реєстрації, перереєстрації, реорганізації та внесення змін до реєстраційних чи статутних документів.

Підрозділи органу державної податкової служби:

стосовно платників податків, якими не подано в зазначені терміни звіти, декларації, у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму податкового зобов'язання, проводять роботу з узгодження податкового зобов'язання та інші заходи;

стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи із скорочення податкового боргу з використанням права податкової застави, адміністративного арешту активів, стягнення та інші заходи.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні документальної перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками органів державної податкової служби здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, відповідальних та афілійованих осіб.

Таким чином, податковими органами за результатами перевірки місцезнаходження платника податків складається відповідний акт, а не рапорт працівника податкової міліції.

До того ж позивачем наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в якому вказано адресу ПП «Нові технології»(м. Дніпропетровськ, ж/м Червоний Камінь, б.4г, кв.28) та немає запису про відсутність підприємства за вказаною адресою.

Як зазначалось вище ПП «Нові технології»при імпорті товарів на митну територію України та оформленні вантажно-митних декларацій були видані прості векселя від 22.06.2006р. серії АА №№1074600, 1074601, 1074602, 1074603 на загальну суму 583292грн.21коп.

Відповідно до п.11.5 ст.11 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку;

податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю;

комерційні банки зобов'язані оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк;

платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом;

якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобов'язань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобов'язань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобов'язань шляхом перерахування коштів до бюджету.

Згідно з вказаною нормою, сума ПДВ за наведеними векселями була включена позивачем до складу податкових зобов’язань в податковій декларації за червень 2007р.

Суд погоджується з твердженням відповідача про відсутність зв’язку між визнанням або невизнанням органом державної податкової служби податкової декларації і фактом погашення зобов’язань по такій декларації.

Пунктом 5.1 ст.5 Закону №2181 встановлено, що податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до абз.4 пп.4.1.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181 незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених пунктом 5.3 статті 5 цього Закону.

Третьою особою були включені до податкових зобов’язань суми за податковими векселями і платіжним дорученням №223 від 24.07.2007р. перерахована до бюджету належна до сплати сума податку.

Наведені податкові векселя вважаються погашеними після включення сум за такими векселями до складу податкових зобов’язань у податковій декларації та сплати податкових зобов’язань за такою декларацією.

Зазначений висновок суду підтверджується Методичними рекомендаціями щодо порядку адміністрування видачі та погашення ПВ (лист ДПА України від 22.12.2005р. №25595/7/16-1517).

Викладені обставини свідчать про необґрунтованість вимог ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст.162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.186 КАС України.

Головуючий                                                                                          В.О.Татарчук

Суддя Н.А.Бишевська

Суддя М.П.Кожан

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України – 11.02.2008р.