ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2008 р. Справа № 07/59-08

вх. № 1359/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Заїкін М,М., дов. б/н від 31.12.07р.; відповідача - Шийка Р.П. - директор;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Династія Україна", м. Кривий Ріг

до ПП "Компанія Ладья", м. Харків

про стягнення 44009,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Династія Україна" просить стягнути з Приватного підприємства "Компанія Ладья" 36257,44 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 634,75 грн., 3732,26 грн. інфляційних нарахувань, 3385,35 грн. пені та судові витрати по справі.

Відповідач проти позову заперечує, письмового відзиву на позов не надав.

Судом встановлено, що між ТОВ "Українські заморожені продукти" і відповідачем було укладено договір № 09/07 від 09.07.06 р. (а.с. 10-15), відповідно до умов якого, підрядник (ТОВ "Українські заморожені продукти") зобов"язався відповідно до умов договору, на свій страх і ризик здійснювати на свої виробнчих об"єктах зі своєї сировини та за своєю технологією з використанням пакувального матеріалу замовника (відповідача) виробництво продукту під торговою маркою "Ладья" (продукція), а також здачу її замовнику (відповідачу), а замовник (відповідач) зобов"язується прийняти товар і сплатити обумовлену цим договором ціну. Найменування та види продукції зазначаються в додатку №1 до договору.

ТОВ "Українські заморожені продукти" змінило назву на ТОВ "Династія Україна", яке є правноступником всіх прав та обов"язків ТОВ "Українські заморожені продукти", що підтверджується наданим позивачем статутом ТОВ "Династія Україна" (а.с. 22-30).

Виконуючи умови вищевказаного договору та додатків до нього (а.с.16-18), позивач поставив відповідачу продукцію на суму 36257,44 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПР - від 30.03.07 р. (а.с.19).

Відповідно до п. 6.3 вищевказаного договору, відповідач зобов"язався на протязі 30 днів з моменту підписання акту здавання - примання продукції перерахувати на розрахунковий рахунок підрядника (позивача) вартість виготовленої продукції.

Пунктом 5.7.3 договору встановлено, що здавання - приймання продукції здійснюється сторонами за актом здавання - приймання окремої партії продукції в термін, вказаний у заявці замовника.

Під час здавання - приймання готової продукції, підрядник надає замовнику наступні супроводжувальні документи :

- накладну;

- податкову накладну на вартість виконаних робіт;

- висновок санітарно - гігієнічної експертизи;

- сертифікат відповідності;

- ветеринарне посвідчення;

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Позивачем не надано суду доказів підписання акту здавання - приймання продукції, відповідно до п. 5.7.3 договору, направлення його на адресу відповідача, а також надання відповідачу супроводжувальних документів, згідно зі згаданим пунктом договору.

Таким чином, строк виконання відповідачем зобов"язання з оплати поставленої позивачем продукції за договором № 09/07 від 09.07.06 р. ще не настав, що виключає право позивача вимагати стягнення з відповідача заборгованості в сумі 36257,44 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги щодо стягнення з відповідача 36257,44 грн. незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 та ст. 625 ЦК України, сплата неустойки (штрафу, пені) передбачено лише у випадку порушення стороною зобов"язання (невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання), а обов"язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає лише у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов"язання.

Враховуючи те, що строк виконання відповідачем грошового зобов"язання з оплати поставленої позивачем продукції ще не настав, а, отже, відсутнє порушення зобов"язання з оплати продукції, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 634,75 грн., 3732,26 грн. інфляційних нарахувань та 3385,35 грн. пені, відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 610, 611, ст. 625 ЦК України, ст.ст.193, 198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення підписано 13 березня 2008 року.

Суддя Інте Т.В.