ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 11/402

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.

Владимиренко С.В.

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Дочірнього підприємства "Вікторія-Трансгаз"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 25 жовтня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2007 року

у справі № 11/402

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл"

до

Дочірнього підприємства "Вікторія-Трансгаз"

про

Стягнення суми 1 753 705 грн. 38 коп.

за участю представників:

позивача: Донченко К. Ю.;

відповідача: Мітіної Т. В., Фінюк О. А.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Русь Інтернешнл” звернулось з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Русь Інтернешнл” 1 723 392,00 грн. –основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 30 313,38 грн. –три процента річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 11/402 від 25 жовтня 2007 року накладено арешт на грошові кошти Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” в сумі 1 753 705,38 грн., що знаходяться на р/р 4 у філії АБ “Південний”, МФО 320917, або на будь-якому іншому рахунку відповідача, виявленому органами державної виконавчої служби.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2007 року (Мартинюк А.І., Зубець Л.П., Лосєв А.М.) ухвалу місцевого господарського суду залишено без змін.

Дочірнє підприємство "Вікторія-Трансгаз" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки судами при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансист” (далі - брокер), яке діяло на підставі договору доручення N К-107-06 від 15 вересня 2006 року від імені Товариства з обмеженою відповідальністю “Русь Інтернешнл” (далі - позивач) та Дочірнє підприємство “Вікторія-Трансгаз” (далі - відповідач) 15 вересня 2006 року уклали договір купівлі - продажу цінних паперів N вК-107-06 (далі за текстом - договір), відповідно до якого продавець (позивач у справі) за посередництвом брокера як своєї уповноваженої особи зобов'язався передати власність покупця (відповідач у справі), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цінні папери, а саме простий вексель, емітований Товариством з обмеженою відповідальністю “СЕЛЛ” () № 9, номінальною вартістю 1 632 000,00 грн.

15 вересня 2006 року цінні папери (простий вексель) були передані, про що складений акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу цінних паперів № вК-107-06.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що оплата цінних паперів покупцем (відповідачем по справі) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості векселів (1 632 000,00 грн.) на банківський рахунок продавця (позивача у справі). При цьому встановлено строк оплати - протягом 90 банківських днів з моменту передачі векселів покупцю (відповідачу у справі).

Обов'язок оплати цінних паперів покупцем (відповідачем по справі) мав бути виконаний до 29 січня 2007 року.

Оскільки відповідач умови договору в частині оплати цінних паперів не виконав, тому у нього утворилась заборгованість у розмірі 1 632 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Русь Інтернешнл” подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в уповноважених банках в межах суми позову.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Господарські суди встановили, що в процесі розгляду справи грошові кошти, що належать Дочірньому підприємству “Вікторія-Трансгаз” та знаходяться у останнього на рахунках, можуть зникнути або зменшитись за кількістю, оскільки розмір позовних вимог достатньо великий і стягнення грошових коштів в такому розмірі з відповідача може призвести до ускладнення фінансового становища останнього, також строк прострочення виконання зобов’язання становить майже один рік.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками господарських судів, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм законодавства при прийнятті рішення і постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113, ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від 25 жовтня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2007 року у справі № 11/402 залишити без змін, а касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Вікторія-Трансгаз" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О. Кот

судді:                                                  С. Владимиренко

С. Шевчук