ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 10/257

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу кооперативного підприємства “Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання” Рівненської обласної спілки споживчих товариств, м. Рівне,

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24.12.2007

зі справи № 10/257

за позовом кооперативного підприємства “Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання” Рівненської обласної спілки споживчих товариств (далі –Кооперативне підприємство)

до спільного підприємства “Хлібокомбінат” (далі –Спільне підприємство), м. Костопіль Рівненської області,

про стягнення 600 000 грн.,

за участю представників сторін:

позивача – Грабовського В.А.,

відповідача –Миськова С.О.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2004 року Кооперативне підприємство звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення із Спільного підприємства заборгованості за договорами купівлі-продажу виробничих будівель від 01.07.2004.

Ухвалою названого суду від 08.07.2004 затверджено мирову угоду, укладену сторонами 07.07.2004, та в зв’язку з цим припинено провадження у справі. За умовами мирової угоди відповідач у рахунок погашення заборгованості в сумі 600 000 грн. зобов’язався передати позивачеві будівлю універмагу за адресою: м. Костопіль Рівненської області, вул. Грушевського (вул. Леніна), 29.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.10.2007 за результатами перегляду за нововиявленими обставинами зазначену ухвалу місцевого суду від 08.07.2004 скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

У прийнятті цього рішення суд першої інстанції виходив з наявності нововиявлених обставин, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові, а саме –з того, що рішенням господарського суду Рівненської області від 12.02.2007 зі справи № 14/319, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.06.2007, встановлено недійсність договорів купівлі-продажу виробничих будівель від 01.07.2004, наявністю яких Кооперативне підприємство обґрунтовувало позовні вимоги у даній справі (справі № 10/257).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду від 12.10.2007, Кооперативне підприємство подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.11.2007 прийнято до провадження. Одним з доводів апеляційної скарги є факт скасування постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007 рішення місцевого суду від 12.02.2007 та постанови суду апеляційної інстанції від 21.06.2007 зі справи № 14/319 (т. 2, а.с. 101-103).

У свою чергу, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.12.2007 (колегія суддів у складі: Орищин Г.В. –головуючий, судді Галушко Н.А., Краєвська М.В.) зупинено провадження з розгляду апеляційної скарги Кооперативного підприємства на ухвалу господарського суду Рівненської області від 12.10.2007 зі справи № 10/257 та сторони зобов’язано повідомити суд апеляційної інстанції про результат вирішення справи № 14/319. Прийняте апеляційним судом рішення мотивовано преюдиціальним значенням судових рішень зі справи № 14/319 для вирішення даної справи.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Кооперативне підприємство просить зазначену ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24.12.2007 скасувати внаслідок її прийняття з порушенням норм процесуального права.

Спільне підприємство подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило ухвалу апеляційного суду залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. При цьому господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. При цьому істотне значення має й сам факт належного встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Водночас згідно з статтею 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

У свою чергу, ухвала суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не містить посилання на те, яким чином майбутнє судове рішення зі справи № 14/319 (сам факт прийняття якого на даний час має лише ймовірний характер) може свідчити про належне встановлення нововиявлених обставин на час прийняття судом першої інстанції оспорюваної ухвали від 12.10.2007.

Інших, передбачених статтею 79 ГПК України, підстав для зупинення провадження у справі з матеріалів останньої також не вбачається.

Таким чином, суд апеляційної інстанції припустився порушення норми процесуального права, неправильно застосувавши частину першу статті 79 ГПК України, а тому винесена ним ухвала від 24.12.2007 підлягає скасуванню з огляду на приписи частини першої статті 11110 ГПК України.

Керуючись статтями 1115, 1119 –11113, 112 - 114 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24.12.2007 зі справи № 10/257 скасувати, а справу передати до Львівського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов