ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 06/37-71А.

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В.М., при секретарі Дзірбі О.М., , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Контрольно-ревізійного управління у Волинській області

до Мишівської сільської ради

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Управління державного казначейства у Волинській області

за участю представників сторін :

від позивача - Мартинюк В.В. - дов. № 015-07/4955.

від відповідача : Романюк Г.Г. - сільський голова

від третьої особи на стороні відповідача : Гережун Н.Д. - дов. № 12-09/10-16-84

суть спору:

позивач –Контрольно –ревізійне управління у Волинській області, звертаючись до суду, просить зобов’язати відповідача – Мишівську сільську раду виконати законні вимоги контрольно –ревізійного відділу в Іваничівському районі від 19.02.2008р. № 320-14/98 в частині вжиття заходів щодо забезпечення повернення бюджетних коштів, що зараховані в доход сільського бюджету як адміністративні та інші санкції, належні Державному бюджету України, в сумі 9 174 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на витяг з акту № 320-14 с/2 від 14.02.2008р. ревізії фінансово – господарської діяльності (а.с.5-10); квитанцію про сплату штрафу за адміністративне правопорушення (а.с.11); лист голови Мишівської сільської ради № 37 від 03.03.2008р. про усунення, виявлених ревізією, порушень законодавства з питань використання бюджетних коштів матеріальних цінностей, адресований начальнику КРВ в Іваничіському р-ні (а.с.12-13); лист начальника КРВ в Іваничіському р-ні № 320-14/98 від 19.02.2008р. про усунення, виявлених ревізією, порушень законодавства з питань використання бюджетних коштів матеріальних цінностей, адресований голові Мишівської сільської ради (а.с.14-15); звіт по виконанню місцевого бюджету за доходами (а.с.16-17).

Відповідач - Мишівська сільська рада в судовому засіданні подав пояснення по суті заявлених позовних вимог, вказавши, що в результаті проведеної ревізії фінансово –господарської діяльності в Мишівській сільській раді за період з 01.07.2005р. по 22.01.2008р., складено акт № 320-14с/2 від 14.02.2008р., виявлено зарахування до доходів місцевого бюджету адміністративних штрафів на суму 9 174 грн. по коду: «адміністративні штрафи та інші санкції» № 21081100, проте в 2006р. існував вказаний код за номером 230303. Разом з тим, у виписках із казначейства не вказано від кого і за що поступають штрафи. За таких обставин вважає зарахування та використання адмінштрафів, які надійшли до сільського бюджету правомірним, а позовні вимоги безпідставними та просить в позові відповити.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління державного казначейства у Волинській області у поданому на адресу суду письмовому поясненні № 14-09/534-5304 зарахування коштів до Іваничівського селищного бюджету вважає правомірним, так як такі надходження були передбачені чинним законодавством та рішеннями Мишівської сільської ради на відповідні роки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено.

Контрольно-ревізійний відділ в Іваничівському районі здійснив відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на 1 квартал 2008р. ревізію фінансово-господарської діяльності в Мишівській сільській раді за період з 01.07.2005р. по 22.01.2008р.

Згідно акту ревізії від 14.02.3008р. № 320-14с/2 перевіркою виявлено порушення вимог ст.47 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" та ст.42 Закону України " Про державний бюджет на 2007 рік" , оскільки до селищного бюджету зараховано адміністративні штрафи, належні державному бюджету.

Разом з тим, відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів, регулюються Бюджетним кодексом України.

Пунктом 6 статті 64 Бюджетного кодексу України визначено, що до доходів, що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування належать надходження адміністративних штрафів, що накладаються виконавчими органами відповідних рад або утвореними ними в установленому порядку адміністративними комісіями.

Підпунктом 3 п. 1 ст. 22 кодексу головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути за бюджетними призначеннями, передбаченими іншими місцевими бюджетами, - керівники місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад та їх секретаріатів, керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад.

Пунктом 3 ст. 78 кодексу передбачено, що місцевий бюджет виконується за розписом, який затверджується керівником місцевого фінансового органу. До затвердження розпису керівником місцевого фінансового органу затверджується тимчасовий розпис на відповідний період. Керівник місцевого фінансового органу протягом бюджетного періоду забезпечує відповідність розпису місцевого бюджету встановленим бюджетним призначенням, згідно п. 4 - місцевий фінансовий орган у процесі виконання місцевого бюджету за доходами здійснює прогнозування та аналіз доходів відповідного бюджету, а п.5 - податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету зараховуються безпосередньо на рахунок відповідного бюджету, відкритий в територіальному органі Державного казначейства України, і не можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення.

Податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи визнаються зарахованими в доход місцевого бюджету з моменту зарахування на рахунок відповідного бюджету, відкритий в територіальному органі Державного казначейства України. Органи стягнення забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до місцевих бюджетів податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства.

Пунктом 2 ст. 84 Бюджетного кодексу України відповідальність за здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 статті 82 цього Кодексу, покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних рад, міських, селищних, сільських голів (якщо відповідні виконавчі органи не створені).

Тобто з аналізу норм Бюджетного кодексу України слідує, що на селищних голів не покладено обов’язку щодо формування, ведення обліку надходжень до місцевого бюджету, а відповідно до п.2 ст. 84 Бюджетного кодексу України зазначені несуть відповідальність за здійснення видатків місцевого бюджету.

Перелік органів, що здійснюють контроль за справлянням платежів до бюджету визначений в додатках до Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік згідно бюджетної класифікації.

Як вбачається із матеріалів справи, в доход бюджету Мишівської сільської ради зараховані штрафи, які сплачені у 2006 році та грудні 2007 року та використані відповідно до бюджету сільської ради.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, подаючи позов до суду, позивач ставить вимогу повернення коштів, які використані та бюджетний період за якими закінчився .

Разом з тим, Порядок повернення коштів, які помилково або надмірно зараховані до державного та місцевих бюджетів , затверджений наказом Державного казначейства від 10.12.2002р. № 226.

Пунктом 5 зазначеного Порядку визначено, що повернення помилково або надмірно зарахованих до державного бюджету податків, зборів та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням платежів до бюдету.

Згідно роз’яснень Державного казначейства України від 17.07.2006 року № 3.4-06/1266-6599 перерахування органами Державного казначейства до Державного бюджету сум штрафів, помилково сплачених до відповідних місцевих бюджетів можливе на підставі подання місцевих фінансових органів з наданням актів перевірок КРУ, до яких повинні додаватись: реєстри із зазначенням реквізитів платників, дати зарахування коштів до місцевого бюджету, реквізитів платіжних документів (платіжного доручення, квитанції), які підтверджують сплату сум штрафів до відповідного місцевого бюджету. Однак при проведенні перевірки КРУ зазначені документи відсутні.

Як вбачається із копій квитанцій за якими було сплачено штрафи на них відсутні реквізити платника , а тому не має можливості встановити кому саме слід повертати кошти.

Разом з тим, заявляючи позов із вимогою про вжиття заходів щодо забезпечення повернення коштів, позивачем не визначено спосіб вжиття таких заходів, що суперечить ст.16 Цивільного кодексу України та унеможливлює вирішити спір по суті.

Оскільки представленими позивачем матеріалами не доведено вини відповідача в частині неправомірного надходження до бюджету селищної ради протягом 2005-2007 років санкцій (штрафів, пені), які згідно Законів України про державний бюджет України належить зараховувати до Державного бюджету, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись Бюджетним кодексом України, Наказом Державного казначейства України "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів" №226 від 10.12.2002р., ст.ст. 158- 160 КАС України, господарський суд,-

п о с т а н о в и в :

В позові відмовити.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

На постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без попереднього подання заяви.

Суддя                                                   В.М.Дем'як