ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 17/83

19.03.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонолітмонтаж»

Про стягнення заборгованості у розмірі 31612,87 грн.

Суддя Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача: Єрмолаєва К.О. (довіреність №21 від 11.01.2008)

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ВАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С.Ковальської»про стягнення з відповідача заборгованості за договором №264 від 01.09.2005 у розмірі 24262,13 грн., пені у розмірі 2880,92 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 3929,65 грн., 3% річних у розмірі 540,17 грн.

Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився. Про дату та час розгляду справи відповідача було повідомлено своєчасно та належним чином. Письмових пояснень по суті спору від відповідача до суду не надходило.

На підставі ст. 75 ГПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній документами.

Розглянувши подані позивачем документи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з договором №264 про виготовлення та поставку товару від 01.09.2005, укладеного між сторонами по справі, (далі –Договір) позивач зобов’язався виготовити для відповідача замовлений ним товар (бетон, бетонні вироби і конструкції, інший товар), по узгодженню сторін виконати його доставку, а відповідач зобов’язався своєчасно прийняти товарі і здійснити його оплату на умовах Договору.

Загальна вартість Договору визначається сумарною вартістю всіх виконаних позивачем і прийнятих відповідачем заявок протягом терміну дії Договору (п.3.1). При цьому сума Договору збільшується на розмір фактичних транспортних витрат, в разі замовлення транспортування, які оплачує замовник (відповідач).

Відповідно до п.5.2 Договору товар вважається поставленим замовнику з моменту його приймання в пункті призначення згідно замовлення представником одержувача, який вказується замовником, на підставі товарно-транспортних накладних.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі накладної на фактичний відпуск виробів №365198 від 01.06.2007 відповідач отримав від позивача товар на суму 28968,00 грн. (без ПДВ). Крім того, транспортні послуги з доставки товару згідно з товарно-транспортними накладними №1079618 від 02.06.2007, №1079667 від 02.06.2007, №1079688 від 02.06.2007, №1079788 від 03.06.2007, №1079692 від 02.06.2007, №1079670 від 02.06.2007, №1079857 від 03.06.2007, №1079652 від 02.06.2007, №1079703 від 02.06.2007, №1079710 від 03.06.2007, №1079562 від 02.06.2007, №1079588 від 02.06.2007, №1079801 від 03.06.2007 складають 2903,90 грн. (без ПДВ). Таким чином загальна вартість отриманого відповідачем товару та послуг становить 39777,05 грн. (з ПДВ).

Згідно зі ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання в силу ст.525 ЦК України не допускається.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 7.5 Договору відповідач був зобов’язаний оплатити отриманий товар протягом 5 банківських днів з моменту його поставки.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань отриманий товар своєчасно (в строк до 09.06.2007) не оплатив. Платіжним дорученням №345 від 17.09.2007 відповідачем на користь позивача було перераховано лише 15000,00 грн. За даними позивача заборгованість відповідача складає 24262,13 грн.

02.07.2007 позивач звернувся до відповідача з претензією №587, в якій просив останнього оплатити отриманий товар протягом семи днів з моменту отримання претензії, Відповідач залишив претензію без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що позивачем доведено суду факт отримання відповідачем товару та наявність заборгованості в розмірі 24262,13 грн., а відповідачем такі твердження позивача жодним належним доказом не спростовано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ВАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»в частині стягнення з ТОВ «Спецмонолітмонтаж»заборгованості в розмірі 24262,13 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач припустився прострочення платежу, він на підставі ст.625 Цивільного кодексу України зобов’язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь строк прострочки (з червня по грудень 2007р.), що за розрахунком позивача становить 28191,78 грн.

На підставі ст.625 ЦК України з відповідача також підлягають стягненню 3 % річних, розмір яких за період з 09.06.2007 по 01.01.2008 складає 540,17 грн.

Крім того, оскільки відповідач припустився прострочення платежу, з нього на підставі п.8.2 Договору та ст.231 Господарського кодексу України підлягає стягненню пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день, що за період з 09.06.2007 по 01.01.2008 становить 2743,21 грн. Нарахована позивачем пеня в інший частині (за період з 01.06.2007 по 08.06.2007) є безпідставною, оскільки зобов’язання відповідача щодо оплати товару є простроченим починаючи з 09.06.2007.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті держмита в сумі 314,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонолітмонтаж»(01103, м. Київ, проїзд Військовий,1, р/р в АППБ «Аваль», МФО 380805, код 32667575), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Відкритого акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. С.Ковальської»(01013, м. Київ, вул. Будіндустрії,7, р/р 5501 в АКБ «Київ»м. Києва, МФО 322498, код 05523398) 28191 (двадцять вісім тисяч сто дев’яносто одну) грн. 78 коп. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 540 (п’ятсот сорок) грн. 17 коп. – 3% річних, 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн. 21 коп. пені, 314 (триста чотирнадцять) грн. 75 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В інший частині позову відмовити.

Суддя О.А.Кролевець