донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.03.2008 р.                                                              справа №8/60пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Гези Т.Д. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Храпинська В.М., довіреність №60 від 21.01.2008року Різник Г.А., довіреність №49 від 16.01.2008року,

від відповідача:

від третьої особи:

Кензировська В.В., довіреність №01/01/2 від 09.01.2008року,

Зубко П.Ф., виписка з протоколу №1 від 26.09.1993року

Аксьонова А.В., довіреність б/н від 01.03.2008року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Відкритого акціонерного товариства "Шляхводбуд" м.Маріуполь та Закритого акціонерного товариства "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

31.01.2008 року

по справі

№8/60пд (Ємельянов А.С.)судді Мартюхіна Н.О., Морщагіна Н.С.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Шляхводбуд" м.Маріуполь

до

Закритого акціонерного товариства "Будмеханізація" м.Маріуполь

про

спонукання виконати дії та стягнення 140 280 грн. 00 коп.

та за зустрічним позовом

до

про

Закритого акціонерного товариства "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області

Відкритого акціонерного товариства "Шляхводбуд" м.Маріуполь Донецької області

спонукання виконати дії, стягнення збитків у розмірі 42 681 грн. 00 коп. та моральної шкоди у сумі 97 319 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Шляхводбуд" м.Маріуполь Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області про зобов’язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування майном та права на господарську діяльність шляхом забезпечення користування дорогою загального призначення для прокладення підземної мережі газопроводу та каналізації, мережі водопроводу та електрокабелів, для проїзду пожежних машин та машин швидкої допомоги на рятувальну станцію, а також про стягнення збитків у розмірі 140280 грн. /арк. справи 2-4, том1/.

Ухвалою від 29.05.2007року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Лебединську сільську раду Новоазовського району Донецької області, с.Лебединське./арк. справи 92, том1/.

11.06.2007року Закрите акціонерне товариство "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області звернулось до господарського суду з зустрічною позовною заявою до позивача (з урахуванням клопотання від 28.01.2008року ) про зобов’язання позивача повернути відповідачу самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0126 га, яка належить Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” на підставі договору оренди від 11.01.2005р. (реєстраційний номер 01) та розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області;зобов’язання позивача за власні кошти привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0126 га, яка належить Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” на підставі договору оренди від 11.01.2005р. (реєстраційний номер 01) та розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області, у гідний для користування стан згідно земельно-кадастрової документації та діючого законодавства;зобов’язання позивача відновити межові знаки, які визначають межі його земельної ділянки, згідно проекту відводу земельної ділянки, наданої йому в суборенду відповідно до договору суборенди від 21.05.2004р.;зобов’язання позивача очистити від шлаку відсипану ним без згоди та відома відповідача тимчасову під’їздну дорогу через усю ділянку Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація” згідно припису Державної екологічної інспекції Азовського моря від 08.11.2006р.;зобов’язання позивача згідно припису Державної екологічної інспекції Азовського моря від 08.11.2006р. прибрати належні йому побутові приміщення, будівельні матеріали та будівельне сміття з земельної ділянки, яка належить Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” на підставі договору оренди від 11.01.2005р. (реєстраційний номер 01) та розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області; стягнення збитків у розмірі 42681 грн. та моральної шкоди у сумі 97319 грн./арк. справи 102-107, том1; арк. справи 7, том3/.

Ухвалою від 11.06.2007року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом./арк. справи 157, том1/.

Рішенням від 31.01.2008року господарський суд Донецької області відмовив повністю у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Шляхводбуд”, м.Маріуполь до Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація”, м.Маріуполь про зобов’язання усунути перешкоди у здійсненні права користування майном і права на господарську діяльність шляхом забезпечення користуванням дорогою загального призначення для прокладення підземної мережі газопроводу та каналізації, мережі водопроводу та електрокабелів, для проїзду пожежних машин та машин швидкої допомоги на рятувальну станцію та про стягнення збитків у розмірі 140280 грн. 00 коп.; зустрічні позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація”, м.Маріуполь до Відкритого акціонерного товариства „Шляхводбуд”, м.Маріуполь задоволені частково, зобов’язав Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд”, м.Маріуполь повернути Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація”, м.Маріуполь самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0126 га, яка належить Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” на підставі договору оренди від 11.01.2005р. (реєстраційний номер 01) та розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області, зобов'язав Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд”, м.Маріуполь прибрати належні йому побутові приміщення, будівельні матеріали та будівельне сміття з земельної ділянки, яка належить Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” на підставі договору оренди від 11.01.2005р. (реєстраційний номер 01) та розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області, в решті зустрічних позовних вимог відмовив. /арк. справи 24- 28, том3/.

Рішення мотивоване тим, що рішенням №19 від 24.04.2002року Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області вирішено передати Кошелєву Станіславу Герасимовичу в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,02 га, яка розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області для розміщення комплексу водних атракціонів та торгівельного майданчику; 01.06.2002року між приватним підприємцем Кошелєвим Станіславом Герасимовичем та Лебединською сільською радою Новоазовського району Донецької області був підписаний договір оренди, згідно з яким перший прийняв у строкове платне користування вказану вище земельну ділянку; 21.05.2004року між приватним підприємцем Кошелєвим Станіславом Герасимовичем та Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” було укладено договір суборенди, відповідно до умов якого позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,02 га, яка розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області. Рішенням №1V/14-308 від 30.12.2004року Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області вирішено передати Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 1,4165 га, яка розташована на території Новоазовського району у с.Сопіне для будівництва яхт-клубу.11.01.2005року між відповідачем та Лебединською сільською радою Новоазовського району Донецької області був підписаний договір оренди (реєстраційний номер 01), згідно з яким Закрите акціонерне товариство „Будмеханізація” прийняло у строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку; в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність дороги загального користування, яка проходить через земельну ділянку Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація”, але за твердженнями відповідача та третьої особи на земельній ділянці, переданій в оренду відповідачу, дорога загального користування відсутня; виходячи зі змісту висновку №3603/23 від 29.10.2007року, складеного експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Трошиним С.В., проїзд, розташований на території земельної ділянки, наданої в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханіхзація”, не є автомобільною дорогою загального користування, а є внутримайданчиковим проїздом;між огорожами земельних ділянок, наданих в оренду відповідачу та Відкритому акціонерному товариству „ММК імені Ілліча”, існує можливість для проїзду транспортних засобів до земельної ділянки позивача. Тобто, технічно можливо здійснити проїзд до об’єктів Відкритого акціонерного товариства „Шляхводбуд”, не зачіпаючи земельну ділянку відповідача; судом встановлено відсутність дороги загального користування на земельній ділянці площею 1,4165 га, яка надана в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” згідно з договором від 11.01.2005року, тому суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту вчинення Закритим акціонерним товариством „Будмеханізація” будь-яких дій, перешкод, що порушують право позивача на користування вказаною дорогою та, як наслідок, належною йому на праві оренди земельною ділянкою та розташованим на ній майном; обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 140280 грн. позивач посилається на ті обставини, що внаслідок встановлення відповідачем огорожі наданої йому в оренду земельної ділянки, будівельного майданчика позивача та дороги загального користування, він був змушений зупинити прокладення підземних мереж газопроводу і каналізації, проте, позивачем не доведено, а судом не встановлено факту вчинення відповідачем будь-яких неправомірних дій, які порушують права Відкритого акціонерного товариства „Шляхводбуд”; виходячи зі змісту наданого до матеріалів справи розрахунку, позивачем збитками вказано витрати на будівництво під’їздної дороги, прокладення водо -, та газопроводу, проведення мереж каналізації, які не є збитками у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України. Зокрема, прокладення позивачем водо -, газопроводу, каналізації не обумовлено вчиненням з боку відповідача будь-яких дій.

Відносно вимог зустрічного позову суд першої інстанції зазначив наступне, законним землекористувачем земельної ділянки площею 1,4165га, яка розташована на території Ново азовського району у с. Сопіне на підставі договору від 11.01.2005року є ЗАТ “Будмеханізація”; за змістом акту від 23.01.2007року, складеного комісією у складі Лебединського сільського голови, фахівців з землеустрою Лебединської сільської ради, начальника Новоазовської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Приватного підприємства „Новоазовський земельно-кадастовий центр”, Новоазовського районного відділу земельних ресурсів, конфігурації земельної ділянки до нього, викопіювань тахеометричної зйомки, проведеної ПП „Новоазовський земельно-кадастовий центр” частина зазначеної вище земельної ділянки розміром 0,0126 га самовільно зайнята Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд”, вказані обставини також підтверджені висновком судової експертизи №3603/23 від 29.10.2007року, відповідно до якого є накладення землекористування позивача з земельною ділянкою відповідача розміром 0,0126 га, землями Лебединської сільської ради розміром 0,0059 га та земельною ділянкою бази ВАТ “ММК імені Ілліча”; згідно з актом №122 від 08.12.2007року Державної екологічної інспекції Азовського моря, всупереч положенням ст.125 Земельного кодексу України, позивач розмістив на земельній ділянці, наданій в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” за договором від 11.01.2005року, будівельні матеріали, будівельне сміття та побутові приміщення; у відзиві від 05.07.2007року та у судових засіданнях позивач підтвердив вказані вище обставини. Будь-яких доказів наявності права користування зазначеною земельною ділянкою ВАТ „Шляхводбуд” не представило. Використання Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” земельної ділянки площею 0,0126 га, наданої в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація”, за відсутності у нього відповідних документів на неї, суд дійшов висновку, що Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” спірна земельна ділянка зайнята самовільно.Земельним кодексом України передбачений такий спосіб захисту прав та інтересів землекористувачів як приведення самовільно зайнятих земельних ділянок у придатний для використання стан. Крім цього, за змістом вказаних норм, позивач при заявлені позовних вимог має визначити дії, які повинна провести винна особа для відновлення становища, яке існувало до порушення її прав та законних інтересів, проте, виходячи зі змісту зустрічної позовної заяви (з урахуванням клопотання від 28.01.2008року) Закритим акціонерним товариством „Будмеханізація” заявлені вимоги про приведення самовільно зайнятої позивачем земельної ділянки площею 0,0126 га, яка належить відповідачу згідно договору оренди від 11.01.2005року, у гідний для користування стан, не визначено, які самі дії повиннна провести сторона для відновлення становища, яке існувало до порушення ним меж земельних ділянок, тому зустрічні позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без задоволення. Посилання на припис №122 від 08.12.2007р. як на доказ прокладення шлаком тимчасової під’їзної дороги саме Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” за висновками суду є неправомірними з огляду на те, що у вказаному приписі лише встановлений факт проходження через усю земельну ділянку ЗАТ „Будмеханізація” відсипаної шлаком тимчасової під’їздної дороги до рятувальної станції, але не вказано, ким саме зазначена дорога відсипана шлаком, що є підставою для залишення без задоволення зустрічних позовних вимог про зобов’язання ВАТ „Шляхводбуд” очистити від шлаку відсипану ним через земельну ділянку ЗАТ „Будмеханізація” тимчасову під’їздну дорогу за недоведеністю. Враховуючи відсутність у Закритого акціонерного товариства “Будмеханізація” права власності на вказану земельну ділянку, а також виходячи з того, що їм не доведено існування межових знаків до порушення Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” меж земельних ділянок, не визначено їх виду, зустрічні позовні вимоги в цій частині залишаються без задоволення.Згідно з розрахунком, складеним Закритим акціонерним товариством “Будмеханізація”, останнім збитками визначено витрати на установку металевої огорожі з сітчатих панелей у сумі 7275 грн., встановлення залізобетонного забору на суму 10729 грн., витрати на приготування бетону, прибирання та вивезення будівельного сміття на суму 24677 грн. Всупереч вимогам ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, ЗАТ “Будмеханізація” будь-яких доказів понесення ним збитків на сумі 24677 грн. внаслідок прибирання та вивезення будівельного сміття до матеріалів справи не надано, не доведено, що ним було прибрано та вивезено будівельне сміття ВАТ “Шляхводбуд”. За висновками суду першої інстанції, витрати понесені Закритим акціонерним товариством “Будмеханізація”на встановлення огорожі наданої йому в оренду земельної ділянки не є збитками у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України. Зокрема, не доведено причинного зв’язку між діями ВАТ “Шляхводбуд” та здійсненням ЗАТ “Будмеханізація” витрат на встановлення огорожі наданої у користування земельної ділянки, всупереч вимогам ст.33 Господарського процесуальнго кодексу України ЗАТ “Будмеханізація” не надано жодних доказів розміру заявленої моральної шкоди в сумі 97319 грн.; в чому складається підрив ділової репутації та яким чином він відобразився на діяльності суб’єкта господарювання.

Відкрите акціонерне товариство "Шляхводбуд" м.Маріуполь Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати частково рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2008року у справі №8/60пд в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачу та в частині задоволення вимог відповідача про повернення зайнятої землі площею 0,0126 га; залучити в якості другого відповідача Лебединську сільську раду Новоазовського району Донецької області с.Лебединське Новоазовського району Донецької області і прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Шляхводбуд" м.Маріуполь Донецької області посилаючись на невідповідність висновків викладених у рішенні суду фактичних обставин справи. /арк. справи 36-40, том3/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд за своєю ініціативою залучив в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Лебединську сільська рада Новоазовського району Донецької області с.Лебединське Новоазовського району Донецької області. У порушення ст. 198 Земельного кодексу України не було здійснено узгодження з суміжним землекористувачем –ВАТ “Шляхводбуд”; проект землевідводу відповідачу за первісним позовом не узгоджений з контролюючими природоохоронними органами, проект відводу не пройшов державну експертизу, у порушення ст. 19 Земельного кодексу України в рішенні про землевідвод не вказана категорія земель, що виділяються, порушені державні будівельні норми ДБН Б.1.1 –4-2002, оскільки земельна ділянка виділена без міськбудівельного обґрунтування, виходячи з викладено, суд першої інстанції безпідставно не задовольнив клопотання позивача за первісними позовом відносно залучення третьої особи у справі у якості другого відповідача. Висновок будівельно-технічної експертизи №3603/23 від 29.10.2007року не відповідає дійсності, є неповним та необґрунтованим, оскільки проїзд к ділянці позивача за первісним позовом не може бути запроектовано у полосі 6 м в зв’язку з тим, що мінімальна ширина полоси руху –3,5 м, габарит мінімального від краю проїзду до огради - 1,5 м / ДБН 360-92/, неможливо здійснити розворот пожежних автомобілів та заїзд у існуючи ворота пансіоната “ Надія” на полосі 6 м, мінімальний радіус розвороту автомашин 30м. / ДБН 360-92/, спірний проїзд з твердим покриттям побудований ВАТ “ММК ім.Ілліча”, проходить через ділянку відповідача за первісним позовом, перекритий відповідачем воротами, даний проїзд є єдиною дорогою до ділянки позивача за первісним позовом. Площа будови позивача повністю відповідає розміру виділеної земельної ділянки , самовільне заняття землі площею 1,1126 га відсутнє, тому в цій частині рішення повинно бути скасоване.

Закрите акціонерне товариство "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області також звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на це ж рішення господарського суду Донецької області, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні за зустрічними позовними вимогами про зобов’язання ВАТ “Шляхводорбуд” за власні кошти привести самовільно зайняту територію земельної ділянки площі 0,0126 га у належний для використання стан у відповідності з земельно-кадастровою документацією та діючим законодавством; зобов’язання позивача за первісним позовом очистити від шлаку відсипану без згоди та відома відповідача за первісним позовом тимчасову під’їздну дорогу; стягнення збитків у розмірі 42681 грн. та моральної шкоди у сумі 97319 грн. та прийняти нове рішення, яким задовольнити дані зустрічні вимоги, в інші частині рішення залишити без змін посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. /арк. справи 44-54, том3/.

На підтвердження своїх вимог за апеляційною скаргою Закрите акціонерне товариство "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області посилається на те, що суд повинен був застосувати конкретні засоби по відновленню ділянки, а саме - знесення самовільно побудованої частини споруди на земельній ділянці, що належить відповідачу за первісним позовом на підставі договору оренди від 11.01.2005року , рег.№ 001; господарським судом не розглядалось питання щодо права власності на самовільно побудоване на самовільно зайнятій земельній ділянці нерухоме майно; не згоден з рішенням суду першої інстанції відносно відмови у задоволенні вимог щодо зобов’язання позивача за первісним позовом очистити від шлаку відсипану позивачем тимчасову під’їздну дорогу, яка проходить через усю ділянку ЗАТ “Будмеханізація”. внаслідок противоправних дій позивача за первісним позовом відповідач за первісним позовом не мав можливості користуватись своєю земельною ділянкою, унаслідок чого поніс збитки на суму 24679грн.00коп.; моральна шкода в сумі 97319грн.00коп. спричинена проведенням великої кількості перевірок контролюючих та правоохоронних органів, внаслідок чого було підірвано довіру до діяльності відповідача за первісним позовом.

У порушення ст. 90 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції не прийняв до уваги порушення позивачем за первісним позовом норм законодавства та не виніс окремої ухвали відносно його дій.

Представник Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області с.Лебединське Новоазовського району Донецької області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ВАТ“Шляхводбуд” та задовольнити апеляційну скаргу ЗАТ “Будмеханізація” , оскільки позивач за первісним позовом ніяких позовних вимог до сільради не заявляв, тому відповідно до ст. 21 ГПК України сільрада не може бути залучена до участі у справі у якості другого відповідача; питання законності надання ЗАТ “Будмеханізація” земельної ділянки позивачем за первісним позовом не піднімалось; ЗАТ “Будмеханізація” були надані суду правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1,4165 га, яка розташована в с.Сопіно. Проект відводу земельної ділянки ЗАТ “Будмеханізація” узгоджений з державними природоохоронними органами –є висновок державної екологічної експертизи Азовського моря. Факт самовільного заняття земельної ділянки ВАТ “Шляхводбуд” підтверджується документами, що є в матеріалах справи, та поясненнями позивача за первісним позовом. Судом першої інстанції зроблений вірний висновок відносно відсутності шляху загального користування.

Лебединська сільська рада Новоазовського району Донецької області с.Лебединське Новоазовського району Донецької області не погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні зустрічних вимог ЗАТ “Будмеханізація” відносно зобов’язання ВАТ “Шляхводбуд” очистити від шлаку тимчасовий під’їзний шлях відсипану позивачем за первісним позовом без відому та згоди ЗАТ “Будмеханізація” через земельну ділянку, яка належить відповідачу за первісним позовом, оскільки відповідно акту Державної екологічної інспекції Азовського моря від 08.12.2006 № 122 зазначено, що на період будівництва рятувальної станції ВАТ “Шляхводбуд” через усю ділянку ЗАТ “Будмеханізація” відсипана шлаком тимчасова під’їзна дорога до рятувальної станції. ВАТ “Шляхводбуд” в своїх поясненнях від 05.07.2007року пояснив, що “Ділянка тимчасової шлакової догори буде ліквідована після відкриття заїду на площадку будівництва”. Вважає обґрунтованим вимогу ЗАТ “Будмеханізація” про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме: зобов’язати ВАТ “Шляхводбуд” привести самовільно зайняту земельну ділянку у гідний для користування стан згідно з земельно –кадастрової документації та діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційні скарги, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №19 від 24.04.2002р. Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області вирішено передати Кошелєву Станіславу Герасимовичу в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,02 га, яка розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області для розміщення комплексу водних атракціонів та торгівельного майданчику. /арк. справи 6, том1/

01.06.2002р. на підставі вказаного рішення між приватним підприємцем Кошелєвим Станіславом Герасимовичем та Лебединською сільською радою Новоазовського району Донецької області був підписаний договір оренди, згідно з яким перший прийняв у строкове платне користування вказану вище земельну ділянку./арк. справи 7-11, том1/

21.05.2004року між приватним підприємцем Кошелєвим Станіславом Герасимовичем та Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” було укладено договір суборенди, відповідно до умов якого ВАТ “Шляхводбуд” прийняло у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,02 га, яка розташована у с.Сопіне, Новоазовського району Донецької області. /арк. справи 12-14, том1/.

Рішенням №1V/14-308 від 30.12.2004року Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області вирішено передати Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 1,4165 га, яка розташована на території Новоазовського району у с.Сопіне для будівництва яхт-клубу./арк. справи 16, том1/

11.01.2005року між відповідачем та Лебединською сільською радою Новоазовського району Донецької області був підписаний договір оренди (реєстраційний номер 01), згідно з яким Закрите акціонерне товариство „Будмеханізація” прийняло у строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку./арк. справи 97, том1/

Відповідно до ст.95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі тощо.

Відповідно до ч.2, 3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Предмет позовних вимог за первісним позовом - зобов’язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою та права на господарську діяльність шляхом забезпечення користування дорогою загального призначення для прокладення підземної мережі газопроводу та каналізації, мережі водопроводу та електрокабелів, для проїзду пожежних машин та машин швидкої допомоги на рятувальну станцію у зв’язку з вчиненням відповідачем перешкод у здійсненні права користування, а також про стягнення збитків у розмірі 140280 грн./арк. справи 2-3, том1/.

Згідно із ч.2 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно висновку №3603/23 від 29.10.2007року судової інженерно-технічної експертизи, яка призначена судом першої інстанції з метою встановлення факту наявності на земельній ділянці відповідача дороги загального користування, проїзд, розташований на території земельної ділянки, наданої в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханіхзація”, не є автомобільною дорогою загального користування, а є внутрішньомайданчиковим проїздом. /арк. справи 106-110, том2/.

Крім того, згідно експертного висновку проїзд до земельної ділянки позивача –запроектовано при землевідводі ділянки позивача за первісним позовом; технічно здійснити проїзд до ділянки мимо території, що відведена відповідачу за первісним позовом можливо. /р.3,р.4 висновку/.

Заперечення позивача за первісним позовом викладені у апеляційній скарзі відносно безпідставності висновків, які зроблені експертом, є необґрунтованим, оскільки вони не стосуються правильності чи повноти зроблених висновків експерта, не спростовують його висновків, а стосуються тільки того, що проїзд до ділянки позивача за первісним позовом не може бути запроектовано у полосі 6 м в зв’язку з тим, що мінімальна ширина полоси руху –3,5 м, габарит мінімального від краю проїзду до огради - 1,5 м / ДБН 360-92/, неможливо здійснити розворот пожежних автомобілів та заїзд у існуючи ворота пансіоната “ Надія” на полосі 6 м, мінімальний радіус розвороту автомашин 30м. / ДБН 360-92/, що ніяким чином не стосується предмета позовних вимог.

Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” не надано належних доказів наявності порушень з боку експерта при складанні експертного висновку у використанні Державних будівельних норм України, які регулюють предмет дослідження експертизи по справі.

Позивач за первісним позовом з клопотанням про здійснення додаткової або повторної експертизи в зв’язку з неповнотою висновку експерта або його невідповідності фактичним обставинам справи до суду першої інстанції не звертався.

Висновок №3603/23 від 29.10.2007року судової інженерно-технічної експертизи оцінений судом першої інстанції відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та визнаний таким, що є повним, правомірним та відповідаючим фактичним обставинам справи.

Факти, викладені у висновку експерта, також підтверджуються поясненнями №307 від 11.07.2007року Новоазовського районного відділу земельних ресурсів, згідно з якими дорога загального користування на земельній ділянці Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація” відсутня та згідно генерального плану с.Сопіне Новоазовського району не існувала взагалі. Окремий під’їздний шлях до ділянки приватного підприємця Кошелєва Станіслава Герасимовича запроектований між ділянкою відповідача і Відкритого акціонерного товариства „ММК імені Ілліча” та винесений в натурі (ширина 6 м).

Крім того, позивач за первісним позовом у відзиві від 05.07.2007року, також посилається на той факт, що через земельну ділянку відповідача проходить не дорога загального користування, а тимчасовий шлаковий проїзд./арк. справи 64, том2/.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції зробив правомірний висновок що матеріалами справи не підтверджується наявність дороги загального користування на земельній ділянці, користувачем якої є відповідач за первісним позовом, а також не доводять наявності будь-яких дій з боку Закритого акціонерного товариства „Будмеханізація”, направлених на порушення прав позивача, які є предметом розгляду по цій справі. Недоведеність факту вчинення Закритим акціонерним товариством „Будмеханізація” будь-яких дій, перешкод, що порушують право позивача на користування вказаною дорогою та, як наслідок, належною йому на праві оренди земельною ділянкою та розташованим на ній майном, унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно посилання позивача за первісним позовом відносно неправомірності винесення рішення №1V/14-308 від 30.12.2004року, яким Лебединською сільською радою Новоазовського району Донецької області вирішено передати Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” в оренду строком на 49 років передано земельну ділянку площею 1,4165 га, яка розташована на території Новоазовського району у с.Сопіне для будівництва яхт-клубу./арк. справи 16, том1/, є безпідставним, оскільки дане рішення не було в установленому порядку визнано недійсним, скасоване.

Позовні вимоги за первісним позовом щодо стягнення збитків в сумі 140280 грн. також ґрунтуються на факті здійснення відповідачем за первісним позовом перешкод у здійсненні права користування майном та права на господарську діяльність, але, оскільки виходячи з вищевикладеного, факт наявності даних перешкод є недоведеним, тобто,не доведена наявність протиправної поведінки відповідача за первісним позовом та, як наслідок, причинного зв'язку між поведінкою відповідача за первісним позовом та матеріальними витратами, понесеними позивачем на зазначену суму, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги про стягнення збитків у розмірі 140280 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Доводи скаржника відносно не задоволення клопотання ВАТ “Шляхводбуд” про залучення до участі у справі у якості відповідача Лебединську сільську раду Новоазовського району Донецької області, тому що даний спір виник у результаті необґрунтованого виділення земельної ділянки відповідачу за первісним позовом, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що первісні позовні вимоги та вимоги за зустрічним позовом були заявлені до Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області.

З клопотання ВАТ “Шляхводбуд” від 30.10.2007року вбачається, що підставою для залучення Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області в якості другого відповідача є доповнення позовних вимог про визнання недійсним рішення сільради від 30.12.2004року. Під збільшенням розміру позовних вимог /ч.2 ст.22 ГПК України/ слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов’язано з пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Оскільки ВАТ”Шляхводбуд” в клопотанні просить залучити Лебединську сільську раду Новоазовського району Донецької області в якості другого відповідача для надання додаткових позовних вимог, а саме, визнання недійсним рішення сільради від 30.12.2004року № 1У/14-308,про які не йшлося в його позовні заяві, суд першої інстанції обґрунтовано не задовольнив дане клопотання.

Стосовно вимог зустрічної позовної заяви судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка площею 1,4165 га, яка розташована на території Новоазовського району у с.Сопіне, на підставі договору оренди від 11.01.2005року (реєстраційний номер 01) надана у користування Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” для будівництва яхт-клубу.

Актом від 30.12.2004року були встановлені та погоджені межі земельної ділянки. /арк. справи 76-77, том1/.

Тобто, відповідач за первісним позовом є законним володільцем даної земельної ділянки, отримав її у порядку передбаченому законом.

За змістом акту від 23.01.2007року, складеного комісією у складі Лебединського сільського голови, фахівців з землеустрою Лебединської сільської ради, начальника Новоазовської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Приватного підприємства „Новоазовський земельно-кадастовий центр”, Новоазовського районного відділу земельних ресурсів, конфігурації земельної ділянки до нього, викопіювань тахеометричної зйомки, проведеної ПП „Новоазовський земельно-кадастовий центр” частина зазначеної вище земельної ділянки розміром 0,0126 га самовільно зайнята Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд”./арк. справи 122-125, том1/

Вказані обставини також підтверджені висновком судової експертизи №3603/23 від 29.10.2007р., відповідно до якого є накладення землекористування позивача з земельною ділянкою відповідача розміром 0,0126 га, землями Лебединської сільської ради розміром 0,0059 га та земельною ділянкою бази ВАТ “ММК імені Ілліча”.

Згідно з актом №122 від 08.12.2007р. Державної екологічної інспекції Азовського моря, всупереч положенням ст.125 Земельного кодексу України, позивач розмістив на земельній ділянці, наданій в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація” за договором від 11.01.2005р., будівельні матеріали, будівельне сміття та побутові приміщення.

Позивач за первісним позовом в процесі розгляду справи дані факти не заперечував.

Оскільки єдиним доказом наявності у Відкритого акціонерного товариства „Шляхводбуд” права користування земельною ділянкою розміром 0,0126 га можуть бути належним чином оформлені документи на неї, які в матеріалах справи відсутні, враховуючи фактичне використання позивачем земельної ділянки площею 0,0126 га, наданої в оренду Закритому акціонерному товариству „Будмеханізація”, за відсутності у нього відповідних документів на неї, суд першої інстанції зробив правомірний висновок щодо того, що Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” спірна земельна ділянка зайнята самовільно.

Згідно ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам на підставі рішення суду.

За висновками суду першої інстанції, зустрічні позовні вимоги в частині зобов’язання Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд” повернути відповідачу самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0126 га та прибрати належні йому побутові приміщення, будівельні матеріали та будівельне сміття з земельної ділянки відповідача, за висновками суду підлягають задоволенню, що є правомірним та обґрунтованим.

Стосовно вимог зустрічного позову щодо зобов’язання Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд” за власні кошти привести самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0126 га у гідний для користування стан згідно земельно-кадастрової документації та діючого законодавства Донецький апеляційний господарський суд зазначає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у зустрічній позовній заяві не визначено, які дії суд першої інстанції повинен зобов’язати здійснити особу, яка самовільно зайняла земельну ділянку.

Зустрічні позовні вимоги про зобов’язання Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд” відновити межові знаки, які визначають межі його земельної ділянки згідно проекту відводу земельної ділянки підставно залишені господарським судом Донецької області без задоволення з огляду на те, що за приписами ч.1, 2 ст.106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними, а, як встановлено судом, Закрите акціонерне товариство “Будмеханізація” не є власником земельної ділянки площею 1,4165 га, яка розташована на території Новоазовського району у с.Сопіне, а має право користуватися нею на підставі договору оренди від 11.01.2005р.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги про зобов’язання Відкрите акціонерне товариство „Шляхводбуд” очистити від шлаку відсипану ним тимчасову під’їздну дорогу, Закрите акціонерне товариства „Будмеханізація” посилається на припис №122 Державної екологічної інспекції Азовського моря від 08.12.2006року. Посилання на нього як на доказ прокладення шлаком тимчасової під’їзної дороги саме Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” є неправомірними з огляду на те, що у вказаному приписі лише встановлений факт проходження через усю земельну ділянку ЗАТ „Будмеханізація” відсипаної шлаком тимчасової під’їздної дороги до рятувальної станції, але не вказано, ким саме зазначена дорога відсипана шлаком. Будь-яких інших доказів в обґрунтування позовних вимог в цій частині суду першої інстанції не надано.

Виходячи з викладеного, факт того, що прокладення шлаком тимчасової під’їзної дороги здійснено саме Відкритим акціонерним товариством „Шляхводбуд” матеріалами справи не підтверджується, тобто, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог в цій частині.

Щодо вимог про стягнення збитків, що спричинені самовільним заняттям земельної ділянки судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Стаття 156 Земельного кодексу України підставами для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, зокрема, є встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За приписами ст.22 Цивільного кодексу України під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою відповідальності за порушення зобовязання є вина особи, яка порушила зобовязання, якщо інше на встановлено договором або законом, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання (ст.614 Цивільного кодексу України).

Об’єктивною стороною правопорушення є наявність збитків в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов’язання, причинний зв’язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов’язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі розрахунку, що складений Зат “Будмеханізація”збитками визначено витрати на установку металевої огорожі з сітчатих панелей у сумі 7275 грн., встановлення залізобетонного забору на суму 10729 грн., витрати на приготування бетону, прибирання та вивезення будівельного сміття на суму 24677 грн.

Матеріалами справи не підтверджено понесення відповідачем за первісним позовом збитків на суму 24677 грн. внаслідок прибирання та вивезення будівельного сміття до матеріалів справи не надано, відповідачем також не доведено, що ним було прибрано та вивезено будівельне сміття ВАТ “Шляхводбуд”.

За висновками суду, витрати на суму 7275грн. та 10729грн., понесені Закритим акціонерним товариством “Будмеханізація” на встановлення огорожі наданої йому в оренду земельної ділянки, не є збитками у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідачем не доведено причинного зв’язку між діями позивача та здійсненням ним витрат на встановлення огорожі наданої у користування земельної ділянки.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги в цій частині судом першої інстанції обґрунтовано залишені без задоволення.

Нормами п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіював наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода за твердженням відповідача полягає у підриві ділової репутації, внаслідок направлення позивачем скарг у різні виконавчі органи, що призвело до проведення перевірок діяльності Закритого акціонерного товариства “Будмеханізація”та стало темою розмов керівників підприємств міста та інших населених пунктів.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що посилання відповідача на вказані обставини як на підставу відшкодування моральної шкоди є помилковим з огляду на те, що подання позивачем вказаних документів та проведення перевірок контролюючими органами не є діями, які порушують законні немайнові права відповідача. Будь-яких інших доказів втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності відповідач за первісним позовом суду першої інстанції не надав.

Посилання на той факт, що внаслідок неправомірних дій позивача за первісним позовом працівники підприємства не мали можливості здійснювати своє оздоровлення, що призвело до нанесення підприємству моральної шкоди, не обґрунтоване та безпідставне, оскільки даний факт ніяким чином не впливає на ділову репутацію підприємства, зниження престижу, не спричиняє підрив його діяльності.

З огляду на викладене, на думку судової колегії, відповідач за первісним позовом не довів суду спричинення йому моральних страждань, приниження ділової репутації, моральних переживань та настання інших негативних наслідків, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Посилання ЗАТ “Будмеханізація” на порушення судом першої інстанції ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, яка твердить, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організація, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу, є безпідставним, оскільки дані дії суд здійснює тільки при виявленні порушення законності або відповідних недоліків.

Ствердження ЗАТ”Будмеханізація” про те, що судом першої інстанції за власною ініціативою повинні уточнюватись вимоги за зустрічним позовом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ст. 22 ГПК України сторона сама повинна визначитись з предметом і підставою позову.

Відповідно до ст. ст. 54, 57 ГПК України позивач в позовній заяві повинен викласти докази, які підтверджують його вимоги, а також додати до заяви необхідні документи.

Посилання ЗАТ “Будмеханізація” на те, що господарським судом не розглядалось питання права власності на самовільно побудовану будівлю, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки це не є предметом вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом.

Доводи скаржників судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подані апеляційні скарги не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2008року у справі №8/60пд залишити без змін, апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства "Шляхводбуд" м.Маріуполь Донецької області та Закритого акціонерного товариства "Будмеханізація" м.Маріуполь Донецької області –без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Т.Д. Геза

Т.А. Шевкова

Надруковано: 6прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5-гсдо

6-третій особі