СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

28 лютого 2008 року

Справа № 20-7/433

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Антонової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, (Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк");

позивача: Куваєва Анастасія Сергіївна, довіреність № 2342 від 28.12.07 (Севастопольська філія Відкритого акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк");

відповідача: Вохмянін Аркадій Миколайович, довіреність № б/н від 04.12.07 (Приватне підприємство "Техно-Ман");

позивача: Льошина Наталя Володимирівна, довіреність № 2340 від 28.12.07, Севастопольська філія Відкритого акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк";

відповідача: Малинка Андрій Миколайович (повноваження перевірені), наказ 1 від 27.02.01, Директор (Приватне підприємство "Техно-Ман");

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Ілюхіна Г.П.) від 21.01.2008 р. у справі №20-7/433

за позовом           Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29,Київ 1,01001)

в особі Севастопольської філії Відкритого акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Леніна, 15,Севастополь,99011)

до           Приватного підприємства "Техно-Ман" (вул. Пожарова/Піонерська, 3/38,Севастополь,99008)

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 06.06.2001 року

ВСТАНОВИВ:

22.11.2007 (вх.№3951) Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Севастопольської філії звернувся до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Приватного підприємства „Техно-Ман” про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 06.06.2001, з посиланням на статті 181, 188 Господарського кодексу України та статті 651, 653, 654 Цивільного кодексу України (арк. с. 3-5).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.01.2008 р. у справі №20-7/433 у вказаному позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами підстави позовних вимог, має місце відсутність усієї сукупності умов для розірвання укладеного сторонами договору на підставі статті 651 Цивільного кодексу України та п.5.1. Договору.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесено при неправильному застосуванні норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач стверджує, що доводи, викладені в скарзі, є необґрунтованими, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні, яке відбулося 28 лютого 2008 року, представники позивачів апеляційну скаргу підтримали з підстав, вказаних в ній. Представники відповідача проти скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2001 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Керуючого Севастопольською філією (Орендодавець) та Приватним підприємством „Техно-Ман” (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення, згідно з яким Орендодавець надає, а орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 105 м2, яке складається з трьох кімнат, комори, коридору та туалету, за адресою: м. Севастополь, вул. Пожарова, 6 для використання під офіс, склад, магазин; приміщення передаються у справному стані по акту прийому-передачі; термін оренди визначений з 10.06.2001 по 10.06.2011 (т.1 арк.с.9)

Відповідно до пункту 4.1 Договору орендна плата з 01.09.2001 складає 637,35 грн. в місяць з щомісячною індексацією відповідно до офіційного курсу інфляції.

26.06.2001 сторонами складено Акт прийому-передачі приміщення по договору оренди нежитлового приміщення від 10.06.2001, згідно з яким приміщення вимагає поточного ремонту (т.1 арк.с.36).

23.04.2003 сторонами укладено Додаткову угоду № 1, в якій сторони домовились про збільшення щомісячної орендної плати до 955,50 грн. з 01.05.2003 з щомісячною індексацією та ПДВ в розмірі 20% орендної плати, та яка є невід'ємною частиною Договору оренди від 06.06.2001 (т.1 арк.с.10).

23.12.2005 Сторонами укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 06.06.2001 № 2, згідно з яким внесені зміни щодо площі орендованого приміщення: замість 105 м2 –112,60м2, місця розташування об’єкту: м. Севастополь, вул. Пожарова/Піонерська 6/38; Договір доповнено пунктом 1.1., згідно з яким, Балансова вартість нежитлового приміщення складає 465043,08 грн. з урахуванням індексації (т.1 арк.с.11).

Позивач здійснив перепланування, поточний та капітальний ремонт орендованого майна, витрати на ці роботи становили 66989,71 грн. (т.1 арк.с.37-78, т.2 арк.с.5-110).

30.08.2007 вих. №02-02/27-6142 позивач направив відповідачу лист-пропозицію про зміну умов договору оренди в частині розміру орендної плати до 13989,75 грн. щомісяця з урахуванням ПДВ , надавши проект Додаткової угоди № 3 до Договору оренди, згідно з якою у зв’язку з переглядом розміру орендної плати відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 1846 від 27.12.2006 (далі –Методика), та прийняттям 13.03.2007 Севастопольською міською Радою рішення № 1617, яким встановлено, що розмір орендної плати за оренду нерухомого майна визначається виходячи з вартості орендованого майна на момент оцінки об’єкту оренди та орендної ставки за використання цього майна (далі –рішення № 1617), та відповідно до звіту про експертну оцінку про вартість нерухомого майна загальною площею 112,60м2, що знаходиться за адресою: м. Севастополь, вул. Пожарова, 6, проведеною КК „Диана-Крим-Консалтинг”, від 27.07.2007 станом на 01.07.2007 вартість цього об’єкту становить 777209,00 грн. без врахування ПДВ (т.1 арк.с.12-15).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не надіслав позивачу відповіді на вказану пропозицію, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про розірвання договору оренди від 06.06.2001 на підставі пункту 5.1 цього договору, а також статті 188 Господарського кодексу України.

Судова колегія вважає цю вимогу обґрунтованою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 6, 627 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), ст. 179 Господарського кодексу України (далі –ГК України), сторони є вільними в укладенні договору, встановленні його умов і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд з урахуванням вимог законодавства.

Так у пункті 5.1 спірного договору, сторони передбачили, що у випадку зміни цінової політики держави, збільшення витрат Банку на утримання передаваємих в оренду приміщень, Орендодавець має право змінити по узгодженню з Орендатором ставку орендної плати. При незгоді Орендаря на зміну ставки орендної плати, Договір оренди підлягає розірванню у встановленому законом порядку.

Згідно з ч 2. ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У відповідності з ч. 3. ст. 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Згідно з ч. 4 вказаної статті, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Таким чином, дії та вимоги позивача повністю відповідають укладеному між сторонами договору (пункту 5.1), та статті 188 ГК України.

Твердження представників відповідача про те, що Методика не може бути підставою для перегляду умов спірного договору про орендну плату, так як вона підлягає застосування тільки при визначенні орендної плати державного та комунального майна, судова колегія не бере до уваги, так як підставою для розірвання договору є відсутність відповіді позивача у встановлений строк та право позивача, встановлене договором, на розірвання договору. Приймаючи рішення, суд не прийняв до уваги ці обставини та ухвалив помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2 частина 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Севастопольської філії задовольнити.

2. Рішення господарського суду м. Севастополя від 21.01.2008 р. у справі №20-7/433 скасувати.

3. Позов задовольнити.

4. Розірвати договір оренди № б/н від 06 червня 2001 року нежитлового приміщення загальною площею 105 м2, яке складається з трьох кімнат, комори, коридору та туалету, за адресою: м. Севастополь, вул. Пожарова, 6, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі керуючого Севастопольською філією та приватним підприємством „Техно-Ман”.

5. Стягнути з приватного підприємства "Техно-Ман" (м. Севастополь, 99000, пр. Генерала Острякова, буд. 90, кв. 92, фактична адреса: м. Севастополь, 99008, вул. Пожарова/Піонерська, буд. 3/38, ідентифікаційний код 31382157, рахунок № 31382157 в СФ АКБ „Укрсоцбанк” МФО 324195) на користь акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150) в особі Севастопольської філії відкритого акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Леніна, 15, м. Севастополь, 99011, рахунок № 9802 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195, ідентифікаційний код 09324193) судові витрати: державне мито у сумі 85,00 грн. (вісімдесят п’ять гривень, 00 коп.), а також 42,50 грн. (сорок дві гривні, 50 коп.) за подачу апеляційної скарги та плату за інформаційно-технічне обслуговування судового процесу у розмірі 118, 00 (сто вісімнадцять гривень, 00 коп.).

6. Доручити господарському суд міста Севастополя видати накази.

Головуючий суддя                                                  З.Д. Маслова

Судді                                                                                В.А. Лисенко

І.В. Антонова