ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2008 Справа № 8/559

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Неклеси М.П. (доповідач)

суддів: Павловського П.П, Чус О.В.

при секретарі судового засіданні: Мацекос І.М.

За участю прокурора : Кузьменко С.В., посвідчення № 57 від 10.05.07р.

Представників сторін:

від позивача: Підодвірний Т.І. представник, довіреність №б/н від 31.03.08;

від відповідача: Дерюга-Сурус О.М. представник, довіреність №б/н від 20.12.07;

від ДВС: представник не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008р. по справі № 8/559

за заявою відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля", м. Павлоград

за участю Державної виконавчої служби в м. Павлограді та Павлоградському районі,

м.Павлоград

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі:

за позовом прокурора м. Першотравенська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області

до відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля", м. Павлоград

про звернення стягнення на майно в сумі 774,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2002 року до господарського суду Дніпропетровської області звернувся з позовом прокурор м. Першотравенська (далі прокурор) в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області (далі УПФУП) про звернення стягнення на майно державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Дніпровська” дочірнього підприємства державної холдингової компанії "Павлоградвугілля" в сумі 774,03 грн.

заборгованості, у зв’язку з виплатою пенсії по інвалідності гр. Клімову В.С, який отримав виробничу травму на підприємстві відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2002р. зупинялось провадження по даній справі на підставі статей 1, 3 Закону України “Про введення мораторію на примусову реалізацію майна”, оскільки відповідач є державним підприємством з загальнодержавною формою власності.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2002р. провадження у справі поновлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2002р.-03.01.2003р. (суддя Дубінін І.Ю.) позовні вимоги задоволені, звернено стягнення на майно відповідача в сумі 774,03 грн. збитків на користь УПФУП; 51,00грн. витрат на державне мито в доход державного бюджету та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення видано накази 14.01.2003р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2004р. замінено ДВАТ “Шахта ”Дніпровська” ВАТ ДХК “Павлоградвугілля” його правонаступником –відкритим акціонерним товариством Державна холдингова компанія “Павлоградвугілля” (далі ВАТ “Павлоградвугілля”) на стадії виконання наказів господарського суду.

У січні 2008р. до господарського суду Дніпропетровської області звернулось ВАТ “Павлоградвугілля” з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (в порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України) на підставі частини 2 статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008р. задоволено вказану заяву. Визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2003р. по справі №8/559 таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, УПФУП звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вважає доводи скаржника необґрунтованими та неправомірними, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу від 21.02.2008р. залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом Дніпропетровської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі, зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

З матеріалів справи вбачається, що 26.07.2004р. було відкрито виконавче провадження з виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2002р.-03.01.2003р. (а.с.43)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005р. порушено провадження у справі №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. (а.с.45)

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон) та на виконання вищевказаної ухвали, 24.09.2005 року у газеті “Урядовий кур’єр” №181 було надруковано оголошення про порушення справи №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля”, в якому було зазначено строк, передбачений статтею 14 Закону, для подання конкурсними кредиторами заяв з вимогами до боржника.

Частина 15 статті 11 Закону наголошує, що після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Згідно статті 1 Закону конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Грошові вимоги позивача виникли до порушення справи про банкрутство відповідача, тому перший є конкурсним кредитором.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Колегія суддів приймає до уваги те, що позивач, незважаючи на опублікування інформації про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство відповідача, протягом 30 днів з дня опублікування не подав до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Тобто позивач виявив бажання не приймати участь у справі про банкрутство відповідача, а відтак відмовився від подальшого стягнення з відповідача.

Згідно частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених законом.

Відповідно частини 2 статті 14 Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2006р. у справі №Б26/7/05 (а.с.54) затверджено реєстр вимог кредиторів відповідача, а також визнано погашеними вимоги конкурсних кредиторів, зокрема, не заявлені взагалі.

Абзацом 24 частини 1 статті 1 Закону визначене значення терміну “погашені вимоги кредиторів” - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Оскільки позивач як конкурсний кредитор не звертався взагалі до суду з заявою про грошові вимоги до відповідача, зазначені вимоги вважаються погашеними.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Дніпропетровської області правомірно дійшов висновку про те, що наказ господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2003р. є таким, що не підлягає виконанню.

Схожа думка щодо вирішення спору про визнання наказу арбітражного суду таким, що не підлягає виконанню викладена у постанові Верховного суду України (07/249) від 02.10.2007р. у справі №6/73.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008р. по справі № 8/559 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008р. по справі № 8/559 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                              М.П.Неклеса

Судді                                                                       П.П.Павловський

О.В.Чус