ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 р.

№ 05/2870

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. – головуючого,

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційні скарги

іноземного підприємства «Агропродукти Вільд Україна»

сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Росток»

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.10.2007

у справі

господарського суду

№ 05/2870

Черкаської області

за позовом

сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Росток»

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазінвестсоюз»

треті особи, що не

заявляють самостійних вимог на стороні позивача

1.          Уманська об’єднана державна податкова інспекція

2.          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області

третя особи, що не

заявляють самостійних вимог на стороні відповідача

іноземного підприємства «Агропродукти Вільд Україна»

про

визнання договору купівлі-продажу недійсним

в судовому засіданні взяли участь представники :

від заявника касаційної скарги 1

Денисенко Б.М. (дов. №010-03/07 від 18.05.2007)

від позивача

Нікіфоров І.К. (ліквідатор)

від відповідача

не з’явились

від третіх осіб 1,2

не з’явились

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2006 сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство “Росток” (далі : “Позивач”), звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазінвестсоюз” (далі: “Відповідач”) про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна № 59-14/02-2002 від 14.02.2002.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 03.07.2006 позовні вимоги задоволено повністю. Договір купівлі-продажу від 14.02.2002р. № 59-14/02-2002, укладений між СВАТ “Росток” та ТОВ “Енергогазінвестсоюз” про відчуження рухомого та нерухомого майна на загальну суму 438 498 грн., яке знаходиться за адресою: с. Вільшанка, Жашківського р-ну, Черкаської області визнано недійсним. Стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду 25.09.2006 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що установчими документами позивача не передбачалось попереднього прийняття рішення зборів акціонерів позивача про відчуження спірного майна, а регламентовано порядок подальшого затвердження таких угод зборами акціонерів та спостережною радою, фактична передача майна за спірною угодою свідчить про її схвалення органами управління позивача, доводи про існування податкової застави майна боржника на момент відчуження визнані апеляційним судом необґрунтованими. Згідно до поданого відповідачем клопотання апеляційним судом застосовано норми законодавства про позовну давність щодо визнання спірної угоди недійсною.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2007 касаційну скаргу позивача залишено без змін, постанову суду апеляційної інстанції залишено без задоволення.

30.07.2007 до суду надійшла заява від позивача про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 25.09.2006 за нововиявленими обставинами.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.10.2007 заяву позивача залишено без задоволення, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2006 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач та іноземне підприємство «Агропродукти Вільд Україна»(далі –підприємство) звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просили:

позивач –скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 01.10.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 63 Цивільного кодексу УРСР, статей 35, 83, 112 Господарського процесуального кодексу України;

підприємство –скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 01.10.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 63 Цивільного кодексу УРСР, статей 35, 83, 112 Господарського процесуального кодексу України.

12.02.2008 до Вищого господарського суду України надійшло клопотання від відповідача №12/1 про відкладення розгляду справи у зв’язку з тим, що про призначення справи до розгляду 13.02.2008 відповідач дізнався випадково, що на його адресу: 04073, м. Київ, вул. Сірецька, 37-А, не надходило ухвали про призначення справи до розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне відхилити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з тим, що відповідно до даних автоматизованої системи «Діловодство»та реєстру для передачі рекомендованої кореспонденції від 18.01.2008, ухвала Вищого господарського суду України від 18.01.2008 про прийняття до провадження касаційних скарг іноземного підприємства «Агропродукти Вільд Україна», сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Росток»та призначення справи до розгляду на 13.02.2008 була направлена на адреси сторін у справі, в тому числі на адресу відповідача, зокрема, 04073, м. Київ, вул. Сірецька, 37-А.

Переглянувши у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 111-10 Господарського процесуального кодексу України (далі –Кодекс) підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 112, 113 Кодексу господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно з частиною 5 статті 114 Кодексу за результатами перегляду судового рішення приймаються:

1) рішення - у разі зміни або скасування рішення;

2) постанова - у разі зміни або скасування постанови;

3) ухвала - у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.10.2007 заяву позивача залишено без задоволення, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2006 залишено без змін.

Отже, судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови від 01.10.2007 було порушено вимоги частини 5 статті 114 Кодексу та прийнято інший процесуальний документ, ніж той, який передбачено чинним законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України, вважає, що постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.10.2007 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа направленню на новий розгляд до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційні скарги іноземного підприємства «Агропродукти Вільд Україна»та сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Росток»задовольнити частково.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.10.2007 скасувати, справу №05/2870 направити на новий розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2006року до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Головуючий Б. Поляков

Судді                                                                        Л. Катеринчук

Н. Ткаченко