ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р.

13:25

Справа №  7/903/07

м. Миколаїв

За позовом:
Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва, 54028,
м.Миколаїв, вул. Гмирьова, 1, корп. 1

до відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про: стягнення з відповідача заборгованості
в сумі 3141,25 грн.

Суддя
Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

Представники:

Від позивача: Мезінов О.Г., дов №
9205/10/10-014 від 09.07.2007р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:
Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Миколаєва звернулась до
господарського суду із позовними вимогами про стягнення з Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи -ОСОБА_1 заборгованості в сумі
3141,25 грн.

Ухвали господарського суду від
06.12.2007р. та додана до них позовна заява з додатком надіслані на
адресу відповідача повернулись до суду з відміткою пошти: “за вказаною адресою
не знаходиться”. Враховуючи, що ухвали господарського суду від 06.12.2007р. та
додана до них позовна заява з додатком надіслані на адресу відповідача:
АДРЕСА_1, яка зазначена в позовній заяві та свідоцтві про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (а.с. 5),
то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи.

Відповідач відзив на позовну заяву
та заперечень проти позову не надав.

Суд вважає, що справа може бути
розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність
повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не
перешкоджає вирішенню спору.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд -

в с т  а н о в и в:

Відповідач зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (а.с. 5), та є
платником податків та обов'язкових платежів.

10.04.2007р. фахівцями Державної
податкової адміністрації Миколаївської області здійснена перевірка діяльності господарської
одиниці “магазин”, що знаходиться в м.Миколаєві, вул. Космонавтів, 94 та
належить СПД ОСОБА_1, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, про що було складено акт перевірки № 14000335/23-50 (а.с. 7-8),
яким встановлено: - порушення відповідачем: п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 6
липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) (далі Закон
України № 265/95-ВР)
а саме:

-          не проведення розрахункової операції
через РРО та РК на суму 133,15 грн. та невидача відповідного розрахункового
документу;

-          незберігання фіскального звітного
документу (Z звіту) № 1736 в КОРО № /2895 від 18.07.2006р.

-          невідповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків, сумі коштів яка зазначена у денному звіті РРО
становить 427,10 грн.

На підставі акту перевірки №
14000335/23-50 від 10.04.2007р., позивачем прийняте рішення про застосування до
відповідача штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 24.04.2007 року
яким застосовано до СПД ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3141,25
грн.

Вищевказане рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій відправлене на адресу відповідача
24.04.2007р.

26.04.2007 року ДПІ у Ленінському
районі складено акт № 85 про неможливість вручення рішення про застосування
фінансових санкцій СПД ОСОБА_1 в якому зазначено, що рішення про застосування
до відповідача штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 24.04.2007 року
направлене рекомендованим листом на юридичну адресу відповідача 24.04.2007 року
(лист № 663457 від 24.04.2007 року), повернулось без вручення у зв'язку з
незнаходженням адресату за даною адресою. На підставі п. 4.9 ст. 4 “Порядку
направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень
платниками податків”, затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.2001 року №
253, зареєстрованим Мін'юстом України 06.07.2001 року за № 567/5758 рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 24.04.2007 року,
розташовується на дошці податкових оголошень. 26.04.2007 року.

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 24.04.2007 року у встановленому законом
порядку відповідачем не оскаржувалось.

Органи державної податкової служби
на підставі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” мають право в
установленому законом порядку проводити перевірки дотримання суб'єктами
господарської діяльності вимог податкового законодавства, за результатами яких
донараховувати податкові зобов'язання, застосовувати штрафні санкції та
стягувати їх до бюджетів згідно діючого законодавства.

П. 17 ст. 2 Закону України №
1776-ІІІ встановлено, що фінансова санкція -грошова сума, що стягується за
порушення вимог цього Закону з суб'єктів підприємницької діяльності за місцем
їх реєстрації до відповідного місцевого бюджету.

Згідно до ст. 25 Закону України № 1776-ІІІ,
суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової
служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідач станом на день розгляду
справи у суді заборгованість в сумі 3141,25
грн. не сплатив.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 160-163,
167, 254 КАСУ Господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р відсутній,
ЄДРФО НОМЕР_1) на користь Державного бюджету Ленінського району м.Миколаєва
р/р 0005, код 21080900) заборгованість у розмірі 3141,25 грн.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя