КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2008                                                                                           № 32/485

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Михальської Ю.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Лук’яненко Є.В. - за дов

від відповідача - Кісельова Л.В. – за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.11.2007

у справі № 32/485

за позовом                               Державного підприємства Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів

до                                                   Акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.11.2007 у справі № 32/485 в задоволенні позовних вимог Державного підприємства Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про визнання договору недійсним відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить рішення скасувати, стверджуючи, що воно прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та при невідповідності висновків, викладених в рішенні, обставинам справи.

Позивач стверджує, що господарський суд першої інстанції помилково дішов висновку, що договір № 0004130 від 04.11.2004 та договір № 0004130/246 від 04.11.2004 є тотожніми.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, стверджує, що судом першої інстанції об’єктивно та повно досліджено всі обставини справи та прийнято законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення, викладені у відзиві на неї, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, судовою колегією встановлено наступне.

04 листопада 2004 року між Державним підприємством Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів (страхувальник) та Акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик) укладено договір № 0004130 добровільного страхування засобів наземного транспорту (автокаско).

Відповідно до Заяви на страхування транспортних засобів, що є додатком № 1 до Договору № 0004130, предметом страхування є автомобіль Lexus GS 300 державний номер ІІ 1214ІІ, 2003 року випуску, № кузову JT 153JSG000183429.

Також, з додатку № 1 до договору вбачається, що на страхування прийняті ризики: ДТП, ПДТО, ІВП, викрадення.

Страховий платіж за договором складає 23 363, 48 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору, відповідно до рахунку-фактури № 2037 від 04.11.2004 (а.с. 85), було сплачено страховий платіж за договором № 0004130, що підтверджється платіжним дорученням № 5312 від 11.11.2004 (а.с. 84).

Предмет, умови, форма та порядок укладення договорів страхування встановлено главою 67 Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування».

Так, зокрема, статтею 981 Цивільного кодексу України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

З положень статті 18 Закону України «Про страхування» вбачається, що для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Судова колегія дійшла висновку, що зазначений договір відповідає формі та умовам, які відповідно до чинного законодавства ставляться до договорів страхування.

В матеріалах справи наявні два договори, укладені між Державним підприємством Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів та Акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» за номером № 0004130 від 04.11.2004, предметом яких є страхування автомобіля Lexus GS 300 державний номер ІІ 1214ІІ 2003 року випуску, № кузову JT 153JSG000183429.

Один договір було укладено за допомогою звичайного паперового носія формату А4 на 6 (шести) аркушах. Договору, виконаному таким шляхом, страхувальником було присвоєно додатковий номер, а саме «/246».

Позивачем не заперечується дійсність договору № 0004130/246.

Другий договір було укладено шляхом заповнення бланку договору страхування (полісу), який оформлений на 2 (двох) аркушах.

Щодо твердження позивача, що зазначені договори є різними, а договір № 0004130 від 04.11.2004 є недійсним, то судова колегія дійшла висновку, що зазначене твердження помилкове з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 35 Господарського процесуального кодексу Укаїни факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

В матеріалах справи наявне рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2007 у справі №18/176, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2007 та постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2007. Ухвалою Верховного Суду України від 10.01.2008 в порушені касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2007 № 18/176 відмовлено.

Вказаним рішенням Державному підприємству Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів відмовлено в задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування за договором № 0004130/246 від 04.11.2004.

Так, при перегляді справи № 18/176 в апеляційній інстанції Київським апеляційним господарським судом було спростовано твердження позивача про існування двох різних договорів страхування та встановлено, що договір страхування № 0004130 від 04.11.2004 та договір № 0004130/246 від 04.11.2004 є одним і тим же договором страхування.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає встановленим під час розгляду іншої справи, судові рішення за якою набрали законної сили, та таким, що не підлягає доказуванню факт, що договір № 000413 від 04.11.2004 та договір № 0004130/246 укладений 04.11.2004 є одним і тим же договором страхування.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дії сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 № 02-5/111).

Позивачем при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції не було надано належних доказів, що підтверджують наявність обставин, з якими чинне законодавство пов’язує визнання угоди недійсною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення Господарського суду м. Києва не вбачається, у зв’язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів на рішення Господарського суду м. Києва від 23.11.2007 у справі № 32/485 відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 23.11.2007 у справі № 32/485 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Михальська Ю.Б.