ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2008 р.

№ 5/174-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача

1. не з'явився

2. не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод ПластАл"

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007

у справі

господарського суду

№ 5/174-07

Сумської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Сумський рафінадний завод"

до

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод ПластАл"

1. Контрольно-ревізійне управління в Сумській області

2. Регіональне відділення Фонду державного майна України в Сумській області

про

стягнення 43 138 грн. та зобов'язання вчинити певні дії

Рішенням господарського суду Сумської області від 24.07.2007 (суддя Лиховид Б.І.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 (колегія у складі суддів: Бондаренко В.П., Слюсарева Л.В., Фоміна В.О.), позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Завод ПластАл” (далі –ТОВ "Завод ПластАл") на користь відкритого акціонерного товариства “Сумський рафінадний завод” (далі –ВАТ “Сумський рафінадний завод”) 60 679,62 грн. заборгованості з орендної плати, 6007,84 грн. пені за прострочення орендних платежів, 1336,04 грн. заборгованості за спільне використання електричних мереж. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007, ТОВ "Завод ПластАл" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 та рішення господарського суду Сумської області від 24.07.2007 в частині задоволення позову про стягнення 60 679,62 грн. заборгованості з орендної плати, 6007,84 грн. пені за прострочення орендних платежів, 1336,04 грн. заборгованості за спільне використання електричних мереж як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В судове засідання 21.01.2008 представники сторін не зявились. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи останні повідомлені належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В березні 2007 року ВАТ “Сумський рафінадний завод” звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ "Завод ПластАл" (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог) про стягнення 60 679,62 грн. заборгованості з орендної плати за період липень 2004 року –травень 2007 року, 6007,84 грн. пені за прострочення сплати орендних платежів за період березень 2006 року –травень 2007 року, 1336,04 грн. заборгованості за спільне використання електричних мереж, зобов'язання ТОВ "Завод ПластАл" привести у належний стан майно, що передавалось в оренду, а саме –провести ліквідаційний тампонаж свердловини. Як на підставу вимог ТОВ "Будцентр" послалось на те, що в порушення умов договору оренди № 69 від 01.07.2004, укладеного між ВАТ “Сумський рафінадний завод” та ТОВ "Завод ПластАл", відповідач не здійснив оплату за спільне використання електричних мереж та за оренду в повному обсязі . Згідно акту Контрольно-ревізійного управління в Сумській області за № 07-25 від 28.07.2006 встановлено, що ВАТ “Сумський рафінадний завод” виставлялись рахунки за оренду приміщення ТОВ "Завод ПластАл" без врахування індексу інфляції, що суперечить вимогам п. 2 договору оренди № 69 від 01.07.2004.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.07.2004 між ВАТ “Сумський рафінадний завод” та ТОВ “Завод ПластАл” було укладено договір оренди № 69, відповідно до якого позивач зобов’язувався передати, а відповідач прийняти в оренду будівлю цеху тарної дощечки ВАТ “Сумський рафінадний завод” загальною площею 855,7 кв. м. Пунктом 2.1 зазначеного договору передбачено, що за користування орендованим майном відповідач сплачує позивачу орендну плату, місячний розмір якої на момент початку дії договору складає 4278,50 грн. Загальна сума орендної плати з урахуванням ПДВ на початок дії договору становить 5134,20 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Також сторонами був укладений договір № 15-9 від 09.03.2004 про спільне використання технологічних мереж основного споживача, за умовами якого відповідач зобов’язався здійснювати оплату за використання електричних мереж позивача.

Задовольняючи позов в частині стягнення 60 679,62 грн. заборгованості з орендної плати, суди виходили з того, що відповідач не виконав в установленому порядку взяті на себе зобов'язання щодо сплати орендних платежів за період липень 2004 року –травень 2007. При цьому суд апеляційної інстанції не надав оцінки доводам ТОВ “Завод ПластАл”, викладеним в апеляційній скарзі, про те, що ВАТ “Сумський рафінадний завод” згідно договору оренди № 21 від 30.03.2007 було передано частину приміщення тарного цеху (що є об'єктом оренди за договором № 69 від 01.07.2007), а в подальшому й іншу частину тарного цеху у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Міко-Пак".

Судом першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, також стягнуто 6007,84 грн. пені за прострочення сплати орендних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Частиною 5 статті 161 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом в рішенні не зазначено період, за який стягнуто з відповідача пеню, не з'ясовано, чи заявлено вимоги про стягнення пені в межах строку позовної давності.

За таких обставин прийняті у справі рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, за спільне використання електричних мереж та пені підлягають скасуванню, а справа в цій частині вимог –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод ПластАл" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 та рішення господарського суду Сумської області від 24.07.2007 у справі № 5/174-07 скасувати в частині задоволення позову про стягнення 60 679,62 грн. заборгованості з орендної плати, 6007,84 грн. пені за прострочення орендних платежів, 1336,04 грн. заборгованості за спільне використання електричних мереж, справу № 5/174-07 в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 та рішення господарського суду Сумської області від 24.07.2007 у справі № 5/174-07 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан