СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" лютого 2008 р.
Справа  № 3/122

За позовом  Приватного підприємства
"Адела"

до відповідача  Приватного підприємця ОСОБА_1

третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача 1: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Рівнеметалсервіс ЛТД"

третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача 2: Відкрите акціонерне товариство
"Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення в сумі 28 520 грн. 90
коп.

Суддя  Мамченко Ю. А.

Представники:

від позивача  :  Бучек В.О. (довіреність № б/н від 20.11.2007
року);

від відповідача
:  ОСОБА_2. (довіреність №б/н від
26.09.2007 року);

від третьої особи 1
: Калашнік О.М. (довіреність №б/н від 27.11.2007 року);

від третьої особи 2:
Данько А.Б. (довіреність №0272 від 02.04.2007 року)

.

Статті 20, 22, 91, 107
Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В засіданні оголошувалась перерва з
06.02.2008 року до 07.02.2008 року.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач -Приватне підприємство
«Адела»звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_1про відшкодування суми збитків, завданих при
перевезенні в сумі 28520 грн. 90 коп..

Позовні вимоги позивач мотивує
наступним: 01.04.2007 року між ПП «Адела»та ПП ОСОБА_1. було укладено Договір №
01/04/07 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні. Згідно з Заявкою на міжнародні перевезення від
21.05.2007р., яка є невід'ємною частиною даного договору експедиція повинна
була виконати послуги по організації перевезення вантажу по маршруту Бєнієво (Віскітки)
Польща - Рівне. Для цих цілей Експедиція поставила під завантаження автомобіль
марки Вольво (н/з НОМЕР_1; НОМЕР_2), який належить ТОВ «Компанії
«Рівнеметалсервіс ЛТД».

25.05.2007р. в момент прийняття
товарів, що були доставлені перевізником ТОВ «Компанією «Рівнеметалсервіс-ЛТД»з
Польщі згідно СМR 0011878 від 24.05.07 р. для ПП «Адела»(фактури №124/ЕХ/07,
125/ЕХ/07 від 24.05.07) та розмитнені 25.05.2007 р. згідно ВМД
204000001/7/103018 було встановлено наступне: більшість товарів повністю або
частково зіпсована - відра з фарбою, штукатуркою та клеєм розбиті та погнуті,
клей та фарба з упаковки частково вилиті. Про ці події було складено акт
приймання-передачі товарів в присутності представників приватного підприємства
«Адела»- директора Волкової Т.В., комірника ОСОБА_3., та представників ТОВ
«Компанії «Рівнеметалсервіс-ЛТД»- директора Овечко О.П., водія автомобіля
Вольво НОМЕР_1/НОМЕР_2ОСОБА_4.. Перелік пошкоджених товарів додавався . Також
були зроблені фото пошкодженого товару на момент його прийняття в тому стані, в
якому його було доставлено. Загальна вартість пошкоджених товарів складала:
64405 грн. 30 коп.

01.06.2007 р. в присутності
представників приватного підприємства «Адела»-директора Волкової Т.В.,
комірника ОСОБА_3. та представника ТОВ «Компанії «Рівнеметалсервіс-ЛТД»-
директора Овечко О.П., були внесені зміни в акт приймання-передачі товарів від
25 травня 2007р. з огляду на наступне :

При детальному огляді пошкоджених
товарів що були доставлені перевізником ТОВ «Компанією «Рівнеметалсервіс-ЛТД»з
Польщі згідно СМR 0011878 від 24.05.07р. для ПП «Адела»(фактури №124/ЕХ/07,
125/ЕХ/07 від 24.05.07) та розмитнені 25.05.2007р. згідно ВМД
204000001/7/103018   та їх ретельному
перерахуванні було встановлено, що товари - відра з фарбою, штукатуркою та клеєм,
каністри з грунтівкою пошкоджені - розбиті та погнуті, тобто зіпсовані.

Перелік пошкоджених товарів
викладений в додатку до акту приймання-передачі товарів від 01.06.2007 р..

Загальна вартість пошкоджених
товарів згідно додатку до акту складає 28520 грн. 90 коп..

Позивач стверджує, що
відповідальність Експедиції визначена Договором, а саме п.7.5. передбачається,
що у випадку, якщо при отриманні вантажоотримувачем зіпсованого вантажу (про що
свідчить підписання акту приймання-передачі від 25.05.2007 р. між перевізником
та вантажоотримувачем) Експедиція відшкодовує Замовнику всі пов'язані з цим
збитки.

Пунктом 1 ст.314 Господарського
Кодексу України, передбачена відповідальність перевізника за втрату, нестачу,
пошкодження вантажу: «перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та
пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата,
нестача або пошкодження сталися не з його вини».

Відповідно до умов Договору ПП
«Адела»подало претензію на ім'я ПП ОСОБА_1. за №79 від 22 червня 2007р., в якій
просила вжити заходів щодо відшкодування суми збитків, завданих при
перевезенні, згідно Акту приймання-передачі товарів від 01.06.2007 р., тобто
28520 грн. 90 коп. у місячний термін. На момент подання позову експедитор не
відшкодував збитки, пов'язані з пошкодженням вантажу .

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач -Приватний підприємець
ОСОБА_1. подав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору перевізника ТОВ «Компанія
«Рівнеметалсервіс ЛТД», оскільки саме його на підставі Договору між Приватним
підприємцем ОСОБА_1. та ТОВ «Компанією «Рівнеметалсервіс ЛТД»було залучено
експедитором для виконання договору перевезення (експедиції).  Ухвалою господарського суду Рівненської
області від 20.11.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю
«Рівнеметалсервіс ЛТД»залучено третьою особою без самостійних вимог на предмет
спору  на стороні відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
та в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, мотивуючи
наступним:

Відповідач також заперечив Згідно
статі 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до
пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Тобто сторонами договору перевезення є відправник, одержувач
і перевізник.

Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або
іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як вбачається з позовної заяви
перевізником за договором перевезення (СМR №0011878) а/м НОМЕР_1/НОМЕР_2є ТОВ
«Компанії «Рівнеметалсервіс ЛТД».

Відповідач вважає, що скільки спір
між сторонами виник з договору міжнародного перевезення вантажу автомобільним
транспортом, на спірні правовідносини сторін поширюються положення Конвенції
про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ), що підписана в
Женеві 19.05.1956 року.

У відповідності до ст.3 при
застосуванні даної Конвенції перевізник відповідає, як за свої власні дії і
упущення, так за дії агентів і інших осіб, до послуг яких він звертався для
виконання перевезення.

Стаття 17 Конвенції КДПВ та ст.924
ЦК України, встановлюють, що перевізник несе відповідальність за пошкодження
вантажу в проміжок часу між його прийняттям до перевезення та його здаванням
вантажоодержувачу.

Ст.17 Конвенції КДПВ встановлює, що
перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу сталась з
вини правомочної по договору особи, а також встановлює перелік випадків
особливого ризику, за наявності яких перевізник звільняється від
відповідальності. Проте відповідно до ст. 18 Конвенції КДПВ та ст. 924 ЦК
України перевізник має доказати, що втрата, нестача, псування або пошкодження
вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало, тобто діє презумпція вини перевізника.

Крім того Відповідач пояснив, що
оскільки  згідно  статті
924  ЦК України,  саме перевізник відповідає за збереження
вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі
одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження
вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не залежало.

У відповідності до заявки від
21.05.2007 року Відповідач ОСОБА_1. виконав експедиційні послуги для ПП
«Адела». Згідно зі ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування
одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу. У відповідності до ст.934 ЦК України за
порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор
відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Глава 51 Цивільного кодексу України
регулює загальні засади відповідальності за порушення зобов'язань. У
відповідності до ст.614 ЦК України особа яка порушила виконання зобов'язання
несе відповідальність за наявності вини.

У позовній заяві Позивач ПП
«Адела»не зазначив в чому саме виявилось порушення зобов'язань з сторони
Відповідача ПП ОСОБА_1. і в чому полягає його вина.

На підставі викладеного відповідач
вважає, що оскільки ПП ОСОБА_1., не є перевізником, та не згаданий в
транспортній накладній (СМR) на перевезення вантажу, відповідно не може згідно
Конвенції відповідати за пошкодження вантажу.

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача -ТОВ «Компанія «Рівнеметалсервіс»(далі
-третя особа 1) пояснила наступне:

Відповідно до договору доручення
про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів
автомобільним транспортом від 01.04.2007 року, укладеним між ПП «Адела»та ПП
ОСОБА_1. експедитор зобов'язувався надавати ПП „Адела"
транспортно-експедиційні послуги, а саме перевезення вантажів, які надаються
Замовником. Даним договором визначено права, обов'язки та відповідальність
сторін.

Відповідно до умов вказаного
договору ПП «Адела»передало ПП ОСОБА_1. заявку на перевезення вантажу з
Віскіткі (Польща) на Рівне (Україна). ОСОБА_1. в свою чергу передав заявку
перевізнику ТОВ «Компанії „Рівнеметалсервіс ЛТД", з яким також було
укладено Договір від 21.05.2007 р. на перевезення вантажу.

Завантаження вантажу здійснювалась
у час та місці, передбаченому у заявці. Транспортний засіб перевізника було подано
вчасно, що свідчить про те, що перевізник свої зобов'язання виконав належним
чином.

При розвантаженні вантажу у м.Рівне
було виявлено пошкодження товару. На місце розвантаження були викликані
представники ПП „Адела», ПП ОСОБА_1., ТОВ „Компанії „Рівнеметалсервіс
ЛТД»,  ВАТ «Страхової компанії «ПЗУ
Україна»(оскільки цивільна відповідальність перевізника була застрахована
відповідно до договору від 06.03.2007р. «Про страхування відповідальності
автоперевізника»).

Страховою компанією при вивченні
причин пошкодження вантажу було зроблено висновок, що пошкодження вантажу
відбулось внаслідок неправильного розміщення, закріплення і упакування вантажу.

Забезпечити надійне закріплення
вантажу було зобов'язане ПП «Адела». Так, відповідно до п. 4.3 договору між ПП «Адела»та
СПД-ФО ОСОБА_1. до обов'язків ПП «Адела»належить: здійснювати своїми силами і
засобами, з дотриманням правил техніки безпеки, завантаження/розвантаження і
закріплення вантажу на транспортному засобі з метою забезпечення його
збереження при транспортуванні.

Позивач у своїх поясненнях щодо
відповідальності експедитора вказує на відповідальність за дії або
бездіяльність третіх осіб, залучених до виконання зобов'язання. Так, в
поясненнях вказано, що водій ТОВ «Компанії «Рівнеметалсервіс» вчинив необережні
дії, внаслідок яких було пошкоджено товар. Третя особа 1 також пояснила, що
пошкодження вантажу відбулось внаслідок його неналежного закріплення. Водій не
відповідав за закріплення вантажу (оскільки встановлено, що забезпечити
закріплення вантажу було зобов'язане ПП «Адела»), додаткових інструкцій від
експедитора чи замовника щодо закріплення вантажу не надходило, а тому водій і
не мав підстав перевіряти чи вантаж надійно закріплений, як і не мав підстав
робити будь-які замітки у графі 18 міжнародної товаро-транспортної накладної
CMR «Зауваження та застереження перевізника». Вважає, що в даному  випадку
немає  дій  чи
необережності  з  боку
водія перевізника, які б спричинили до пошкодження вантажу.

При службовому розслідуванні даної
справи було встановлено, що

слідуючи   по
вказаному   маршруту   водій
з   метою   уникнення
ДТП змушений був вчинити екстрене гальмування. Тобто можна прийти до
висновку, що пошкодження вантажу відбулось в результаті екстреного гальмування,
а не ДТП. І лише у випадку ДТП, при наявності вини водія ТОВ «Компанії
«Рівнеметалсервіс ЛТД», можна було б говорити про необережні дії водія, які
спричинили до пошкодження товару. В даному випадку необережних дій водія не
вбачається.

Позивач не підтверджує письмовими
доказами наявність необережних дій водія при пошкодженні вантажу. До того ж
Позивач не надає жодних обґрунтованих пояснень в чому він вбачає необережні дії
водія, які могли привести до пошкодження товару.

При розвантаженні вантажу було
виявлено, що товар пошкоджено. Між ПП «Адела»та ТОВ «Компанією
«Рівнеметалсервіс ЛТД»було складено акт приймання-передачі товарів від
25.05.2007р., зміни до акта від 01.06.2007 р. В акті зафіксовано, що сума
пошкоджених матеріальних цінностей складає 28520 грн. 90 коп..

Третя особа зазначає, що позивач у
своїх поясненнях вказує, що товар на суму 17238 грн. 80 коп. було списано
відповідно до акту списання. Але даний акт був складений лише представниками ПП
«Адела», а тому його не можна розцінювати як належний доказ по справі. Оскільки
перевізник та експедитор не були повідомлені належним чином про необхідність
провести списання товару за неможливості його зберігання.

Третьою особою без самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Компанія «Рівнеметалсервіс
ЛТД»подано суду заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ВАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна», оскільки вищевказана страхова компанія згідно з умовами
Договору про страхування цивільної відповідальності несла цивільну
відповідальність за ТОВ «Компанію «Рівнеметалсервіс»та приймала участь у
розвантаженні пошкодженого вантажу за результатами чого було складено Акт
обстеження вантажу та виявлено причини, які могли сприяти його пошкодженню.  Ухвалою господарського суду Рівненської
області від 08.01.2008 року ВАТ «Страхову компанію «ПЗУ Україна»залучено до
участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна»(далі -третя особа 2) пояснила наступне: Між ВАТ СК „ПЗУ Україна"
та ТОВ „Рівнеметалсервіс" був укладений Договір страхування
відповідальності автоперевізника за №312.24920.3010 від 06.03.2007 року (далі -
Договір страхування).

Страхування відповідальності
автоперевізника здійснюється на підставі чинного законодавства України,
Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів та договору
страхування.

Відповідно до ст. 6 Закону України
„Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між Страхувальником і Страховиком. Загальні
умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами
страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього
Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до законодавства.

25.05.2007 року ТОВ
«Рівнеметалсервіс»звернулося до ВАТ СК «ПЗУ Україна»із заявою про пошкодження
вантажу, яке мало місце на автодорозі Луцьк - Рівне 25.05.2007 року. Дану заяву
було прийнято працівниками ВАТ СК «ПЗУ Україна»та проведені всі необхідні дії
для встановлення розміру збитку та причин пошкодження вантажу.

На етапі збору документів, що стосуються
вищезазначеної події та які б давали можливість прийняти рішення щодо
можливості виплати страхового відшкодування страховиком були зібрані необхідні
документи. Згідно висновку експертної компанії Tech Services»причиною
вищезазначеного збитку є невідповідна укладка та відсутність кріплення вантажу.

Також, слід брати до уваги
пояснення водія ОСОБА_4., який здійснював перевезення даного вантажу. З даного
пояснення стає відомим при яких саме обставинах було пошкоджено вантаж. Так,
керуючи автомобілем «VOLVO»реєстраційний номер НОМЕР_1/ НОМЕР_2 за маршрутом
Ягодин - Рівне, проїжджаючи поблизу с. Бронники, водій побачив, що на проїжджу
частину раптово вибіг пішохід. З метою уникнення наїзду на пішохода, водій
різко загальмував та з'їхав на край дороги. Відразу виявити пошкодження вантажу
не представилось можливим, оскільки відповідних компетентних органів водій не
викликав, так як уникнув аварійної ситуації. Пошкодження вантажу було виявлено
на місці розвантаження про, що було повідомлено відповідне керівництво.

Третя особа 2 також зазначила, що
пошкодження вантажу відбулося внаслідок різкого гальмування, навіть не
внаслідок ДТП або зіткненням з перешкодою. Виходячи із наявних у ВАТ СК «ПЗУ
Україна»документів, що стосуються даного випадку, можна дійти висновку, що
пошкодження вантажу відбулося під час екстреного гальмування. Слід зазначити,
що зміщення вантажу відбулося навіть не внаслідок ДТП, а тільки внаслідок
гальмування. Відповідно до умов Договору страхування, а саме розділу III пункту
1 і) Страхуванням не будуть забезпечуватись збитки, які виникли в результаті
невідповідної упаковки або ущільнення Майна і відправлення Майна в ушкодженому
стані.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників сторін,
вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський
суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2007 року між Приватним
підприємством «Адела»(далі -Замовник) та Приватним підприємцем ОСОБА_1(далі -
Експедиція) укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів
автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №1/04/07 (далі -Договір
експедиції).

Договір експедиції регулює
взаємовідносини сторін при виконанні Експедицією доручень замовника стосовно
організації перевезення вантажів, що надаються Замовником всіма видами
транспорту в міжнародному сполученні (п.1.1. Договору експедиції).

Відповідно до п.3.1. Договору
експедиції ПП «Адела»надає вантажі для перевезення та необхідні документи до
нього, а ПП ОСОБА_1. зобов'язався здійснити перевезення вантажів, наданих
Замовником, в міжнародному сполученні. Відповідач в свою чергу зобов'язався
оплатити позивачу вартість перевезень та транспортно-експедиційних послуг
відповідно до умов даного договору (п.1.1).

Пунктом 2.3 договору передбачено,
що умови конкретного перевезення узгоджуються сторонами у відповідній заявці на
перевезення, яка є невід'ємною частиною договору. Сторони визнають юридичну
силу заявок та письмових узгоджень переданих по факсимільному зв'язку, якщо
вони підписані обома сторонами.

Відповідно до п.3.2 Договору
експедиції вказано, що замовник для здійснення конкретного перевезення не
пізніше, ніж за одну добу до початку перевезення подає Експедиції телексом чи
факсом разові заявки на транспортне обслуговування в якій зобов'язаний вказати:
час, дату та точну адресу завантаження/розвантаження; адресу відправника та
отримувача вантажу з вказанням контактних осіб та телефонів; адреси проведення
митних процедур при завантаженні та розвантаженні вантажу; данні про вантаж та
його вагу; маршрут руху; необхідний транспорт; договірну суму фрахту, форму та
строки оплати; митниці перетину кордону, експедиторські фірми по обробці
вантажу на прикордонних переходах, особливості перевезення конкретного вантажу
та інші додаткові інструкції; відповідальність сторін.

Відповідно до пунктів 4.1. -4.7
Договору позивач -ПП «Адела»взяв на себе зобов'язання:

-          забезпечити підготовку вантажу до
перевезення (затарювання, маркування, під групування, митне оформлення вантажу
і т.і.);

-          оформляти заявки на транспортне
обслуговування та передавати їх на виконання Експедиції;

-          здійснювати своїми силами та засобами
з дотриманням мір техніки безпеки завантаження та розвантаження та закріплення
вантажу на транспортному засобі з метою забезпечення його збереження при
транспортуванні;

-          здійснювати своєчасне та належне
оформлення міжнародних товарно-транспортних накладних, митних, карантинних та
інших необхідних  документів;

-          не допускати простою транспортних
засобів при завантаженні/розвантаженні та митному оформленні більше 48 годин.
Інакше Замовник виплачує Експедиції, як представнику перевізника, простій в
сумі 252 грн. на території України та 505 грн. на території іноземних держав;

-          не перевищувати допустиму норму
завантаження напівпричепа (осьове перевантаження);

-
використовувати транспортний
засіб, наданий експедицією виключно відповідно до заявки на транспортне
обслуговування.

Відповідно до пунктів  Договору відповідач -ПП ОСОБА_1. взяв на себе
зобов'язання:

-          представляти інтереси Замовника;

-
подавати під завантаження
рухомий склад в час, узгоджений сторонами, в технічно справному стані,
придатному в комерційному та митному відношеннях до виконання міжнародних
перевезень та такому, що відповідає санітарним вимогам. Подача під завантаження
несправного автомобіля прирівнюється до зриву перевезення;

-          організовувати перевезення вантажу по
найкоротшому маршруту, відкритому для міжнародного автомобільного руху,
забезпечуючи доставку вантажу з розрахунку 400 км. на добу;

-          інформувати  замовника про вимушені затримки транспортних
засобів на шляху, аварійних та інших непередбачених обставинах, що
перешкоджають своєчасній доставці вантажів.

Відповідно до п.6.4. Договору після
закінчення перевезення Експедиція надає Замовнику рахунок чи рахунок-фактуру,
оригінал чи копію міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) з помітками
грузоотримувача; акт приймання виконаних робіт; квитанції про непередбачені
витрати, якщо такі були.

21.05.2007 року ПП «Адела»факсом
надіслане Експедиції Замовлення б/н на міжнародне перевезення, згідно якої
відповідач прийняв на себе зобов'язання перевести вантаж -фарби, клей,
штукатурка, за маршрутом Бєнієво (Віскітки) (Республіка Польша) - м.Рівне
автомобілем вантажепід'ємністю 20 тон, тент.

При цьому в Заявці зазначено, що
водію необхідно отримати вантаж згідно рахунку-фактури, після отримання вантажу
передати по факсу в м.Рівне товаросупроводжуючі документи: CMR,
рахунок-фактуру, пакувальний лист з зазначенням пункту переходу на українському
кордоні, копію експортної декларації. При розмитненні -необхідна наявність
угоди з перевізником і оригінал довідки про автопробіг. ПП «Адела»не надало
експедитору жодних інструкцій щодо розміщення і кріплення вантажу, а також
особливостей перевезення такого виду вантажу.

Договір №01/04/07 від 01.04.2007
р., на підставі якого виникли правовідносини ПП «Адела»та ПП ОСОБА_1., за своєю
правовою природою є договором транспортного експедирування. Відносини з
транспортного експедирування регулюються нормами глави 65 ЦК України, ст. 316
ГК України та Законом України “Про транспортно-експедиторську діяльність”.

На даний момент відсутні акти
міжнародного законодавства стосовно договору експедиції, і договори, що
укладаються в цій сфері та взаємовідносини між сторонами договорів експедиції
ґрунтуються, на вищезазначених нормах чинного законодавства України.

Твердження відповідач, що до
спірних правовідносин між ПП «Адела»та ПП ОСОБА_1 необхідно застосовувати
Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення судом до уваги не
береться, оскільки Конвенція застосовується до договору автомобільного
перевезення вантажів, а між позивачем та відповідачем укладений договір
транспортного експедирування, а не договір перевезення. Договір перевезення, як
свідчить ст.ст. 4, 5, 9 п.1 Конвенції, підтверджується складанням вантажної
накладної CMR. Вантажна накладна підписується відправником і перевізником.
Міжнародна товарно-транспортна накладна №0011878, яка міститься у матеріалах
справи, не підписувалась сторонами договору
№01/04/07 від 01.04.2007 року. Конвенцією передбачено саме
відповідальність сторін договору перевезення (відправника і перевізника), а не
експедитора.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 929
Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу,
а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для
доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та
вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання
вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для
експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного
експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено
законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.932 Цивільного кодексу
експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі
залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного
експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення
договору.

Відповідно до ст.934 Цивільного
кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного
експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51
цього Кодексу.

Аналогічні норми містить ст.316
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону
України «Про Про транспортно-експедиційну діяльність»відносини в галузі
транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт",
"Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит
вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами,
а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про транспортно-експедиційну діяльність»(далі- Закон)
транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання
транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень
експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Експедитор (транспортний
експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його
рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг,
визначених договором транспортного експедирування. Перевізник - юридична або
фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором
перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу,
перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі,
зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Експедитори для виконання доручень
клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами,
судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України (ч.2
ст.4 Закону).

На виконання умов договору №1/04/07
від 01.04.2007 року відповідач -ПП ОСОБА_1. залучив до виконання своїх
обов'язків за цим договором перевізника ТОВ «Компанію «Рівнеметалсервіс»,
уклавши з ним Договір-доручення про надання транспортно-експедиційних послуг по
перевезенню вантажів автомобільним транспортом №210507 від 21.05.2007 року,
згідно з умовами якого Довіритель (перевізник чи його довірена особа) доручає
Експедитору за винагороду здійснювати підбір власників вантажів (замовників) з
метою забезпечення з метою забезпечення експортно-імпортними вантажами
транспортні засоби перевізника для міжнародних перевезень. Пунктом 2.3.
Договору-доручення передбачено, що конкретні умови по кожному замовленню
обумовлюються в Заявці, яка може бути отримана факсимільним зв'язком.

Згідно з Заявкою на перевезення
надісланою факсом ПП ОСОБА_1ТОВ «Компанія «Рівнеметалсервіс-ЛТД»перевізник
повинен був здійснити перевезення вантажу ( фарби, клей, штукатурка) вагою 20
тн., об'ємом 83 м.куб. за маршрутом Віскітки (Польща) -Рівне (Україна) через
митний перехід Ягодин.

Для здійснення перевезення та
виконання умов Договору перевезення №1/04/07 від 01.04.2007 року Експедиція, на
підставі Договору-доручення з перевізником ТОВ «Компанія «Рівнеметалсервіс-ЛТД»
поставила під завантаження автомобіль марки Вольво (НОМЕР_1 / НОМЕР_2).

У наданому позивачем листі
директора фірми «Ансер»вказано, що загрузка товару, який ПП «Адела»отримує згідно
контракту 04-03 від 22.04.2004 року відповідно до фактур №124/ЕХ/07 від
23.05.2007 року на автомобіль  НОМЕР_1 /
НОМЕР_2 проводилась без представників ПП «Адела»згідно з діючими нормами, товар
був упакований на палети та додатково закріплений за допомогою плівки.

25.05.2007р. в момент прийняття
товарів, що були доставлені перевізником ТзОВ компанією «Рівнеметалсервіс-ЛТД»з
Польщі згідно СМR 0011878 від 24.05.07 року для ПП «Адела»(фактури №124/ЕХ/07,
125/ЕХ/07 від 24.05.07) та розмитнені 25.05.2007 року згідно ВМД
204000001/7/103018 було встановлено наступне: більшість товарів повністю або
частково зіпсована - відра з фарбою, штукатуркою та клеєм розбиті та погнуті,
клей та фарба з упаковки частково вилиті.

В матеріалах справи наявний акт
приймання-передачі товарів від 25.05.2007 року, який  складений в присутності представників
приватного підприємства «Адела»- директора Волкової Т.В., комірника ОСОБА_3.,
та представників ТОВ «Компанії «Рівнеметалсервіс-ЛТД»- директора Овечко О.П.,
водія автомобіля Вольво НОМЕР_1 / НОМЕР_2ОСОБА_4 До акту позивачем додано
перелік пошкоджених товарів додавався. Представником ВАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна»зроблені фотографії пошкодженого товару на момент його прийняття в
тому стані, в якому його було доставлено (копії фотографій наявні в матеріалах
сюрвеєрського звіту №1534-0228) .

В акті вказано, що загальна
вартість пошкоджених товарів склала: 64405 грн. 30 коп..

01.06.2007 року в присутності
представників приватного підприємства «Адела»- директора Волкової Т.В., комірника
ОСОБА_3. та представника ТОВ «Компанії «Рівнеметалсервіс-ЛТД»- директора Овечко
О.П., були внесені зміни в акт приймання-передачі товарів від 25 травня 2007
р., в якому зазначено, що при детальному огляді пошкоджених товарів, які були
доставлені перевізником ТОВ «Компанією «Рівнеметалсервіс-ЛТД»з Польщі згідно
СМR 0011878 від 24.05.07р. для ПП «Адела»(фактури №124/ЕХ/07, 125/ЕХ/07 від
24.05.07) та розмитнені 25.05.2007 року згідно ВМД 204000001/7/103018 та їх
перерахуванні було встановлено, що  товари
- відра з фарбою, штукатуркою та клеєм, каністри з грунтівкою пошкоджені -
розбиті та погнуті.

Перелік пошкоджених товарів
наведений в додатку до акту приймання-передачі товарів від 01.06.2007 р..
Загальна вартість пошкоджених товарів згідно додатку до акту складає 28520
грн.90 коп..

На вищевказаних актах з додатками
відсутні підписи експедитора ПП ОСОБА_1.. Позивач в судовому засіданні вказав,
що експедитор був викликаний ним для складання актів, але останній на з'явився.
При цьому ПП «Адела»не надав суду доказів направлення відповідачу такої
вимоги.

Відповідно до пункту 5 «Інструкції
про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів
народного споживання за якістю», затвердженої постановою Державного арбітражу
при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року №П-6 (далі -Інструкція) вказано, що
коли при прийманні вантажу від органів транспорту виявляються пошкодження чи
порча вантажу, невідповідність найменування та ваги вантажу та кількості місць
даним, вказаним в транспортному документі, ат в інших випадках, коли це
передбачено правилами, що діють на транспорті, отримувач вантажу повинен
вимагати від органу транспорту складення комерційного акту (відмітки на
товарно-транспортній накладній чи складення акту - при доставці вантажу
автомобільним транспортом). При відмові органу транспорту від складання акту
отримувач вантажу повинен провести його приймання в порядку, передбаченому
Інструкцією.

З огляду на вищевказане надані
позивачем акти не можуть бути належним доказом для визначення та
доказування  ПП «Адела»розміру збитків.

22.06.2007 року ПП
«Адела»відповідачу направлено Претензію з вимогою відшкодування суми збитків,
завданих при перевезенні в розмірі 28520 грн. 90 коп.

Позивачем за результатами
проведення інвентаризації згідно Акту про проведення інвентаризації пошкоджених
при перевезенні товарів від 21.08.2007 року комісією в складі представників
підприємства складено Акт на списання товару № А000000001 від 21.08.2007 року
на загальну суму 17328 грн. 80 коп..  Акт
складений в односторонньому порядку без виклику експедитора та перевізника.

Відповідно до ч.2 ст.623 Цивільного
кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Позивач стверджує, що
відповідальність Експедиції визначена Договором, а саме п.7.5. передбачається,
що у випадку, якщо при отриманні вантажоотримувачем зіпсованого вантажу (про що
свідчить підписання акту приймання-передачі від 25.05.2007 р. між перевізником
та вантажоотримувачем) Експедиція відшкодовує Замовнику всі пов'язані з цим
збитки.

Згідно зі ст.932 Цивільного кодексу
експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі
залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного
експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення
договору.

Відповідно до ст.934 Цивільного
кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного
експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51
цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 929
Цивільного кодексу України умови договору транспортного експедирування
визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу
України підставою для відповідальності за порушення зобов'язання є наявність
вини, якщо інше не встановлено законом або договором. В даному випадку ні
законом, ні договором іншого не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону
України «Про транспортно-експедиторську діяльність»клієнт зобов'язаний
своєчасно надати експедитору повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування,
кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його
перевезення, іншу інформацію, необхідну для виконання експедитором своїх
обов'язків за договором транспортного експедирування, а також документи, що
стосуються вантажу, які потрібні для здійснення митного, санітарного та інших
видів державного контролю і нагляду, забезпечення безпечних умов перевезення
вантажу.

Відповідно до ч.2, 3 ст.14 Закону
України «Про транспортно-експедиторську діяльність»за невиконання або неналежне
виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і
цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним
кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.  Експедитор несе відповідальність за дії та
недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного
експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно п.4.1 Договору експедиції
Замовник зобов'язаний забезпечити підготовку вантажу до перевезення (затарювання,
маркування, підгрупування, замитнення та розмитнення вантажу).

Пунктом 4.3 Договору
експедиції  Замовник - ПП
«Адела»зобов'язався здійснювати своїми силами завантаження та розвантаження та
закріплення вантажу на транспортному засобі з метою забезпечення його
збереження при транспортуванні.

Позивач не надав суду жодного
документу, що встановлює порядок пакування та умови транспортування вантажу,
перевезення якого здійснював Експедитор.

Позивач вказує, що відповідно до
п.7.3 Контракту №04-23 від 22.04.2004 року, укладеного між ПП «Адела»та
вантажовідправником - Хімічним заводом «ANSER» продавець при відгрузці складає
продукції на палети та додатково фіксує за допомогою поліетиленової плівки для
забезпечення збереження вантажу під час завантаження та розвантаження
товару.

При цьому відповідно до п. 3.1.
Контракту продавець поставляє покупцю продукцію на умовах  EXW м.Бенієво відповідно до Інкотермс-2000.

У відповідності до міжнародних
Правил тлумачення торгових термінів -«Інкотермс»2000, умови поставки EXW
передбачають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо
поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах
свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці,
складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та
завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.  Таким чином, цей термін покладає мінімальні
обов'язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з
перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.

З пояснень третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Компанія «Рівнеметалсервіс»вбачається,
що на автошляху Луцьк-Рівне водій перевізника ОСОБА_4. з метою уникнення наїзду
на пішохода здійснив екстрене гальмування, проте водію вдалось уникнути
дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах справи відсутня
постанова з кримінальної чи адміністративної справи, що доводить вину водія у
вчиненні ДТП.

Відповідно до ч.2 ст.58 Конституції
України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не
визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.2  Кримінального кодексу України особа
вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку  і встановлено обвинувальним вироком суду.

Позивач не підтвердив належними
доказами наявність вини в необережних дій водія при перевезенні вантажу.

При розвантаженні вантажу у м.Рівне
було виявлено пошкодження товару.  Відповідно
до даних зазначених у сюрвеєрському звіті №1534-0228, складеному компанією
«Інтер Тех Сервіс»на замовлення ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»згідно
CMR№0011878 від 24.05.2007 року, інвойсів №124/ЕХ/07 від 23.05.2007 року та
№125/ЕХ/07 від 23.05.2007 року експертом страхової компанії при вивченні причин
пошкодження вантажу було зроблено висновок, що пошкодження вантажу відбулось
внаслідок недостатнього укладення палет та відсутності кріплення вантажу
всередині автомобіля, зокрема: при пакетуванні вантажу використовувалась тільки
упаковочна стрічка, без застосування додаткових закріплювальних засобів
(троповочні ремені, распорочні мішки-ємності, що заповнюються повітрям для
усунення вільного простору між палетами всередині автомобіля, картонні чи дерев'яні
кутники жорсткості і т.і.).

Згідно з п.п. а), в) ст.133 Статуту
автомобільного транспорту УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР
від 27.06.1969 р. №401, автотранспортні
підприємства  або  організації
несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його
до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами
іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата,
недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони
не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема, внаслідок вини
вантажовідправника (вантажоодержувача); дефектів тари або упаковки, які не
могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до
перевезення.

Як слідує із матеріалів справи, а
саме сюрвейерського звіту, складеного компанією «Інтер Тех Сервіс»за
результатами розслідування причин пошкодження вантажу під час приймання
вантажу, пошкодження вантажу відбулося в процесі його транспортування внаслідок
неправильного та недостатнього кріплення та недостатньої упаковки вантажу.

При цьому доводи позивача про те,
що страхова компанія є зацікавленою стороною,а наданий нею сюрвеєрський звіт не
відповідає дійсності судом до уваги не беруться, оскільки звіт зроблений ліцензованою
експертною організацією, а сам позивач не був позбавлений права викликати на
розвантаження пошкодженого товару компетентну на його думку організацію.

Підсумовуючи вищезазначене, та приймаючи до
уваги, що відповідно до п.4.1, 4.3 Договору експедиції  саме Замовник (позивач у справі) зобов'язався
забезпечити підготовку вантажу до перевезення (затарювання, маркування,
підгрупування, замитнення та розмитнення вантажу), а також здійснювати своїми
силами завантаження та розвантаження та закріплення вантажу на транспортному
засобі з метою забезпечення його збереження при транспортуванні, враховуючи, що
для настання відповідальності перевізника внаслідок спричинення шкоди необхідна
наявність складу порушення, що включає в себе: настання шкоди, протиправність
поведінки особи, що спричинила шкоду, причинний зв'язок між першими елементами
та виною особи що спричинила шкоду, а як вбачається із матеріалів справи та
наданих сторонами доказів, причинний зв'язок між транспортуванням вантажу
перевізником та  пошкодженням товару
внаслідок його транспортування відсутній, оскільки такі пошкодження відбулися
по причині неправильного та недостатнього кріплення та недостатньої упаковки
вантажу, а тому позовні вимоги щодо
стягнення з експедитора (відповідача)
збитків, завданих пошкодженням
вантажу в процесі його транспортування, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Повний
текст рішення суддею підписано «12»лютого 2008 року.