ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І. –доповідача,

суддів :

Грека Б.М.,

Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача –

відповідача –

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

на рішення

ТзОВ "Івушка"

від 30 липня 2007 року господарського суду Автономної Республіки Крим

та постанову

від 25 грудня 2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№2-14/7444-2007

за позовом

ТзОВ "Івушка"

до

Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Алушти"

про

спонукання до виконання договірних зобов’язань,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 липня 2007 року (суддя Курапова З.І.) в позові відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 грудня 2007 року рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати вказані судові рішення, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2007 року між сторонами у справі був укладений договір №837 на відпуск води із комунального водопроводу та прийому стічних вод у комунальну каналізацію.

Згідно пункту 1.11 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 року №65, ліміти водоспоживання, водовідведення та графіки подачі води з комунальних водопроводів визначаються та затверджуються місцевими органами державної виконавчої влади.

Відповідно до Положення про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року №459, видача дозволу на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на підставі клопотання (заявки) природокористувача з обґрунтуванням потреби в цих ресурсах, для отримання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів; клопотання погоджується також з відповідними державними органами.

На підставі п.3.14 укладеного договору, ліміт водоспоживання затверджується місцевими органами влади на підставі нормативних розрахунків водоспоживання та водовідведення, узгоджених у встановленому порядку.

Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визнали безпідставними доводи позивача про необґрунтованість вимог відповідача щодо надання розрахунку нормативного водоспоживання та водовідведення до 1 грудня 2007 року, оскільки договір №837 укладено 26 березня 2007 року і для забезпечення водокористування товариство з обмеженою відповідальністю "Івушка" зобов'язано узгодити ліміт з місцевим органом влади відповідно до вимог законодавства та договору.

Крім того, заявлений позивачем до відповідача позов про спонукання до виконання договірних зобов'язань у зв'язку з можливим відключенням позивача від водоспоживання, передбачає захист права позивача, яке можливо буде порушено у майбутньому.

Статтею 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом встановлених способів захисту цивільних прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до відповідача про спонукання до виконання договірних зобов'язань та про визнання виконаними ТзОВ "Івушка" зобов'язання надати у строк до 1 червня 2007 року затверджений виконавчим комітетом Алуштинської міської ради "Нормативний розрахунок водоспоживання на 2007 рік" для здійснення водокористування розважальним комплексом "Робінзон" в місті Алушта по вул. Леніна (район морського порту).

Суд вважає, що при прийняті рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в позові, вірно встановив, що визнання виконаним обов'язку надати розрахунок водоспоживання для здійснення водокористування не відноситься до встановлених законом способів захисту порушеного права та не є актом, який може бути визнаний недійсним з підстав, зазначених у законодавстві, в розумінні статті 12 ГПК України.

За таких обставин, оскаржувані рішення та постанова господарських судів попередніх інстанцій відповідають вимогам закону та обставинам справи, тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 липня 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 грудня 2007 року залишити без змін, а касаційну скаргу ТзОВ "Івушка" - без задоволення.

Головуючий В.Дерепа

С у д д і: Б.Грек

Л.Стратієнко