ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ А-3/260

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників:

ПП "Візняки"

Юращук П.І. –(дор.ВЕВ№724311 від 05.09.2006)

Надвірнянської міської ради

Демянчук Я.Б. –(дор.№ 8 від 27.04.2006)

розглянув касаційну скаргу

Надвірнянської міської ради

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від 18.12.2007 року

у справі

№ А-3/260 господарського суду Івано-Франківської області

за позовом

приватного підприємства "Візняки"

до

Надвірнянської міської ради

про

зобов'язання укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2007 (суддя: М.Фрич) провадження у справі про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки на умовах зафіксованих у проектах договору припинено на підставі ст. 80 ГПК України, оскільки наявне рішення господарського суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 (судді: П.Скрутовський, М.Слука, Я.Юрченко) ухвала господарського суду першої інстанції скасована.

Постанова апеляційної інстанції мотивована тими обставинами, що позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, яка безпідставно не прийнята місцевим господарським судом, оскільки позивач правомірно змінив лише предмет позову, тоді як підстави залишилися попередні. Предметом і підставою позову у справі № 14/168 є "зобов'язання міської ради передати у власність орендовану позивачем земельну ділянку шляхом викупу", тоді як предметом і підставою позову у дані справі є "зобов'язання міської ради укласти з позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, зафіксованих у проекті договору". Отже припинення провадження з обраних місцевим господарським судом підстав не може бути, а спір повинен розглядатися з врахуванням зміненого предмету позову.

Відповідач в касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, провадження у справі припинити.

В обґрунтування доводів для скасування постанови скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд правомірно не прийняв заяву позивача про одночасну зміну предмету і підстав позову, предмет спору у даній справі ідентичний предмету, по якому судом уже прийнято рішення у справі № 14/168.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивачем було заявлено позов про зобов'язання міської ради укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, зафіксованих в проекті договору, наданого відповідачу відповідно до письмової пропозиції від 23.05.2005.

Згідно з заявою від 15.06.2007 позивач змінив позовні вимоги і просив суд визнати укладеним договір купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, зафіксованих в проекті договору, наданого відповідачу відповідно до письмової пропозиції позивача від 23.05.2005.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського суду України, позивач вправі до прийняття рішення змінити підставу або предмет позову.

Судом також встановлено, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2005 у справі № 14/168 позовні вимоги про визнання недійсним рішення міської ради про відмову у включенні земельної ділянки до переліку об'єктів, що підлягають викупу у 2005, спонукання прийняти рішення про викуп земельної ділянки та спонукання міського голови підписати договір купівлі-продажу земельної ділянки та видати акт на право приватної власності задоволені частково. Визнано недійсним рішення 22-ї сесії четвертого демократичного скликання Надвірнянської міської ради № 1263-ХХII -04 від 21.12.2004 і спонукано міську раду прийняти рішення про викуп ПП "Візняки" земельної ділянки. Провадження у справі в частині вимог про спонукання міського голови підписати з ПП "Візняки" договір купівлі-продажу земельної ділянки та видати акт на право приватної власності на землю припинено.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2005 частину першу резолютивної частини рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2005 у справі № 14/168 викладено в наступній редакції: "Визнано недійсним рішення 22-ї сесії четвертого демократичного скликання Надвірнянської міської ради № 1263-ХХII-04 від 21.12.2004 "Про розгляд заяви ПП "Візняки" і зобов'язати Надвірнянську міську раду передати у власність ПП "Візняки" шляхом викупу земельну ділянку, орендовану згідно з договором оренди земельної ділянки від 11.09.2001 відповідно до чинного законодавства". В решті рішення місцевого господарського суду залишено без зміни.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, наявність рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, тягне за собою припинення провадження у справі.

Зазначеною нормою встановлено відповідний обов’язок суду, у разі наявності тотожної справи –припинити провадження у справі. При цьому, тотожність справи, що вбачається із змісту зазначених норм, полягає у тотожності таких елементів як: предмет, сторони, підстави позову.

Предметом позову у даній справі є матеріально –правова вимога визнати договір укладеним, в той час як предметом позову у справі № 14/168 була матеріально –правова вимога про спонукання ради прийняти рішення про викуп земельної ділянки та спонукання підписати договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Як вбачається із судового рішення у справі № 14/168 суд вирішив питання про незаконність відмови позивачу у передачі земельної ділянки шляхом викупу та констатував обов'язок міської ради передати у власність позивача орендовану земельну ділянку шляхом викупу у встановленому законодавством порядку. При цьому питання про встановлення між сторонами правовідношення на визначених позивачем умовах судом не вирішувалося.

Таким чином, касаційна інстанція погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про відмінність предмету позову у даних справах, а отже, про відсутність підстав для припинення провадження у справі у відповідності з пунктом 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника щодо неправомірної одночасної зміни позивачем предмету та підстав позову касаційною інстанцією відхиляються.

Під предметом позову розуміють матеріально-правову вимогу, яка подається в суд до відповідача відносно усунення допущеного відповідачем порушення суб’єктивного права позивача. Підставу ж позову складають вказані позивачем обставини, з якими позивач пов’язує свою матеріально-правову вимогу або правовідношення, яке в цілому складає предмет позову.

В даному випадку позивач змінив предмет позову із вимоги про зобов'язання укласти договір на вимогу про визнання договору укладеним. Натомість підстави позову залишилися одні і ті ж, тобто умови договору оренди від 11.09.2001 та ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2005 у справі № 14/168.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 у справі № А-3/260 господарського суду Івано-Франківської області залишити без зміни, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                         В. Овечкін

судді                                         Є. Чернов

В. Цвігун