ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.02.08 р.                      Справа № 4/6

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом - Торезької фірми “Карбід” у формі товариства з обмеженою

відповідальністю м. Торез

до відповідача - Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого

верстатобудування” м. Краматорськ

про стягнення 4380,21грн. заборгованості та 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача – не явився,

від відповідача – не явився

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 4380,21грн., з яких: 4288,22грн. – заборгованість, 91,99грн. – 3% річних.

В підтвердження позову позивач посилається на укладені з відповідачем договори поставки №20 від 20.08.2001року та додаткові угоди до нього, №2954 від 22.06.2006року, вимогу про сплату боргу №15/278 від 18.12.2006року, товарно-транспортні накладні №42 від 24.05.2006року на суму 14758,66грн., №61 від 12.07.2006року на суму 11754,81грн., №75 від 18.08.2006року на суму 12211,56грн., претензію №16161 від 14.03.2007року, яка направлена відповідачу з вимогою оплатити суму заборгованості.

Відповідач не надав відзив на позов, представник не з"явився в судове засідання, про час і місце якого був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами підписаний договір поставки №2954 від 22.06.2006року, в якому передбачені всі істотні умови для договорів поставки: предмет договору, порядок розрахунків, відповідальність сторін, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання постачальника, а саме до закінчення строку договору продати покупцю - відповідачу, товар в номенклатурі, кількості і по цінам згідно специфікацій, які являються невід’ємною частиною договору, які не надані позивачем, ( п.1 договору), а покупець оплатити товар з відстроченням платежу на 30 календарних днів з дати приймання товару (п. 4.3 договору).

Сторонами в договорі передбачений конкретний термін оплати товару.

Відповідачем по товарно-транспортним накладним №61 від 12.07.2006року на суму 11754,81грн., №75 від 18.08.2006року на суму 12211,56грн.

Всього на загальну суму 23966,37грн.

Що стосується поставки відповідачу товару по товарно-транспортній накладній №42 від 24.05.2006року на суму 14758,66грн., суд, дослідивши умови договору поставки №2954 від 22.06.2006року, на який посилається позивач як на підставу поставки товару, дійшов висновку, що посилання на цій договір є незаконним, оскільки датою його підписання зазначене 22 червня 2006року, тобто поставка по цій накладній відбулась до моменту підписання договору.

Посилання позивача на договір поставки №20 від 20.08.2001року та додаткові угоди до нього, є також незаконним та необґрунтованим, оскільки цей договір за домовленістю сторін діяв тільки до 31.12.2004року.

Таким чином, між сторонами стосовно поставки товару по товарно-транспортній накладній №42 від 24.05.2006року на суму 14758,66грн. між сторонами досягнута усна домовленість про поставку відповідачу товару.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України під поняттям “угода” розуміється та визнається певна дія особи, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Договори можуть укладатись в усній або в письмовій формі (простій чи нотаріальній), якщо для відповідного договору законом не встановлено певної форми.

Виникнення і припинення цивільних прав між сторонами являється їх волевиявлення однієї сторони поставити інший стороні продукцію за умови її оплати.

Усна домовленість сторін спрямована на виконання цих зобов’язань і тому вони порушують правові наслідки.

За цією домовленістю позивач взяв на себе зобов’язання постачальника, а саме поставити покупцю –відповідачу товар, а покупець – прийняти та оплатити його.

Відповідачем на підставі довіреності одержаний товар по товарно-транспортній накладній №42 від 24.05.2006року на суму 14758,66грн.

Після часткової оплати відповідачем, що підтверджується, загальна сума заборгованості за отриманий товар склала 4288,22грн.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в статті 530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору, а якщо строк виконання зобов’язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий борг в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги.

Оскільки нормативними актами не передбачені порядок виставлення вимоги та її форма, то суд вважає, що претензія №16161 від 14.03.2007року, яка направлена відповідачу з вимогою оплатити суму заборгованості є вимогою про оплату отриманого товару.

Оскільки не допускається відмова він виконання зобов’язань у разі невиконання (неналежного виконання) другою стороною умов договору, суд вважає, що відповідач повинен перерахувати вартість одержаного і несплаченого ним майна, тому вимоги позивача щодо стягнення 4288,22грн. визнаються законними.

Відповідно до пункту другого статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем виставлена така вимога, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 91,99грн. – 3% річних законними.

Суд враховує відмову від позову у відповідності з вимогами ст. 78 ГПК України, яка викладена позивачем в листі від 06.02.2008р. №17/52, підписаним директором підприємства, у зв2язку з врегулюванням спору, так як пред2явленим суду витягом з банківського рахунку підтверджується перерахування відповідачем на рахунок позивача 11.02.2008р. суми позову - 4288,22грн.

Суд приймає відмовувід позову як доведеної відсутності спору на час вирішення.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, який врегульований після звернення позивача з позовом до суду, на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством.

На підставі ст.ст.202,526,530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,п.4ст.80,81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

У х в а л и в:

Припинити провадження у справі за позовом Торезької фірми “Карбід” у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Торез до Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ про стягнення 4380,21грн. заборгованості та 3% річних за відмовою від позову.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ-84306, вул. Орджонікідзе, 6, ЗКПО 00222999, р/р №0 у відділенні №1 ЗАТ “Донгорбанк” м. Костянтинівка, МФО 334970 на користь Торезької фірми “Карбід” у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Торез-86600, вул. Трудова, 83, ЗКПО 13538296, р/р №0125 у філії “Відділення ПІБ в м. Торез”, МФО 334282 державне мито – 102,00грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

.

Суддя Гринько С.Ю.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст ухвали оголошений 26.02.2008року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу

.