ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2008 р.
Справа № 38/58-08

вх.
№ 1404/6-38

Суддя
господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі
судового засідання Мельнік Р.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1. дов № ВЕХ 505446 від 23.10.2007 року
відповідача - Бабич О.Є. дов 08-11/4154/2-07 від 10.12.2007 року

розглянувши
справу за позовом СПД ФО ОСОБА_2м. Харків

до  Харківська міська рада, м. Харків

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач -
фізична особа - підприємець ОСОБА_2. звернулась до господарського суду
Харківської області з позовними вимогами до Харківської міської ради про
визнання права власності на магазин, що складається з нежитлових приміщень
підвалу: № VII - торгівельний зал пл. 12,6 кв. м.; № VIII - торгівельний зал
пл. 14,1 кв. м.; № IX - торгівельний зал пл. 13,7 кв. м.; № XXIII - вхід в
підвал пл. 4,5 кв. м.; № XXIV - підсобне приміщення пл. 2,6 кв. м.; № XXV -
гардероб пл. 3,8 кв.м.; № XXVI - санвузол пл. 1,4 кв. м., загальною площею 52,7
кв. м., розташовані по АДРЕСА_1Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 10000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач посилається на те, що після отримання рішення
відповідача щодо надання дозволу на самовільно проведене будівництво
зазначеного нежитлового приміщення - магазину, а також прийняття його
відповідною державною технічною комісією, відповідачем до цього часу не виданий
певний право встановлювальний документ, що призводить до виникнення
різноманітних суперечливих та спірних ситуацій щодо права власності на вказані
нежитлові приміщення магазину.

Представник
позивача підтримує позовні вимоги, вважає їх таким, що підлягають задоволенню,
зазначає, що не видача з боку відповідача право встановлювального документа на
вказані нежитлові приміщення порушує права позивача.

Відповідач
проти позову заперечує, вказує на безпідставність позовних вимог, проте відзив
на позовну заяву не надав, представник відповідача у судовому засіданні у своїх
поясненнях просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу ФОП ОСОБА_2.
повністю.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд
встановив наступне:

Згідно рішення
Харківської міської ради  від 24 вересня
2003 року № 182/03 «Про надання дозволів на розміщення об'єктів», позивачу -
ФОП ОСОБА_2. було надано дозвіл щодо розміщення самовільно проведеного
будівництва нежитлового приміщення під магазин по АДРЕСА_1з улаштуванням
окремого входу.

Згідно свідоцтва
про переміну прізвища сер. НОМЕР_1від 24.12.2003 р., ОСОБА_2змінила прізвище на
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розпорядженням Харківського міського
голови від 27 травня 2004 року № 1342 «Про призначення державної технічної
комісії для прийняття в експлуатацію реконструйованого нежитлового приміщення
ФОП ОСОБА_2. під магазин по АДРЕСА_1з улаштуванням окремого входу у
Фрунзенському районі» призначена державна технічна комісія для прийняття в
експлуатацію зазначеного нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_2під магазин по
АДРЕСА_1з улаштуванням окремого входу.

Відповідно до акту державної
приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкту в
експлуатацію від 28 травня 2004 року, державній технічній комісії, призначеній
вищевказаним розпорядженням Харківського міського голови, пред'явлений
закінчений будівництвом об'єкт - реконструйоване нежитлове приміщення під
магазин з улаштуванням окремого входу СПДФО ОСОБА_2за адресою: АДРЕСА_1.

Розміщення
вказаного об'єкту дозволено на підставі рішення Харківської міської ради від
24.09.2003 року. Пред'явлений до прийняття зазначений об'єкт прийнятий до
експлуатації як магазин згідно з вказаним актом.

Зазначений акт
є підставою для оформлення права власності на збудований об'єкт та включення
його до державної статистичної звітності.

Згідно
технічного паспорту, що виготовлений Комунальним підприємством «Харківське бюро
технічної інвентаризації» нежитлові приміщення по АДРЕСА_1у м. Харкові  зареєстровані як магазин та складаються з
торгівельних залів, входу, гардеробу, санвузлу та підсобних приміщень.

Положення
статті 331 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не
встановлено договором  або законом.

Особа, яка  виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності
на новостворене  нерухоме майно (житлові
будинки,  будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором
або законом передбачено  прийняття  нерухомого майна  до
експлуатації,  право  власності
виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає  державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної
реєстрації.

До  завершення
будівництва   (створення   майна)
особа вважається   власником   матеріалів,
обладнання  тощо,  які
були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У  разі
необхідності  особа, зазначена в
абзаці першому цієї частини,   може   укласти
договір   щодо  об'єкта
незавершеного будівництва,
право  власності  на
який  реєструється органом, що
здійснює  державну  реєстрацію
прав на нерухоме майно на підставі документів,  що
підтверджують  право  власності
або користування земельною
ділянкою   для  створення
об'єкта  нерухомого  майна, проектно-кошторисної  документації, а також документів, що містять
опис об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідач
після прийняття побудованого позивачем об'єкту - магазину, до експлуатації не
видає останньому певний документ - свідоцтво про право власності на вказаний
магазин, чим в тому числі порушує право власності позивача на збудований ним
об'єкт.

Згідно статті
386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Статтями 391 та
392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм
майном.

Власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою,  а також
у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень статті 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання органів місцевого
самоврядування, в тому числі і їх виконавчих органів, належить в тому числі
облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги позивача - ФОП ОСОБА_2. в частині визнання
за нею права власності на вказані нежитлові приміщення - магазин, є законними,
обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо решти
позовних вимог ФОП ОСОБА_2. про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
суд зазначає, що відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Позивачем ФОП
ОСОБА_2. як у позовній заяві так і під час судового розгляду не представлено
доказів щодо наявності обставин, з якими закон пов'язує наявність підстав задля
задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. Позивачкою не зазначено, в
чому саме полягає моральна шкода та її причинний зв'язок з діями відповідача. У
зв'язку з чим, суд вважає, що в цій частині позовних вимог належить відмовити.

З огляду на
викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Визнати за
фізичною особою - підприємцем ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2, АДРЕСА_2, (свідоцтво
про державну реєстрацію суб'єктом підприємницької діяльності від 09.10.1996 р.
№ НОМЕР_3) право власності на нежитлове приміщення - магазин, що складається з
нежитлових приміщень підвалу: № VII - торгівельний зал пл. 12,6 кв.м.; № VIII -
торгівельний зал пл. 14,1 кв.м.; № IX - торгівельний зал пл. 13,7 кв.м.; №
XXIII - вхід в підвал пл. 4,5 кв.м.; № XXIV - підсобне приміщення пл. 2,6
кв.м.; № XXV - гардероб пл. 3,8 кв.м.; № XXVI - санвузол пл. 1,4 кв.м.,
загальною площею 52,7 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1у м. Харкові

В позовних
вимогах про стягнути моральної шкоди відмовити.

Суддя
Жельне С.Ч.