СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09 квітня 2008 року

Справа № 2-2/1470-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Акуленко О.А., довіреність № 03 від 18.02.2008;

відповідача: Лень О.І., довіреність № 798 від 09.04.2008;

розглянувши апеляційну скаргу Берегової сільської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 21.02.2008 у справі № 2-2/1470-2008

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" (вул. Машинобудівельна, 35-а, м.Київ, 03065)

до          Берегової сільської ради (вул. Приморська, 1, с.м.т. Берегове, м. Феодосія, 98179)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 21.02.2008 у справі № 2-2/1470-2008 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" до Берегової сільської ради про визнання недійсним рішення.

Визнано недійсним рішення Берегової сільської ради № 832 від 20.12.2007 “Про дострокове розірвання договорів оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон".

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У зв’язку з відпусткою судді Заплава Л.М. 09.04.2008 за розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна судді Заплава Л.М. на суддю Дугаренко О.В.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У лютому 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" звернулось до господарського суду з позовом до Берегової сільської ради, просило визнати недійсним рішення Берегової сільської ради № 832 від 20.12.2007, посилаючись на те, що зазначеним актом порушується право позивача на оренду земельних ділянок.

Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом на письмовий відзив на позов.

Оскаржене рішення мотивоване посиланням на норми Земельного кодексу України та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскарженого рішення.

Згідно Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнання недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Судом встановлено, що 19.01.2002 між Береговою сільською радою та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма “Юкон” укладено договори на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди, згідно яких Орендодавець –Берегова сільська рада, на підставі рішень 38 сесії 23 скликання Берегової сільської ради від 20.12.2001 № 952 передає, а Орендар - товариство з обмеженою відповідальністю Фірма “Юкон” приймає у тимчасове користування земельні ділянки № 1 та № 2 кадастрові №№ :00:00:038 та :00:00:039, загальною площею 0,125 га та 0,35 га, із земель загального користування у межах села Берегове, Берегової сільської ради за адресою: м.Феодосія, с.Берегове, район кафе “Ай-Петрі” та пляжної зони. Земельні ділянки надаються у тимчасове користування з моменту укладення цих договорів до 20.12.2026 для організації будівництва та обслуговування пляжних споруд, а також будівництва та обслуговування міні-готелю.

Відповідач при прийнятті рішення про дострокове розірвання договорів оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" в обґрунтування правомірності його прийняття посилався на статтю 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, статтю 31 Закону України “Про оренду землі”, пункт 3.4 договору оренди від 19.01.2002 та акт перевірки використання земель прибережної зони с. Берегове від 27.04.2007, яким встановлені факти порушення товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" умов договору.

Пунктами 3.1 вищенаведених договорів передбачено право Орендодавця припинити право користування землею відповідно до статтей 27 та 114 Земельного кодексу України.

Дійсно, стаття 27 Земельного кодексу України 1990 року містила положення щодо припинення права користування земельною ділянкою, а саме, що договір оренди земельної ділянки може бути припинено, зокрема, у разі невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років –для несільськогосподарських потреб.

Однак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв’язку зі втратою чинності Земельним кодексом України з 01.01.2002, останній не може застосовуватись до правовідносин за договорами оренди, укладеними після зазначеної дати, а Земельний кодекс України 2001 року та стаття 31 Закону України “Про оренду землі” не містять положень, які дозволяють орендодавцеві в односторонньому порядку припинити договір оренди у разі невикористання земельної ділянки, незалежно від строку такого невикористання.

Відповідно до статті 143 Земельного кодексу України, у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку.

Отже, відповідач при винесенні рішення 35 сесії 5 скликання №832 від 20.12.2007 помилково керувався нормами Земельного кодексу України 1990 року, який втратив чинність та порушив вимоги діючого Земельного кодексу України і Закону України “Про оренду землі”.

Крім того, договори оренди від 19.01.2002 є господарськими договорами. У зв’язку з введенням у дію Господарського кодексу України на зазначені правочини поширюються вимоги статті 188 Господарського кодексу України, якою встановлено певний порядок зміни та розірвання господарських договорів.

Також відповідачем не надано суду належних доказів про дотримання ним вимог пункту 4.1 договору про повідомлення Орендаря про анулювання угоди.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Статті 22 та 99 Господарського процесуального кодексу України дають право сторонам заявляти клопотання в тому числі і про відкладення розгляду справи. Стаття 77 Господарського процесуального кодексу України надає суду право відкласти або не відкласти розгляд справи. При цьому суду надано право вирішувати чи може бути розглянуто спір за певних обставин у даному засіданні.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 28.11.2006 у справі № 20-2/015-7/146.

Судова колегія вважає, що відповідач - Берегова сільська рада, який є юридичною особою, повинен на свій розсуд вирішувати питання реалізації наданих йому процесуальних прав.

Крім того, організація роботи органу місцевого самоврядування, вибір головою ради або іншим представником певного суду, у засіданні якого необхідно прийняти участь, не може впливати на організацію роботи органу судової влади.

Також безпідставними судова колегія вважає посилання відповідача на неотримання ним копії позовної заяви, оскільки при зверненні товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" з позовом, останнім, згідно зі статтею 56 Господарського процесуального кодексу України надано доказ (поштова квитанція про відправлення рекомендованої кореспонденції) (а.с. 7).

Зазначена обставина відповідачем не спростована, правом на ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій документів, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не скористався.

Отже, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Берегової сільської ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2008 у справі № 2-2/1470-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.В. Дугаренко