ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/1

22.01.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Інформаційно - розрахункового центру Київської міської філії

до Закритого акціонерного товариства "Київ - Код"

про стягнення 15 562,18 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача          Соловей В.В.- представник за довіреністю від 29.12.2007

від відповідача           не з’явились

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії до Закритого акціонерного товариства «Київ-код»про стягнення основного боргу в сумі 14 929,42 грн. за надані за Договором про надання послуг телефонного зв’язку №3151/33 від 29.06.1999 року, але неоплачені послуги та пені в сумі 632,76 грн.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, в тому числі на адресу реєстрації, відповідач в судове засідання не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвал суду від 07.12.2007 та від 10.01.2008 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Справа розглядається, згідно статті 75 Господарського процесуального Кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

29.06.1999 року позивач та відповідач уклали Договір про надання послуг телефонного зв’язку №3151/33 (далі Договір), предметом якого є надання позивачем послуг електрозв’язку.

Правовідносини між сторонами, на дату укладення договору про надання послуг електрозв’язку регулювалися Законом України «Про зв’язок»від 16.05.1994 року, який 23.12.2003 року втратив чинність у зв’язку з прийняттям Закону України «Про телекомунікації», тому станом на день розгляду справи до правовідносин сторін застосовуються положення Закону України «Про телекомунікації».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинність з 01.01.2004 року, передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями та до відносин, які виникли до набрання чинності цим кодексом, але продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України.

Оскільки правовідносини сторін продовжують існувати, судом при вирішенні спору застосовуються норми Цивільного кодексу України.

У пункті 3.5. Договору сторонами погоджено, що абонементна плата вноситься до 20-го числа наступного місяця, за послуги електрозв’язку плата вноситься протягом 10 діб з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа наступного місяця повного розрахункового періоду.

З доданого до позовної заяви витягу з особового рахунку відповідача від 21.08.2007 судом встановлено, що відповідач договірні зобов’язання щодо оплати наданих послуг виконував неналежним чином –станом на 21.08.2007 року заборгував відповідачу 14 929,42 грн.

За умовами п. 2.2.7 Договору відповідач прийняв на себе зобов’язання неухильно виконувати правила користування місцевим, міжміським та міжнародним телефонним зв’язком.

Згідно п. 152 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв’язком, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 639 від 28.06.1997 року у разі застосування системи оплати без попереднього подання рахунка або неодержання рахунка до 10 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду, абонент може звернутися за роз’ясненням щодо суми заборгованості до підприємства, що провадить розрахунки за надані послуги, і сплатити належну суму в зазначений термін.

Докази такого звернення відповідача до позивача сторонами не надано.

Відповідач не скористався правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

На дату прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 14 929,42 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою № 32-07-06/5 від 09.01.2008 за підписом начальника та провідного бухгалтера позивача.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України «Про телекомунікації»встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

Відповідно до п.2.2.3. Договору відповідач зобов’язаний своєчасно вносити абонементну плату та плату за наданні послуги згідно п.3.5.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за Договором станом на 21.08.2007 року в сумі 14 929,42 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення частини основного боргу в сумі 14 929,42 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошового зобов’язання.

Положеннями ст. 36 Закону України «Про телекомунікації»передбачена відповідальність споживачів телекомунікаційних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації», у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.4.2.1. Договору, у разі несплати за надані телекомунікаційні послуги відповідно до п.2.2.3., відповідач сплачує пеню за кожну добу затримки в розмірі 1 % від вартості затриманих платежів.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача в сумі 632,76 грн.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

За таких обставин, керуючись Законом України “Про телекомунікації”, Цивільним кодексом України, ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Київ-код»(03150, м. Київ, вул.Димитрова,5, ідентифікаційний код 19489481, р/р 78 в ЗАТ «Укр.Кредитний банк»в м. Києві, МФО 321701 або з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт,1, ідентифікаційний код 01189910, р/р 8729 в КРД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904) основний борг в сумі 14 929 (чотирнадцять тисяч дев’ятсот двадцять дев’ять) грн. 42 коп. та пеню в сумі 632 (шістсот тридцять дві) грн. 76 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 155 (сто п’ятдесят п’ять) грн. 62 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник