ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р.

Справа № 5/304-07-6635

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Пресняков О.О., паспорт серії КК № 109930 від 13.12.1995 р.

від відповідача: Дігуляр В.В., дов. № СБ-20-01508 від 28.09.2007 р.

від відповідача: Юдін А.А., паспорт серії КЕ № 766408 від 21.11.1997 р.

розглянувши апеляційну скаргу Одеського обласного виробничого управління по водному господарству

на рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2007 р. (підписане 21.11.2007 р.)

по справі № 5/304-07-6635

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Панург”

до Одеського обласного виробничого управління по водному господарству

про стягнення 4774,36 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

11.09.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Панург” (далі по тексту - ТОВ “Панург”) звернулося в господарський суд Одеської області з позовною заявою до Одеського обласного виробничого управління по водному господарству про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги по договору охорони об'єкту № 02-01/07 від 01.01.2007 р. в розмірі 4774,36 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2007 р. (суддя Могил С.К.) позовну заяву прийнято до свого провадження, призначено номер справи 5/304-07-6635 та призначено до розгляду.

Рішенням місцевого господарського суду від 19.11.2007 р. (суддя Могил С.К.) позов задоволено частково. Рішення суду мотивовано тим, що під час надання послуг у травні місяці 2007 року – послуги надавалися лише у період з 01.05.2007 р. по 29.05.2007 р., а тому і виникли підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Одеської області, Одеське обласне виробниче управління по водному господарству звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2007 р. по справі № 5/304-07-6635 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а висновки, викладені в рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи.

ТОВ “Панург” не надавало до Одеського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, але представник ТОВ “Панург” в судових засіданнях був присутнім, надавав усні пояснення та просив господарський суд апеляційної інстанції залишити без змін оскаржене рішення, а апеляційну скаргу Одеського обласного виробничого управління по водному господарству – без задоволення, так як рішення місцевого господарського суду по даній справі цілком правомірне та винесене з додержанням норм чинного законодавства України.

05.02.2008 р. у судовому засіданні був присутній Юдін А.А. – заступник начальника Одеського обласного виробничого управління по водному господарству, явка якого визнана обов'язковою для дачі пояснень по даній справі ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2008 р., який просив рішення суду скасувати, в задоволені позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення, з наступних причин.

Між ТОВ „Панург” (виконавець за договором) та Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству (замовник за договором) 01 січня 2007 року був укладений договір про охорону об’єктів № 02-01/07 за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання по охороні офісу відповідача та його майна від незаконних зазіхань, крадіжок, псування майна третіми особами. Умовами правочину також визначено, що охорона об’єкту та пропускний режим на територію об’єкту здійснюється співробітниками позивача у відповідності з укладеним договором. Вартість послуг з охорони об’єкту з 01.01.2007 р. по 28.02.2007 р. становить 9 000,00 грн.

В наступному між сторонами по справі була укладена додаткова угода від 01.03.2007 р. № 1 до договору за якою сторони за правочином домовились про продовження дії договору до 31.12.2007 р., а також про збільшення суми договору на 20 000,00 грн. Загальна сума договору, після укладання додаткової угоди, становила 29 000,00 грн.

Пунктом 4.1 укладеного договору відповідача зобов’язано здійснювати оплату за надані послуги позивачем відповідно до акту виконаних робіт в розмірі 4 500,00 грн. Пунктом 4.2 укладеного договору встановлено, що оплата проводиться відповідачем у відповідності з укладеним договором протягом п’яти банківських днів з моменту виставлення рахунку та акту виконаних робіт, не пізніше 25 числа поточного місяця.

Виходячи з умов укладеного договору, можна зробити висновок, що укладений договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 Цивільного кодексу України регламентовано, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу надавались послуги з охорони. За відомостями наявними у матеріалах справи та розрахунку наданого позивачем, загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг у період з січня 2007 року по травень 2007 року включно становить 22 500,00 грн. (з урахуванням спірного місяця – травня 2007 року). Матеріалами справи також підтверджено що за надані послуги відповідачем позивачу було сплачено 18 000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються копіями актів виконаних робіт, рахунками позивача та виписками з банку про перерахування грошових коштів позивачу.

Виходячи з розрахунків наведених позивачем, можна зробити висновок про те, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 500,00 грн. – сума боргу за травень 2007 року, а не 4 774,36 грн., як зазначає позивач.

Проте, наявність вказаної заборгованості перед позивачем відповідач категорично заперечує, посилаючись на відсутність підписаного між сторонами за договором акту виконаних робіт за травень 2007 року, а також на лист позивача, відповідно до якого ТОВ „Панург” повідомляло відповідача про припинення надання послуг за договором з 01 травня 2007 року, в зв’язку з відсутністю оплати за раніше надані послуги. Як зазначив відповідач, на вимоги позивача здійснити оплату за раніше надані послуги, у своєму листі від 27.04.2007 р. ним було гарантовано погашення заборгованості відповідно до графіку погашення та він одночасно просив не вживати дій щодо тимчасового зняття охорони та продовжувати охорону об’єкту відповідно до умов договору. Проте, за твердженням відповідача, з травня 2007 року позивачем було припинено надання послуг за договором. Але з такими доводами відповідача погодитись не можна, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, у період з 01.05.2007 р. до 29.05.2007 р. саме співробітниками підприємства позивача відповідачу надавались послуги за договором. Вказані обставини цілком підтверджуються письмовими поясненнями осіб, що здійснювали охорону об’єкту відповідача, які вони підтвердили особисто у судовому засіданні суду першої інстанції, що відбулось 09.11.2007 р. Крім того, факт надання послуг підтверджується графіками чергувань на об’єкті відповідача, копіями рапортів охоронців про хід виконання ними службових обов’язків, поясненнями представника відповідача Юдіна, з яких вбачається, що позивачем було надано для підписання акт виконаних робіт за травень 2007 року

За таких обставин судова колегія вважає, що відсутність підписаного відповідачем за правочином акту виконаних робіт свідчить лише, про неналежне виконання відповідачем своїх обов’язків за договором та його ухилення від їх виконання, що є неприпустимим явищем за положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 903 Цивільного кодексу встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Натомість відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно наявних матеріалів справи, господарським судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем, а ні виставлений рахунок позивача, а ні пред’явлена претензія щодо оплати наданих послуг у травні 2007 року залишені без сплати та задоволення та в процесі розгляду справи відповідачем не було доведено та надано документальних доказів які б спростували позовні вимоги позивача.

Посилання відповідача на відсутність акту прийому виконаних робіт спростовується вищевикладеним та не приймається до уваги.

Також, як встановлено матеріалами справи, ТОВ “Панург” у травні місяці послуги з охорони були надані Одеському обласному виробничому управлінню по водному господарству не в повному обсязі, лише у період з 01.05.2007 р. по 29.05.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду вважає посилання скаржника на неналежну оцінку господарським судом першої інстанції матеріалів, наданих позивачем при подачі позовної заяви та в ході розгляду справи, невідповідність фактів дійсності та з’ясування не всіх фактів по справі, безпідставними та не доказаними, та вважає за необхідне апеляційну скаргу Одеського обласного виробничого управління по водному господарству залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2007 р. по справі № 5/304-07-6635 – залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеського обласного виробничого управління по водному господарству – залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2007 р. по справі № 5/304-07-6635 – залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я. Гладишева