ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.08р.

Справа № 20/38-08

за позовом Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»м. Донецьк

до Закритого акціонерного товариства «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТиСТ»м.Нікополь , Дніпропетровська область

про стягнення 2036180грн.61 коп.

Суддя Пархоменко Н.В.

Представники :

Від позивача: Хіміч О.П. довіреність № 51/2005р. від 06.04.2005р.

Рисс М.О. довіреність № 198/2006 від 25.09.2006р.

Від відповідача: Даниленко І.В., довіреність № 251 від 30.10.2007р.

Дергач О.Г., довіреність № 215 від 08.02.2007р.

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 287322грн.68 коп. основного боргу за поставлений товар , 1 451352грн.98 коп. пені, 297504грн.95 коп. - 3% річних .

Відповідач позов не визнав в обґрунтування своїх заперечень посилаються на ті підстави , що 14.02.2008р. до розгляду справи у судовому засіданні ними повністю була погашена основна сума боргу шляхом передачі простого векселя серія АА 0487921 від 14.02.2008р. на суму 287322грн.68 коп. , що підтверджується Актом приймання передачі векселя № АА 0487921 від 14.02.2008р.

28.03.2008р. відповідач надав доповнення до позовної заяви , та просять зменшити розмір пені та 3% річних , провівши нарахування з суми боргу яка була на момент звернення до суду, також надали докази перерахування позивачу держмита -20362,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00грн.

Представники позивача в судовому засіданні не заперечували проти припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в зв’язку з передачею векселя, але наполягають на стягненні пені і 3% річних.

По справі оголошувалась перерва до 28.03.2008 року .

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Дослідивши матеріали справи , вислухавши представників сторін , господарський суд, -

Встановив :

01.09.2006 року між Корпорацією «Індустріальний спілка Донбасу »(постачальник )та « Закритим акціонерним товариством «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТиСТ»(покупець) було укладено договір № 2006-092 пст .

Відповідно до пункту 1.1. договору Постачальник зобов’язується поставити , а Покупець прийняти і сплатити на умовах викладених в договорі , товар (труби гаряче катані ) асортимент , ціна і якість якого вказані в протоколах узгодження цін та специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору ,які є його невід’ємною частиною.

Позивач виконав свої зобов’язання по ставці труб.

Відповідно до пункту 6.1. договору розрахунки по договору здійснюються на протязі 45 календарних днів з дати поставки товару.

За період дії договору позивач здійснив поставку труб відповідачу на загальну суму 69231322,66 грн.. Відповідач товар оплатив частково на суму 68943999,98 грн.

На момент звернення позивача до суду 22.01.2008року (конверт) борг відповідача перед позивачем склав 287322грн.68 коп. , що не оспорює відповідач.

Після звернення позивача до суду відповідач повністю погасив борг шляхом передачі простого векселя серії АА 0487921 від 14.02.2008р. на суму 287322грн.68 коп. , що підтверджується Актом приймання передачі векселя № АА 0487921 від 14.02.2008р. , таким чином в частині стягнення основної суми боргу провадження у справі підлягає припиненню по пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідально до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин права чи законні інтереси якого порушено.

Відповідно до пункту 7.2. договору за прострочку оплати товару передбачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент прострочки від загальної суми заборгованості за кожний день прострочки.

За розрахунком позивача стор.18-24 нарахована пеня у сумі 1451352,98 грн. за період з 03.03.2007 року по 18.01.2008 року пеня нараховувалась за кожним рахунком (накладною) з моменту настання виконання зобов’язання (пояснення позивача від 11.03.2008р. вх.№4853) .

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Річні за період прострочення виконання грошових зобов’язань з 15.11.2006р. по 18.01.2008 року складають -297504,95грн. .розрахунок (стор 9-17).

Відповідач контррозрахунку пені та 3% річних не надав , обґрунтованих заперечень не заявив, надав клопотання про зменшення розміру пені належної до стягнення посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства, та несорозмірність заявлених штрафних санкцій тому невиконанню зобов’язань по оплаті зобов’язань яке виникло.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно з збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги : ступінь виконання зобов’язання боржником , майновий стан сторін , які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин , суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд , приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені) яка підлягає стягненню зі сторони що порушила зобов’язання.

Враховуючи що порушення відповідачем зобов’язання по оплаті труб не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин , враховуючи інтереси відповідача , його фінансовий стан , суд вважає за можливе зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, а саме штрафу і стягнути його у сумі –20% від суми належної до стягнення - 290270,60 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені та 3% річних обґрунтовані і підлягають задоволенню, пеня з урахуванням зменшення у сумі –290270,60 грн. та 297504,95грн.- 3% річних..

В частині стягнення основної суми боргу - 287322грн.68 коп. провадження у справі підлягає припиненню по пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України за відсутністю предмету спору .

Судові витрати : держмито -20362,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00грн. стягненню не підлягають, оскільки відповідач в добровільному порядку перерахував їх відповідачу.

Керуючись статтями 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТиСТ»( 53201, Дніпропетровська область , м.Нікополь, вул. Трубників, 56 , р/р 0231 в Акціонерному комерційному банку соціального розвитку 2 Укрсоцбанк»в м. Нікополь», МФО 305017 , ) на користь Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»( 83050 ,м. Донецьк , вул Щорса, 48 , код ЄДРПОУ , р/р 6056 в філіалі ЗАО «Перший Український Міжнародний Банк» в Донецьку , МФО 335537) - 290270 ( двісті дев’яносто тисяч двісті сімдесят ) грн. 60 коп.. та 297504 ( двісті дев’яносто сім тисяч п’ятсот чотири ) грн.95коп..- 3% річних..

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

СУДДЯ

Н.В. ПАРХОМЕНКО

Дата підписання рішення

31.03.2008р.