ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р. Справа № 35/20-08

вх. № 839/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Небога О.П., дов. №9 від 08.01.2008р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ ТГ "Інтерпап", м. Дніпропетровськ

до ТОВ "Ватерпас Прінт", м. Х-в

про стягнення 41853,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач(ТОВ ТГ "Інтерпап") звернувся до господарського суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача (ТОВ "Ватерпас Прінт") на свою користь 39910,00 грн. основного боргу, 916,11 гн. пені, 882,30 грн. відсотків за користування чужими коштами, 145,04 грн. 3% річних та витрати по сплаті держмита в сумі 418,54 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з"явився, відзиву на позов та витребуваних попередньою ухвалою госопдарського суду документів не представив.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що 21.11.07р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 251, відповідно до умов якого, позивач взяв на себе зобов"язання поставити відповідачеві товар (паперову продукцію), а відповідача прийняти та оплатити її вартість.

Відповідно до п.5.2. Договору №251 від 21.11.07р., оплата за поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дня поставки, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Позивач свої зобов"язання за договором №251 від 21.11.07р. виконав в повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 90738,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними та виставленими рахунками-фактурами.

Відповідач товар прийняв, але його вартість сплатив лише частково, в сумі 50828,00 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем після часткової сплати за отриманий товар станом на 04.02.08р. становить 39910,00 грн.

26.02.2008р. позивач надав заяву про доповнення позовних вимог, в якій просить суд припинити провадження по справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 39910,00 грн. посилаючись на те, що відповідачем здійснено сплату суми основного боргу в розмірі 39910,00 грн., але у зв"язку з неналежним виконанням своїх зобов"язань просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1246,19 грн. -пені, 1183,50 грн. - відсотків за користування чужими коштами, 194,55 грн. - трьох відсотків річних, 1030,75 грн. - витрат від інфляції., а також покласти на відповідача судові витрати,

Ухвалою господарського суду від 26.02.08р. дані уточнення прийняті судом, а розгляд справи продовжується з їх урахуванням.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до п. 10.2. Договора №251 від 21.11.07р., при затримці оплати за отриманий товар відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 916,11грн.. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5.5. Договору №251 від 21.11.07р., у разі прострочення оплати поставленого товару, відповідач сплачує позивачеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі 916,11 грн. пені, 882,30 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 145,04 грн. три відсотки річних.

Враховуючи те, що позивач відмовився від стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 39910,00 грн. та те, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову, господарський суд відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України приймає відмову позивача від стягнення основного боргу, оскільки вважає, що ця відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та на підставі чого у господарського суду є підстави для припинення провадження по справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 39910,00 грн. згідно п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 418,54 грн та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 стягнути на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75 ст.ст., 78, п. 4, ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватерпас Прінт" (61061, м.Харків, вул.Олимпійська, 7а, к.28, , р/р 5901 в АКІБ "УкрСиббанк", м.Харків ,МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгової групи "Інтерпап" (03150, м.Київ, вул.Горького, 95, , р/р 99 у ЗАТ "Банк НРБ", МФО 320627) 916,11 грн. пені, 145,04 грн. - 3% річних, 882,30 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 418,54 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - провадження по справі припинити.

Рішення підписане 21.03.08р.

Суддя Швед Е.Ю.