ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2008

Справа №2-2/17412-2007

За позовом: Державного підприємства „Дельта – лоцман” (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27)

До відповідача: Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” (98312, м.Керч, вул..Кірова, 28)

Про стягнення 21966,34дол.США.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Беседков – представник, доруч. у справі.

Від відповідача : Торова – фах. ю/к., доручення у справі.

Суть спору:

Позивач - Державне підприємство „Дельта – лоцман” звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” про стягнення 21966,34дол.США у тому числі: заборгованість у розмірі 19490,41дол. США, пеня у розмірі 1111,60дол. США та штраф у розмірі 1364,33дол. США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі правочину укладеного між сторонами відповідно до ст.ст.207,638 ЦК України та ст.181 ГК України шляхом прийняття до виконання замовлень, суднам, які знаходились під агентуванням відповідача, були надані послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Позивач надав відповідачу послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден у повному обсязі, що підтверджується лоцманськими квитанціями та квитанціями служби регулювання руху суден. Відповідно до діючого законодавства, боржник повинен виконати обов’язок по сплаті отриманих послуг у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, яким вважається день отримання відповідачем виставленого рахунку. Свої зобов’язання по оплаті у зазначений строк відповідач не здійснив, заборгованість з послуг лоцманського проведення та служби регулювання руху суден складає 19490,41дол.США. Згідно з ч.2 ст. 231 ЦК України, за порушення строків виконання зобов’язання зі своєчасної оплати рахунків відповідачу нарахована пеня в розмірі 0,1 відсотка вартості послуг за кожний день прострочення, яка відповідно до розрахунку становить 1111,60 дол. США та штраф в розмірі 7%, що становить суму 1364,33дол. США.

25 січня 2008р. до ГС АРК надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якої позивач пояснює суду, що відповідачем 14.12.2007р., 18.12.2007р. сплачено 13604,69 дол. США, у зв’язку із чим він просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 5885,72дол. США, пеню в сумі 1111,60 дол. США та штраф в розмірі 1364,33дол. США.

Відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2008 року, представив відзив на позовну заяву, у якому повідомив суду, що позовні вимоги не визнає тому, що 14.01.2008р. ним було сплачено 1402,50 дол. США, тому на думку позивача заборгованість за надані послуги з лоцманського проведення та регулювання рухом суден, склала 4483,22 дол. США, але на думку відповідача ця сума є сумою ПДВ, нарахованого позивачем, тоді як відповідач вважає, що надані позивачем послуги не є об’єктом оподаткування ПДВ. Відповідач також пояснює суду, що вважає вимогу про стягнення пені та штрафу необґрунтованою тому що: 2. позивачем неправильно застосована норма права, яка встановлює розмір штрафних санкцій за порушення зобов’язання; 3. не дотримані вимоги до форми правочину по забезпеченню виконання обов’язків.

У судовому засіданні, що відбулося 29.8.2008р., була оголошена перерва на 07.02.2008р., після перерви засідання було продовжено за участю того ж представника відповідача, інтереси позивача представляв Савченко, представник, довіреність у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Суд вважає за необхідне дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, суд вважає за потрібне застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

На підставі правочину укладеного між сторонами відповідно до ст.207 ЦК України за заявками відповідача в період з 03.9.2007р. по 30.9.2007р. позивач надав відповідачу послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Позивач вважає, що послуги надані на загальну суму 19490,41 дол. США, але судом встановлено, що в цю суму позивач включив 4483,22 дол. США – ПДВ на надані послуги.

Судом встановлено, що після звернення позивача з позовом у суд – 14.12.2007р., 18.12.2007р. та 14.01.2008р. відповідачем було сплачено 15007,19 дол. США (борг без врахування ПДВ), що підтверджується матеріалами справи, у тому числі платіжними дорученнями №115 від 14.12.2007р., №117 від 18 грудня 2007р. та №6 від 14 січня 2008р., та не заперечується сторонами, тому у частині стягнення 15007,19 дол.США провадження у справі підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спру.

У частині стягнення ПДВ в сумі 4483,22 дол. США позов не підлягає задоволенню за наступними підставами:

Згідно підпункту ”е” п.6.5.ст.6 ЗУ „Про податок на додану вартість” (далі ЗУ „Про ПДВ”) місцем постачання послуг персоналу по обслуговуванню морських судів, є місце надання таких послуг - борт судна, тобто територія тієї держави під прапором якої судно ходить, юрисдикція прибережної держави не розповсюджується на іноземне судно, іноземне судно, що перетинає митну територію України, заходячи в територіальні води України, зберігає за собою статус території тієї держави, під прапором якої судно знаходиться, а оскільки на іноземне судно не розповсюджується юрисдикція України, то відповідно до ст. 5 Митного кодексу України, таке судно не є митною територією України. Місцем надання послуг лоцманської служби є безпосередньо борт судна, на якому знаходиться лоцман, а не акваторія по якій ходить судно, послуга з лоцманської проводки надається персоналу іноземного судна, місцем надання послуг лоцманської служби судновласникам-нерезидентам є територія іноземної держави і такі послуги згідно п.3.1.ст.3 ЗУ „Про ПДВ” не є об'єктом оподаткування ПДВ.

Відповідно до ст. 26 Конвенції ООН по морському праву, ратифікованої ЗУ від 03.6.1999р. № 728-ХIY іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатися тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Згідно ст.127 вищенаведеної Конвенції, транзитне проходження не не підлягає оподаткуванню ніяким митом та податками, зборами за винятком зборів, які стягаються за конкретні послуги, надані такому судну.

За таких обставин, відсутні правові підстави для включення до вартості наданих послуг суми податку на додану вартість, оскільки це суперечить нормам міжнародного права.

Також, необхідно зазначити те, що відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 27.6.1996р. №214 «Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України» сплата зборів і плати здійснюється відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому, державна належність судна і відповідно наданий йому статус під час справляння зборів і плати визначається за прапором, під яким це судно ходить, незалежно від того, хто є його власником і хто його використовує.

Слід зазначити, що Верховний Суд України у постанові від 18.07.2006р. по справі № 24/280 дійшов висновку, що оскільки послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден сприяли переміщенню вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами України, вони є такими, що безпосередньо пов’язані з транзитом вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20 %. Також, незаконність вимог позивача про стягнення з відповідача ПДВ за надані послуги з лоцманського проведення суден та послуги з регулювання руху суден, підтверджується рішенням ГС АРК від 11.9.-04.10.2007р. та постановою Севастопольського Апеляційного суду від 24.12.2007р. у справі № 2-2/7279-2007 за позовом Державного підприємства „Дельта – лоцман” до Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт”.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду при розгляді однієї справи, не доводяться знов при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж сторони.

Позивачем також, заявлена вимога про стягнення пені у розмірі 1111,60дол. США та штрафу в сумі 1364,33 дол. США за період з 17.9.2007р. до 27.11.2007р.

У цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки:

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання..

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Однак, сторони не уклали угоду про забезпечення виконання зобов'язання у вигляді штрафу та пені у письмовій формі, тому вимога про стягнення пені у розмірі 1111,60 дол. США та штрафу у розмірі 1364,33 дол. США задоволенню не підлягає.

Крім того, пеня яку просить стягнути позивач у розмірі 1111,60 дол. США складається з 848,78 дол. США – пені на борг та 262,81 дол. США – пені на ПДВ, а штраф у розмірі 1364,33 дол. США складається з штрафу на борг без ПДВ – 1050,51 дол. США , та 313,84 дол. США – штраф на ПДВ.

Пеня у розмірі 262,81 дол. США та штраф у розмірі 313,84 дол. США нараховані на суму несплаченого ПДВ, а суд прийшов до висновку, що ПДВ не підлягає стягненню, тому пеня та штраф нарахуванню та сплаті не підлягає.

Витрати по оплаті держмита відносяться на сторони таким чином:

У зв’язку з тим, що відповідачем борг в сумі 15007,19 дол. США перерахований після звернення з позовом до суду, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, держмито та витрати по оплаті інформаційно-технічних послуг з цієї суми відноситься на відповідача.

За згодою представників сторін в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення

Повний текст рішення підготовлений та підписаний 12.02.2008р.

Керуючись ст.ст.49,77, п.1-1ст.80,ст. ст.82,84,85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У стягненні боргу за податком на додану вартість у розмірі 4483,22 дол. США, пені у розмірі 1111,60дол. США, штрафу у розмірі 1364,33 дол. США, відмовити.

2. У частині стягнення 15007,19 дол. США провадження у справі припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28, р/р9 у КФ АБ «Експрес-Банк», МФО 384674, , ІПН 63, св № 00340321) на користь ДП „Дельта-лоцман”, (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, , р/р 0238 (гривня), р/р 0238 (дол.США) у МФ ВАТ «Кредитпромбанк», МФО 326007, VAT KREDITPROMBANK KIEV for NIKOLAEV BRANCH, SWIFT: KPRBUAUK, MFO 326007, acc.: 0238. SE «DELTA – PILOT», банк-кореспондент: Citibank N. A., New York, NY, SWIFT BIC: CITSUS33, асс.: 36156488 ) 15 дол. США держмито, 59грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.