ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08                                                                                           Справа№ 28/34 А

За позовом: Дочірнього підприємства „Нафтопереробний завод №1” Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс - Галичина”, м. Дрогобич Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області, м. Дрогобич Львівської області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області від 12.01.2008 року №/0

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Стефак Т.В. –представник, Галицький Р.М. - представник

Від відповідача: Тупіс Я.І. –старший державний податковий інспектор, Чапля Л.Б. –головний державний податковий ревізор-інспектор, Черевата Н.Й. –головний державний податковий ревізор-інспектор

Позов заявлено Дочірнім підприємством „Нафтопереробний завод №1” Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс - Галичина” до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області від 12.01.2008 року №/0.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, наведених у по зовній заяві, позивач просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області від 12.01.2008 року №/0.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, наведених у поданому суду письмовому запереченні на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, договір, додатки до договору, статут, обґрунтування ціни послуги зберігання нафти по розрахунках з АТ „НПК „Галичина” за 9-ть місяців 2007 року та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області проведено виїзну позапланову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ДП „Нафтопереробний завод №1” ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина” за період з 01.01.2007 року по 30.09.2007 року. За результатами перевірки складено Акт від 26.12.2007 року № 704/23-1/23965970, в якому встановлено порушення: п.1.4, п. 1.18, п.п. 1.20.1, п.п 1.20.2 ст.1, п. 4.1 ст.4, п. 7.1, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в розмірі 39615 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.01.2008 року №/0, яким ДП „Нафтопереробний завод №1” ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина” визначено суму податкового зобов”язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 39615 грн –основного платежу та 19808 грн –штрафних (фінансових) санкцій, всього 59423 грн.

Обґрунтовуючи таке донарахування, податковий орган вважав, що позивачем надавалися послуги по зберіганню нафти пов’язаній особі за цінами, нижчими за звичайні.

Суд не погоджується із висновками податкового органу про те, що на порушення п. 4.1. ст.4, п. 7.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” ДП „Нафтопереробний завод №1” ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина” занижено оподаткування з поставки (продажу) послуг пов”язаній особі (ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина”) за три квартали 2007 року на суму 198076 грн і відповідно занижено податкові зобов”язання за відповідний період на суму 39615 грн, виходячи із наступного.

Відповідно до п.4.1 ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість” від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)).

Відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, звичайні ціни у цьому законі розуміються та застосовуються за правилами, визначеними п.1.20 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до п.п 1.20.1 п. 1.20 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” - якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Підпункт 1.20.8 п.1.20 ст.1 цього ж Закону вказує, що обов’язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом.

Як вбачається із матеріалів справи, між ДП „Нафтопереробний завод №1” (Виконавець) та ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина” (Замовник) було укладено договір №5/1-06/НПЗ-1 від 01.03.2006 року про надання послуг, перелік яких визначений у додатках, які є невід”ємною частиною даного договору.

Відповідно до додатків 11-19 до договору №5/1-06/НПЗ-1 від 01.03.2006 року про надання послуг, в січні –вересні 2007 року вартість зберігання 1 т нафти за добу –0,10 грн (без ПДВ); вартість транспортування з терміналів ДП „НПЗ №1” до терміналів ВАТ „НПК-Галичина” – 1,25 грн(без ПДВ). Як вбачається із додатків №11-19 до договору №5/1-06/НПЗ-1 від 01.03.2006 року про надання послуг, Виконавець надає Замовнику послуги по зберіганню нафти в терміналах Виконавця, Сторони погодили розміри витрат Виконавця, які Замовник зобов”язався відшкодувати Виконавцю згідно умов Договору.

Також, як вбачається із матеріалів справи, зокрема Акту перевірки, в періодах які зазначені в п.п. 3.1.5 Акту перевірки, були відхилення при визначенні собівартості зберігання однієї тонни сирої нафти. В терміналах ДП „НПЗ №1” ВАТ „НПК-Галичина” знаходились залишки сирої нафти, які у зв”язку із відсутністю технічної можливості неможливо транспортувати до терміналів ВАТ „НПК-Галичина”. Кількість таких залишків сирої нафти, які неможливо транспортувати до терміналів ВАТ „НПК-Галичина”, є приблизно незмінною і коливається в межах п”яти тисяч тонн. Це підтверджується листом позивача № 16735/10/23-139 від 20.12.2007 року, направленого ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області, в якому позивач повідомив, що в резервуарах для зберігання нафти висота врізки всмоктуючого трубопроводу знаходиться в межах 50-90 см. від днища резервуару в залежності від діаметру трубопроводу, що зумовлює постійне знаходження в резервуарах мертвих залишків нафти(це нафта,яку неможливо відкачати згідно конструкції резервуара).

Податковим органом не доведено, що ціна договору 0,10 грн (без ПДВ) не відповідає рівню звичайної ціни, а тому ціна в договорі між ДП „Нафтопереробний завод №1” та ВАТ „Нафтопереробний комплекс - Галичина” №5/1-06/НПЗ-1 від 01.03.2006 року(з додатками) є справедливою, а посилання ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області на порушення позивачем вимог Закону України „Про податок на додану вартість” щодо заниження податкових зобов”язань з податку на додану вартість за 9 місяців 2007 року на 39615 грн, є необгрунованими і безпідставними.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору присуджуються на користь позивача з державного бюджету України.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області від 12.01.2008 року №/0.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства „Нафтопереробний завод №1” Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс - Галичина” (82100, м. Дрогобич Львівської області, вул. Стрийська, 443, ідентифікаційний код 23965970) 3 грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Морозюк А.Я.