ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  2/307

11.09.08

За
позовом           Приватного підприємства „Київ
-Ресурс”

До                    Відкритого акціонерного товариства
„Корчуватський комбінат
будівельних матеріалів” та Комунального підприємства «Київське

міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на

об`єкти нерухомого майна»

Треті особи Закрите акціонерне товариство
„Корчуватський комбінат будівельних

матеріалів”, Приватне підприємство
„Є.М.А.”, Фізичної особи -

підприємця ОСОБА_1

Про                    виділення в натурі частки в спільному
майні.

Суддя  Домнічева
І.О.

Представники:

Від
позивача       Бєлицька І.В.

Від
відповідачів 1. Іваницький О.П., 2. не з'явився

Від
третіх осіб    1. Іваницький О.П., інші
-не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На
розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства
„Київ -Ресурс” до Відкритого акціонерного товариства „Корчуватський комбінат
будівельних матеріалів” та Київського міського бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про визнання права
власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34,
загальною площею 1353,80 м.кв., що складається з прирейкового вузлу
(літ.ХХХІІІ, ХХХІV) -113,4 м.кв. та складу сировини (літ.ХХХV) -1240,4 м.кв.,
виділення в натурі частки в спільному майні та реєстрацію права власності на
вказане нерухоме майно.

Ухвалою
від 12.08.08р. суд прийняв позовну заяву до провадження та призначив справу до
розгляду.

Позивачем
подавалося уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить:

1.          Виділити Приватному підприємству
"Київ - Ресурс" (,
юридична адреса: 02093 м. Київ, вул. Бориспільська, 11) в натурі

(поділити)
6100 ідеальних часток із спільної часткової власності на майновий

комплекс,
за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, в складі нежилих

будівель
загальною площею 1353,80 м.кв., а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

2.          Визнати за Приватним підприємством
„Київ - Ресурс" право власності на окремо виділене майно за адресою: м.
Київ, вул. Червонопрапорна, 34., в складі

нежилих
будівель загальною площею 1353,80 м.кв., а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

3.          Зобов'язати Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»зареєструвати право власності Приватного підприємства
„Київ - Ресурс" на окремо виділене майно за адресою: м. Київ, вул.
Червонопрапорна, 34., в складі нежилих будівель загальною площею 1353,80 м.кв.,
а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

4.          Судові витрати покласти на
Відповідачів.

Особи,
які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за
поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Крім
того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від
14.08.2007р. № 01-8/675 “Про деякі питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках
про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року”(пункт 15)
зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно
із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені.

У
пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 “Про деякі питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках
про роботу господарських судів у 2006 році” зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас
законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України,
не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її
місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу
України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших
процесуальних документах.

З
матеріалів справи вбачається, що ухвали суду надсилались сторонам за адресами,
зазначеними в позовній заяві та документах, доданих до матеріалів справи.

В
разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу
з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з
законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду,
інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності
покладаються на цю юридичну особу.

Сторони
були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні
суду, про час і місце його проведення.

Представник
Позивача підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі, з врахуванням заяви про їх уточнення.

Присутні
представники відповідача-1 та третьої особи-1 проти заявлених вимогу не
заперечували.

Відповідач-1
та треті особи-2 та 3 в судові засідання не з'являвся, клопотань про
відкладення розгляду справи від них не надходило. Про поважні причини неявки в
судові засідання їх повноважних представників суд не повідомлений. Відзив та
пояснення на позов ними не подано.

За
таких обставин рішення по справі винесене на підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін,
оглянувши надані сторонами оригінали документів, копії яких долучені до
матеріалів справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

31
березня 2006 року між Приватним підприємством „Київ -Ресурс” (Позивач) та
Відкритим акціонерним товариством „Корчуватський комбінат будівельних
матеріалів” (Відповідач 1) було укладено договір купівлі-продажу нежилих
будівель за адресою м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, загальною площею 1353,80
м.кв. (Договір)

Договір
було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського округу Телегою Т.М. за
реєстровим №441.

Відповідно
до умов договору Позивач придбав, а Відповідач продав належне йому на праві
власності майно, що складалося з: прирейкового вузлу (на плані БТІ позначений
літ. ХХХІІІ, ХХХІV) -площею 113,4 м.кв. та складу сировини (на плані БТІ
позначений літ. ХХХV) -площею 1240,4 м.кв.

Право
власності Відповідача 1 на вказане нерухоме майно було підтверджене Свідоцтвом
про право власності від 03.02.2003 року серії МК №010006569 виданого Головним
управлінням комунальної власності м. Києва Київської міської державної
адміністрації на підставі наказу „Про оформлення права власності на об`єкти
нерухомого майна” від 31.01.2003 року за №81-В та реєстраційним посвідченням
№002238 від 28.02.2003 року.

04
квітня 2006 року відповідно до Акту прийому -передачі нежилих приміщень до
договору купівлі-продажу від 31.03.2006 року нерухоме майно за адресою: м.
Київ, вул. Червонопрапорна, 34, загальною площею 1353,80 м.кв. було передано
Позивачу.

З
метою належного оформлення права власності Позивачем 12 травня 2006 року було
отримано реєстраційне посвідчення №01999 року.

Відповідно
до довідки -характеристики виданої Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна
24.03.2006 року за №1150021 загальна площа нежилих будівель, які були відчужені
за цим договором складає 1353,80 м.кв., що становить 6100 частин від майнового
комплексу площею 23413,50 м.кв.

Станом
на день слухання справи поряд із Позивачем співвласниками майнового комплексу в
м. Києві по вул. Червонопрапорній, 34 є також Відповідач 1 по справі - Відкрите
акціонерне товариство „Корчуватський комбінат будівельних матеріалів”, що
володіє - 74710000 часткою від загальної площі, а також Приватне підприємство
„Є.М.А.” -3100 та 81000 від загальної площі; Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 -71000 від загальної площі; Закрите акціонерне товариство
„Корчуватський комбінат будівельних матеріалів” -27100, 47100 та 8100 від
загальної площі майнового комплексу -залучені до участі в справі.

В
березні 2008 року Позивач, маючи намір передати належну йому частину приміщення
у заставу, отримав довідку -характеристику від 21.03.2008 року та звернувся до
Відповідача 1 з пропозицією (лист №274 від 16.07.2008 року) про виділення в
натурі часток комплексу, що перебувають у спільній частковій власності,
оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про заставу" від
02.10.92 року майно, що перебуває у спільній частковій власності (частки, паї),
може бути самостійним предметом застави за умови виділення його в натурі.

Відповідач
1 відповів відмовою (лист №247 від 17.07.2008 року) на цю пропозицію.

Статтею
364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі
частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Матеріалами
справи підтверджено, що на звернення Позивача до Відповідача 1 про укладення
договору про виділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій
власності, Відповідач відмовив. Відповідачем 1 не було надано вмотивованих
пояснень такої відмови.

Статтею
319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається
належним йому майном на власний розсуд, а в ч.2 ст. 319 ЦК України також
зазначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Статтею
355 ЦК України визначено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше
осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ст.
356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з
них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, оскільки
долі кожного із співвласників майнового комплексу за адресою: м. Київ, вул.
Червонопрапорна, 34 -визначені, то цей майновий комплекс є об`єктом спільної
часткової власності.

Відповідно
до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. При цьому ст. 361 ЦК України визначено, що
співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної
часткової власності. Крім того, ст. 364 ЦК України встановлене право
співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій
власності. Чинним законодавством України не передбачено випадків, коли право
співвласника на виділ у натурі частини майна може бути обмежене, крім випадків,
коли такий виділ не допускається законом або є неможливим (ст. 183 ЦК України).

Виходячи
із змісту ч. 2 ст. 364 та ст. 183 Цивільного кодексу України для виділення у
натурі частини в спільному майні, необхідно щоб таке виділення було можливим з
огляду на вимоги  ст. 183 Цивільного
кодексу України, тобто щоб річ була подільною.

Матеріалами
справи підтверджено, що користування належним Позивачу нерухомим майном
здійснюється ним окремо від інших співвласників. Судом досліджені надані
Позивачем договори на водопостачання, на послуги вивезення побутових відходів,
на користування електричною енергією, про надання  комунальних послуг, про надання послуг телефонного
зв`язку, відповідно до яких Позивач самостійно несе всі витрати по утриманню
належного йому нерухомого майна.

Відповідно
до вимог чинного законодавства виділ в натурі часток будинку (споруди, будівлі)
можливий, якщо кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку
із самостійним виходом або за наявності технічної можливості переобладнати його
в ізольовані приміщення.

Матеріалами
справи також підтверджено, що належні Позивачу нежилі будівлі є окремо
розташованими будівлями, які позначені на плані БТІ окремим літерами. Використовуються
ці будівлі Позивачем окремо та незалежно від інших співвласників, а отже
виділення належної Позивачу частки в спільному частковому майні є можливим та
не забороненим законодавством.

Невмотивована
відмова Відповідача 1 виділити в натурі належну Позивачу частку не дозволяє
останньому використати це майно в якості застави, є обмеженням права власності
Позивача.

Відповідно
до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно
до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно
до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно
до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду
за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Статтею
392 ЦК України передбачено право на пред'явлення позову про визнання права
власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Таким
чином, вимога щодо виділу в натурі спільного часткового майна відповідно до
цивільного законодавства підлягає вирішенню в судовому порядку.

Згідно
з підпунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»обов'язковій державній реєстрації підлягають
речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних
та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних
держав, а саме зокрема: право власності на нерухоме майно.

У
відповідності до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень»державній реєстрації підлягають заявлені
речові права на нерухоме майна за наявності документів, що підтверджують
вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або
свідчить про наявність інших, передбачених законом підстав.

Відповідно
до ст. 19 Закону України  “Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для
реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід,  припинення речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили;  відтак -і рішення третейського суду є
підставою для реєстрації права власності.

У
відповідності до п. 10 Додатка 1 до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно рішення судів, третейських судів
про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення
факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного
нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого
майна.

У
відповідності до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»державна реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Єдиним
органом, який здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, є
підприємства бюро технічної інвентаризації (БТІ) у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць (п.1.3. Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно). Для міста Києва
єдиним таким підприємством є Комунальне підприємство «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна».

Без
державної реєстрації права власності на нерухоме майно, таке право є невизнаним
державою, що в свою чергу унеможливлює вільне володіння, користування і
розпорядження цим майном.

У
відповідності до п. 18 інформаційного листа Вищого господарського суду України
№ 01-8/98 від 31.01.2001р. зі змінами, внесеними інформаційним листом №
01-8/2167 від 22.11.2005р. органи єдиної системи реєстрації прав на нерухоме
майно можуть бути відповідачами за позовами про визнання права власності на
об'єкт нерухомого майна, пред'явленим згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу
України. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V «Прикінцеві положення»Закону
України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень»до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до
формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру
реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

Дослідивши
надані докази суд дійшов висновку, що виділення в натурі належної Позивачу
частки в спільному майні, не призведе до втрати або зміни цільового призначення
цього майна, оскільки це є окремі будівлі, які використовуються Позивачем
відповідно до цільового призначення, самостійно та незалежно від інших
співвласників.

Згідно
із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

Оцінюючи
подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідно до наданого позивачем
уточнення.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з Відповідачів
солідарно на користь Позивача стягуються понесені Позивачем витрати по сплаті
держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Керуючись
ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити повністю.

Виділити
Приватному підприємству "Київ - Ресурс" (;
юридична адреса: 02093 м. Київ, вул. Бориспільська, 11) в натурі

(поділити)
6100 ідеальних часток із спільної часткової власності на майновий

комплекс,
за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34., в складі нежилих

будівель
загальною площею 1353,80 м.кв., а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

Визнати
за Приватним підприємством „Київ - Ресурс" (;
юридична адреса: 02093 м. Київ, вул. Бориспільська, 11) право власності на
окремо виділене майно за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, в складі

нежилих
будівель загальною площею 1353,80 м.кв., а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

Зобов'язати
Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»(м. Київ, вул.
Трьохсвятительська, 4-в) зареєструвати право власності Приватного підприємства
„Київ - Ресурс" (; юридична адреса: 02093 м. Київ, вул.
Бориспільська, 11)  на окремо виділене
майно за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34., в складі нежилих будівель
загальною площею 1353,80 м.кв., а саме:

-          прирейковий вузол позначений на плані
БТІ літерами XXXIII та XXXIV, площею 113,4 м.кв.;

-          склад сировини позначений літерами
XXXV, площею 1240,4 м.кв.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства «Корчуватський комбінат будівельних
матеріалів»(03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34; ) на
користь Приватного підприємства „Київ - Ресурс" (;
юридична адреса: 02093 м. Київ, вул. Бориспільська, 11) 1521 (одна тисяча
п'ятсот двадцять одна) грн. 80 коп. державного мита та 59 (п'ятдесят дев'ять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути
з Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»(м. Київ, вул.
Трьохсвятительська, 4-в) на користь Приватного підприємства „Київ -
Ресурс" (; юридична адреса: 02093 м. Київ, вул.
Бориспільська, 11) 1521 (одна тисяча п'ятсот двадцять одна) грн. 80 коп.
державного мита та 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя                                                                                                         Домнічева
І.О.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення -15.09.2008р.