ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2008 р.

Справа 6/50

За позовом

Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин”

до

Приватного підприємства “Аптечний склад № 2”

про

зобов’язання вчинити дії

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Дишлюк Т.І. —представник за довіреністю 22.01.2008 р. № 02-07/27

від відповідача

не з’явився

У судовому засіданні, яке відбулося 20.02.2008 р., за згодою присутнього представника судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” до Приватного підприємства “Аптечний склад № 2” про зобов’язання виконати умови додаткової угоди № 1 від 21.10.1999 р. до договору № 53 від 24.12.1998 р., а саме: прийняти простий вексель, номінальною вартістю 321 127,04 грн. в рахунок оплати вартості виконаного обов’язку повіреного.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що відповідач вчиняє дії по злісному ухиленню від виконання обов’язків по додатковій угоді № 1 від 21.10.1999 р., а саме: відмовляється прийняти в рахунок оплати за виконані обов’язки за договором доручення № 53 від 24.12.1998 р. вексель та намагається стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” 321 127,04 грн. збитків. На думку позивача, дії відповідача порушують його права на належне виконання зобов’язання.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 6/50 від 08.02.2006 р.

Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 13.02.2007 р. та 18.07.2007 р. позивач просить суд зобов’язати відповідача підписати акт прийому-передачі одного простого векселю, емітованого Товариством з обмеженою відповідальністю “Вікор Трейд”, номінальною вартістю 321 127,04 грн., оскільки обов’язковою умовою передачі векселя від однієї сторони до іншої є складання двостороннього акту прийому-передачі.

За розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 04.12.2007 р. справу № 6/50 доручено передати для подальшого розгляду судді Шабуніну С.В., враховуючи тривале перебування на лікарняному судді Смілянець В.В., в провадженні якої перебуває справа.

Ухвалою від 07.12.2007 р. справу № 6/50 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В., призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.01.2008 р. та зобов’язано сторін надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також копії установчих та реєстраційних документів, довідки про включення до ЄДРПОУ, довідки з обслуговуючих розрахункових установ про наявність рахунків для залучення до матеріалів справи.

14.01.2008 р., 28.01.2008 р. та 04.02.2008 р. розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою в засідання відповідача.

У судове засідання, що відбулося 20.02.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимог ухвал у справі № 6/50 не виконав. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача в ході розгляду спору по суті заявлені вимоги підтримав, посилаючись на порушення відповідачем його права на належне виконання обов’язку з оплати наданих послуг, що виявляється у відмові прийняти простий вексель, як передбачено додатковою угодою № 1 від 21.10.1999 р. до договору доручення № 53 від 24.12.1998 р.

З наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву від 15.03.2006 р. № 150306 слідує, що Приватне підприємство “Аптечний склад № 2” заперечує проти задоволення заявленого позову, вважаючи, що провадження у справі порушено з порушення норм ст.ст. 64 та 87 Господарського процесуального кодексу України. Також відповідач посилається на залишене без змін апеляційною та касаційною інстанціями рішення Господарського суду Луганської області від 06.09.2005 р. у справі № 14/207 (17/429), яким з Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” стягнуто на користь Приватного підприємства “Аптечний склад № 2” 321 127,04 грн. збитків та штрафні санкції за порушення строків виконання грошового зобов’язання з оплати послуг за договором доручення № 53 від 24.12.1998 р.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

24.12.1998 р. між Відкритим акціонерним товариством “Луганськмлин” в якості довірителя та Приватним підприємством “Аптечний склад № 2 в якості повіреного укладено договір доручення № 53, за умовами якого довіритель поручає, а повірений приймає на себе зобов’язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя оплату, доставку, передпродажну підготовку і оформлення формальностей, пов’язаних з поставкою автотехніки ЗІЛ 5301 СС в кількості п’яти штук для власних виробничих потреб довірителя.

Згідно з п. 2.3 договору загальна його сума становить 93 705,00 доларів США, що відповідно з кусом Національного банку України на момент укладення даної угоди складає 321 127,04 грн.

Пунктами 2.4 та 5.1 договору сторони погодили, що довіритель проводить оплату на розрахунковий рахунок повіреного № 6001 в РЦКБ “Приватбанк”, МФО 320649, код ЗКПО 23521807 протягом 20 днів з дня отримання техніки.

21.10.1999 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору доручення № 53 від 24.12.1998 р. відповідно до якої п. 5.1 договору № 53 було викладено в наступній редакції: “довіритель розраховується з повіреним шляхом передачі простого векселю, емітованого ТОВ “Вікор Трейд” в кількості одна штука, номінальною вартістю 321 127,04 грн. з такими характеристиками:

Векселедавець ТОВ “Вікор Трейд”;

Номер 55;

Номінал –321 127,04 грн.;

Дата складення –21.10.1999 р.;

Дата погашення –21.10.2000 р.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 06.09.2005 р. у справі № 14/207 (17/249), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 28.10.2005 р. позов Приватного підприємства “Аптечний склад № 2” до Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” про стягнення 321 127,04 грн. збитків у зв’язку з невиконанням зобов’язань за договором № 53 від 24.12.1998 р., 107 577,56 грн. інфляційних нарахувань та 40 163,10 грн. 3 % річних задоволено частково, а саме: стягнуто збитків в сумі 321 127,04 грн., 23 261,91 грн. 3 % річних та 47 847,92 грн. інфляційних нарахувань.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2006 р. постанову Луганського апеляційного господарського суду від 28.10.2005 р. у справі № 14/207 (17/249) залишено без змін.

Вказаним рішенням від 06.09.2005 р. № 14/207 (17/249) встановлено, що додатковою угодою від 10.02.1999 р. сторони доповнили договір п. 2.5, в якому зазначили, що винагорода позивачу за виконання договору складає 12 697,04 грн. і входить у ціну.

Згідно з накладною № 1 від 05.02.1999 р. Приватне підприємство “Аптечний склад № 2” передало Відкритому акціонерному товариству “Луганськмлин” зазначену авто техніку у кількості 5 одиниць, тобто виконало свої зобов’язання за договором № 53 від 24.12.1998 р., що також підтверджується митними деклараціями від 05.02.1999 р. №№ 72.

Актом від 01.02.2000 р. сторони встановили, що робота за договором № 53 від 24.12.1998 р. у сумі 12 697,00 грн. виконана у повному обсязі, сторони претензій ода до одної не мають.

30.06.2000 р. Приватним підприємством “Аптечний склад № 2” складено на адресу Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” претензією № 1, у якій зажадало оплати придбаної техніки з урахуванням інфляційних нарахувань у сумі 329 609,85 грн.

Відкрите акціонерне товариство “Луганськмлин” листом без дати і номеру, який надісланий Приватному підприємству “Аптечний склад № 2” 17.07.2000 р., запропонувало отримати простий вексель, емітований ТОВ “Вікор Трейд”, номінальною вартістю 321 127,04 грн.

Надалі, Приватне підприємство “Аптечний склад № 2” звернулося до арбітражного суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача 395 949,64 грн.

Постановою Вищого арбітражного суду України від 08.06.2001 р. № 04-1/14-3/114 у задоволенні позову відмовлено, оскільки відповідно до додаткової угоди до договору від 21.10.19999 р. № 1 розрахунки між сторонами проводяться шляхом передачі простого векселя. Емітованого ТОВ “Вікор Трйед” на суму 321 127,04 грн., термін пред’явлення до сплати якого встановлений 21.10.2000 р.

Листом № 02-12/61-284 від 21.02.2002 р. Відкрите акціонерне товариство “Луганськмлин” повідомило Приватне підприємство “Аптечний склад № 2”, що вексель, емітований ТОВ “Вікор Трейд” на суму 321 127,04 грн., термін пред’явлення до оплати якого встановлений до 21.10.2000 р., ним опротестований. У зв’язку з цим, позивач зазначив, що Приватному підприємству “Аптечний склад № 2” буде пред’явлений інший вексель, складений 06.07.2001 р., належним чином оформлений відповідно до Закону України “Про приєднання України до Женевської Конвенції 1930 року”.

Листом № 02/53-2 від 02.04.2002 р. Приватне підприємство “Аптечний склад № 2” відмовилося від прийняття виконання за договором № 53 від 24.12.1998 р. векселем, зважаючи на його опротестування та зажадало відшкодування збитків у сумі 321 127,04 грн.

У зв’язку з тим, що позивачем кошти в сумі 321 127,04 грн. сплачені не були, останній звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення збитків та штрафних санкцій.

Як слідує з винесеного за наслідками розгляду вказаного спору рішення, мотивами часткового задоволення заявлених вимог послугувало допущене Відкритим акціонерним товариством “Луганськмлин” прострочення боржника в розрізі розрахунків з Приватним підприємством “Аптечний склад № 2” в рамках договору № 53 від 24.12.1998 р., ненадання доказів ухилення Приватним підприємством “Аптечний склад № 2” від отримання простого векселя, емітованого ТОВ “Вікор Трейд”, у кількості одна штука, номінальною вартістю 321 127,04 грн. з конкретно вказаними у додатковій угоді № 1 від 21.10.1999 р. характеристиками та доказів його направлення повіреному.

Частиною 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, рішенням господарського суду встановлено, що Відкрите акціонерне товариство “Луганськмлин” в односторонньому порядку відступило від виконання умов договору доручення № 53 від 24.12.1998 р.

Крім того, в рішенні від 06.09.2005 р. № 14/207 (17/429) визначено, що 24.10.2000 р. приватним нотаріусом вчинено акт про протест векселя про неоплату на суму 321 127,04 грн., а напис Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” “платити наказу ПП “Аптечний склад № 2”, вчинений перед протестом перекреслений.

Таким чином, позивач прострочив виконання зобов’язання з оплати обов’язків відповідача як свого повіреного та зробив неможливим його виконання, відступивши від умов договору.

Вищевикладеним спростовуються посилання позивача на порушення відповідачем його прав належного виконання зобов’язання за договором № 53 від 24.12.1998 р., адже фактично, саме позивачем було порушено права відповідача на отримання оплати виконаних обов’язків повіреного, у зв’язку з чим підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

Окрім наведеного, суд зауважує, що внаслідок допущення позивачем прострочення боржника, його зобов’язання перед відповідачем стали носити грошовий характер, а тому заявлена в окремому позовному провадженні вимога про проведення розрахунків за виконання обов’язків повіреного шляхом вручення опротестованого векселю не може бути задоволена.

За таких обставин, у позові Відкритого акціонерного товариства “Луганськмлин” до Приватного підприємства “Аптечний склад № 2” про зобов’язання вчинити дії слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, решта доданих до матеріалів справи доказів до уваги судом не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                          С.В. Шабунін

Дата підписання: 18.03.2008 р.

справа № 6/50

20.02.08

За позовом Відкрите акціонерне товариство "Луганськмлин"

до Приватне підприємство "Аптечний склад №2"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Шабунін С.В.

Шабунін С.В.