ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 27/10/3-2002/7-04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Ржищівського міського споживчого товариства на рішення господарського суду Київської області від 25.03.2004р. у справі за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств "Облспоживспілка" до Ржищівської міської ради Київської області, треті особи: Ржищівське міське кооперативне підприємство "Міськспоживкоопторг", Ржищівського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності

Заслухавши пояснення представників Ржищівського міського споживчого товариства, а також сторін, третьої особи - Ржищівського бюро технічної інвентаризації, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, суд

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2002 року Київська обласна спілка споживчих товариств "Облспоживспілка" пред'явила в господарському суді позов до Ржищівської міської ради Київської області про, з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, а саме: магазин № 4 „Продовольчі товари” вул. Б.Хмельницького; магазин „Продовольчі товари” № 6, вул. Петровського; магазин „Хліб” № 2, вул. Леніна, 29; магазин „Господарчі товари” № 7, вул. Леніна, 29; магазин „Спорттовари”, вул. Леніна, 23; магазин „Дитячій світ” вул. Леніна, 23; магазин „Техніка”, вул. Леніна, 23; магазин „Молоко”, вул. Леніна, 23; магазин „Комісійний” вул. Леніна, 23; магазин „Уцінені товари” вул. Леніна, 23; магазин „Меблі” вул. Петровського; магазин „Універмаг” вул. Леніна, 27; магазин „Продовольчі товари” вул. Будівельників, магазин „Товари повсякденного попиту” № 4, вул. Воровського, 17; магазин „Продовольчі товари” вул. Комсомольська, 21; магазин "Посуд" ул. Леніна, 21, заготларьки - 2 шт вул. ІІІ Інтернаціоналу; адмінкорпус міськспоживторгу вул. Шевченка; кафе „Леглич” вул. Петровського, ресторан „Дніпро” вул. Шевченка, 9; кафе „Піцерія” вул. Радянська; адмінбудинок хлібзаводу, вул. Комсомольська, 21; хлібопекарний цех вул. Комсомольська; товарний склад вул. Комсомольська, 21.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.03.2004р. (суддя Міщенко П.К.) позов було задоволено.

В апеляційному порядку дане рішення не переглядалось.

У касаційній скарзі Ржищівське міське споживче товариство просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 25.03.2004р., посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Справа відкладалась слуханням з 12.12.2007р. на 16.01.2008р. та оголошувалась перерва з 16.01.2008р. на 30.01.2008р.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. №18-рп/2004 "У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)", вбачається, що "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретними та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Статтею 107 ГПК України передбачено право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, зокрема, і особам, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення, що стосується їх прав і обов'язків.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.03.2004р. за Київською облспоживспілкою було визнано право власності на відповідне нерухоме майно.

(а.с. 60-66 т.3)

В касаційній скарзі Ржищівське міське споживче товариство посилалось на те, що незалучення його до участі у справі було порушено його права, як правонаступника Ржищівського споживчого товариства, яке передало спірне майно Київській облспоживспілці у тимчасове користування.

Відповідно до ст.ст. 37, 39 Цивільного кодексу Української РСР юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Кооперативні, а також державно-колгоспні та інші державно-кооперативні організації, що є юридичними особами, припиняють свою діяльність на підставах, зазначених у законі і в статутах (положеннях) цих організацій.

Реорганізація (злиття, поділ, приєднання) державно-колгоспних, інших державно-кооперативних, кооперативних та інших громадських організацій, що є юридичними особами, допускається тільки за рішенням загальних зборів їх членів або зборів уповноважених.

За приписом ст.ст. 104, 106, 108 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Матеріалами касаційної скарги не доведено, що Ржищівським споживчим товариством приймались рішення, підписувались передавальні або розподільчі акти чи баланс, відповідно до яких майно та права і обов’язки останнього передавались Ржищівському міському споживчому товариству.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, первинна реєстрація Ржищівського міського споживчого товариства відбулась 22.04.2004р., тоді як рішення господарського суду Київської області, яке є предметом оскарження, було ухвалено 25.03.2004р.

Звертає на увагу і те, що Ржищівським споживчим товариством Кагарлицької райспоживспілки спірне нерухоме майно за актом приймання-передачі від 21.04.1999р. було передано Київській облспоживспілці на підставі як рішення загальних зборів Ржищівського споживчого товариства від 18.03.1999р., яким було встановлено, що основні засоби товариства побудовані в м. Ржищів облспоживспілкою за її кошти, так і постанови Київської облспоживспілки №74 від 19.04.1999р.

Таким чином, ще у 1999 році Ржищівське споживче товариство Кагарлицької райспоживспілки розпорядилось у вказаний спосіб спірним майном, яке перебувало у його користуванні.

За таких обставин, рішення господарського суду в даній справі не стосується прав і обов’язків Ржицівського міського споживчого товариства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ржищівського міського споживчого товариства залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 25.03.2004р. без змін.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук