ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 18/537

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

касаційної скарги

Головного управління Державного казначейства України у Луганській області

на ухвалу

від 27.11.2007 року Луганського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 18/537

господарського суду

Луганської області

за позовом

ТОВ “Луганська виробничо-побутова фірма “Новость”

до

Луганської міської багатопрофільної лікарні № 3

про

стягнення 70 777,68 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з’явились

від відповідача:

від скаржника:

не з’явились

Ямщикова Н.В. (довіреність №11-12/1-8 від 08.01.2008р.)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року (суддя Корнієнко В.В.) по справі № 18/537 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі 70 777,68 грн. по оплаті вартості виконаних робіт по обробці білизни, за договором від 12.04.2006 року № 55/1131, витрати на державне мито в сумі 707,78 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Головне управління Державного казначейства України у Луганській області 23.11.2007 року звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року скасувати.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року відмовлено Головному управлінню Державного казначейства України у Луганській області у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року, повернуто апеляційну скаргу скаржникові без розгляду на підставі ч.1 ст.91 ГПК України.

В касаційній скарзі Головне управління Державного казначейства України у Луганській області просить скасувати ухвалу Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року по справі № 18/537, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відзиву на касаційну скаргу сторони у справі не надіслали.

Представники сторін не скористались наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника скаржника, який підтримав викладені в ній доводи, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в прийнятті апеляційної скарги Головного управління Державного казначейства у Луганській області на рішення Господарського суду Луганської області від 13.11.2007 року Луганський апеляційний господарський суд зробив висновок про те, що вказане управління не є стороною у справі, а тому не має права на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 1 листопада 1996 року №9 “Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя” роз’яснив, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Статтею 107 Господарського процесуального кодексу України закріплено право осіб, яких не було залучено до участі у справі, на касаційне оскарження рішень і постанов суду, що стосується їх прав і обов’язків. Обмеження права на апеляційне оскарження для цих осіб суперечить статті 129 Конституції України.

Відмовляючи в прийнятті апеляційної скарги Головного управління Державного казначейства у Луганській області на рішення Господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року Луганський апеляційний господарський суд не перевірив чи стосується оскаржуване рішення суду першої інстанції прав та обов’язків скаржника, а відмовив йому у прийнятті апеляційної скарги з формальних підстав. В разі встановлення того, що оскаржуване рішення суду безпосередньо стосується прав і обов’язків скаржника, то вирішення спору без залучення його до участі у справі тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 3 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України і є безумовною підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Враховуючи викладене, ухвала Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до Луганського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Головного управління Державного казначейства у Луганській області на рішення Господарського суду Луганської області від 09.11.2007 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Луганській області від 13.12.2007 року №11-07/1702 на ухвалу Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі

№ 18/537 задовольнити частково.

Ухвалу Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 18/537 –скасувати.

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Луганській області направити до Луганського апеляційного господарського суду на розгляд.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос