ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.08
Справа № 2/15

За позовом: Прокурора Залізничного
району м.Львова в інтересах держави: уповноваженого органу Львівської міської
ради в особі Львівського комунального підприємства
"Залізничнетеплоенерго", м.Львів

до
відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення 3515,58 грн.

Суддя  Зварич О.В.

при секретарі Палюх
Г.

Представники:

від прокуратури: Топій Т.В., посв. №157, видане
13.12.2007р.

від позивача: Лутчин Р.Б., дов. вих.№3 від
02.01.2008р.

від
відповідача: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, дов. від 18.02.2008р.

Зміст
ст.ст.20,22 ГПК України судом роз'яснено.

Суть
спору.

Позов
заявлено прокурором Залізничного району м.Львова в інтересах держави:
уповноваженого органу Львівської міської ради в особі Львівського комунального
підприємства "Залізничнетеплоенерго" до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 3515,58 грн.

Розгляд
справи розпочато 26.01.2008 року. Ухвалою суду від 21.02.2008р. розгляд справи
відкладався з підстав, вказаних у даній ухвалі. Рішення прийнято 11.03.2008
року.

Прокурор
і позивач позовні вимоги підтримали та просять стягнути з відповідача на  користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго"
2886,48грн. основного боргу, 182,45 грн. - пені, 72,00 грн. - три проценти
річних, 374,65 грн. - інфляційних збитків та судові витрати у справі.

Відповідач
та його представник проти позовних вимог заперечили з підстав, наведених у
поясненні вх.№3644 від 18.02.2008р.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та
відповідача, суд

встановив:

позовну
заяву подано прокурором відповідно до пункту 2 ст.121 Конституції України, п.6
ст.20 Закону України "Про прокуратуру" та ст.2 ГПК України в
інтересах держави: уповноваженого органу Львівської міської ради, в особі
Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", яке
утворене на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за
№3006423 від 19.02.2007року на базі відокремленої частини комунальної
власності i входить до сфери управління Львівської міської ради.

Як
вбачається із матеріалів справи, 01.10.2003р. між ЛКП
"Залізничнетеплоенерго" та відповідачем СПД ФО ОСОБА_1, укладено
договip №429, який відповідно до п.10.4 пролонгований на наступні роки. За
умовами даного договору ЛКП "Залізничнетеплоенерго" взяло на себе
зобов'язання постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді у потрібних
йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені п.6 вказаного договору.

На
виконання даного договору з 31.01.2006р. по 31.12.2008р. позивач надав
відповідачеві послуги з теплопостачання на загальну суму 3108,22 грн., про що
свідчать акти реалізації теплової енергії та рахунки за період з січня 2006р.
по грудень 2007р. Проте, свої зобов'язання щодо оплати за надані послуги
відповідач виконав неповністю, в результаті чого станом на 01.01.2008р. виникла
заборгованість в сумі 2886,48 грн.

При
прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно
ст.509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов"язку, при цьому, зобов"язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 ЦК України, зокрема, - договорів та інших правочинів.

У
відповідності із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічно,
відповідно до ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

На
момент розгляду справи заборгованість відповідача перед ЛКП
"Залізничнетеплоенерго" не змінилась і становить 2886,48 грн., що
підтверджується розрахунком ціни позову, які слід стягнути на підставі
вищенаведених норм господарського та Цивільного кодексів.

Згідно
ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. З наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню згідно поданого розрахунку 374,65 грн. збитків, завданих ростом
інфляції, та 72,00 грн. - три проценти річних.

Стосовно
позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за прострочення оплати вартості
за надані послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, суд зазначає
наступне: у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним
правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання.

У
відповідності до п.7.2.3 договору та вищенаведеної норми ГК України за
несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію відповідачу правомірно
нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України за кожен день прострочення, що становить 182,45 грн., які підлягають до
стягнення.

Дослідивши
матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд вважає позов
обгрунтованим, документально підтвердженим, який  слід задоволити повністю, а саме: підлягає до
стягнення з відповідача на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго" заборгованість  в
розмірі   2886,48грн.,  374,65 грн. збитків,  завданих
ростом  інфляції,

182,45
грн. пені та три проценти річних в розмірі 72,00 грн.

Доводи відповідача щодо ненадання йому
спірних послуг із-за відсутності приладів центрального опалення, які викладені
у поясненні вх.№3644 від 18.02.2008р., не заслуговують на увагу, оскільки в
даному поясненні ПП ОСОБА_1 посилається на акт комісії ДП ЖКК від 03.09.2003р.,
складений без участі представників ЛКП "Залізничнетеплоенерго", у
якому зафіксовано відсутність приладів опалення в приміщенні по
вул.Яворницького,8 у м.Львові до укладення договору про постачання теплової
енергії №429 від 01.10.2003р., та аналогічний акт ЛКП "Богданівка"
від 31.01.2008р. Проте, відповідачем не надано доказів  про звернення до позивача із вимогою щодо
належного виконання чи розірвання договору №429 від 01.10.2003р. з підстав
відсутності в приміщенні приладів опалення. Крім того, із розрахунку
вартості  теплоенергії вбачається, що у
квітні, червні, липні та вересні 2006р.
оплачено за споживання теплоенергії в загальній сумі 814,41грн., чим
фактично визнано факт надання спірних послуг.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.121 Конституції України, ст.ст.5,20 Закону України
"Про прокуратуру", ст.ст.526, 625 ЦК України, ст.193,230,231 ГК
України, ст.ст.2,29,33,43,49,82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити повністю.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р
№НОМЕР_1 в Пустомитівському відділенні АТ "Індекс-Банк", м.Пустомити,
код ЗКПО НОМЕР_2):

- на
користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"
(м.Львів, вул.С.Петлюри, буд.4а, р/р №260038680 в ЛОД "Райффайзен банк
Аваль", МФО 325570, код ЄДРПОУ №20784943)
2886,48 грн.  основного
боргу, 374,65грн.  збитків від
інфляції, 182,45 грн.  пені, три
проценти річних в розмірі 72,00 грн.;

- на
користь Державного бюджету України (рахунок №0006 в УДК у Львівській
області, отримувач -Держбюджет Личаківського району м.Львова, МФО 825014, ) - 102 грн. державного мита за розгляд справи
господарським судом;

- на
р/р 0006 банк ГУДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: УДК у
Личаківському районі м.Львова, -118 грн. в якості
відшкодування витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового
процесу.

Накази
видати після вступу рішення в законну силу в порядку ст.116 ГПК України.

Рішення вступає в законну
силу відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Суддя
Зварич О.В.