ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р. Справа № 44/444-07

вх. № 12192/4-44

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Двоєглазова Л.Е.

за участю представників сторін:

прокурора - не з"явився позивача - не з"явився відповідача - Рождественська І.В. (довіреність від 01.08.2007р.)

розглянувши справу за позовом Прокурор Балаклійського району Харківської області м. Балаклія в особі П'ятигірська сільська рада, с П'ятигірське

до ВАТ з ІІ "Курганський бройлер" с. П'ятигірське

про стягнення 24872,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Балаклійського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Курганський бройлер” втрати сільськогосподарського виробництва у розмірі 24872грн. на користь П’ятигірської сільської ради – 14923грн. (60%), на користь Балаклійської районної ради – 3731грн. (15%), на користь Харківської обласної ради – 6218грн (25%). Крім того, прокурор просить суд покласти на відповідача судові витрати.

У позовній заяві прокурором у якості третіх осіб визначено Балаклійську районну раду, Харківську обласну раду, Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області. При цьому у позовній заяві прокурор просить суд стягнути на користь цих осіб певну грошову суму, також у позові не вказані підстави, з огляду на які зазначених осіб необхідно залучити до участі у справі. З огляду на викладене, суд не вважає за доцільне залучення до участі у справі у якості третіх осіб Балаклійської районної ради, Харківської обласної ради, Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області.

Прокурор у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Позивач (П’ятигірська сільська рада) у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на ч. 2 ст. 208 Земельного кодексу України, де зазначено, що здійснення внутрігосподарського будівництва сільськогосподарськими або лісогосподарськими підприємствами, організаціями, установами, а також громадянами проводиться без відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Відповідач є сільськогосподарським підприємством, а тому втрати сільськогосподарського виробництва ним не повинні відшкодовуватися.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2007р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації № 175 від 03.04.2007р. “Про надання в оренду земельної ділянки відкритому акціонерному товариству з іноземними інвестиціями “Курганський бройлер” відповідачеві надано в оренду зі зміною цільового призначення земельну ділянку загальною площею 0,6308га за рахунок земель сільськогосподарського призначення під будівництво комплексу очисних споруд на території П’ятигірської сільської ради Балаклійського району (землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення) строком на 49 років – 0,4280га, строком на 1 рік – 0,2028га.

Посилаючись на ст. ст. 207, 209 Земельного кодексу України, прокурор вказує на те, що відповідач зобов’язаний відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, розраховані на підставі акту відповідної комісії від 14.11.2003р. у розмірі 24872грн., а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 207 Земельного кодексу України визначає умови відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Так, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок

вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

У відповідності до статті 208 Земельного кодексу України здійснення внутрігосподарського будівництва сільськогосподарськими або лісогосподарськими підприємствами, організаціями, установами, а також громадянами провадиться без відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, профілюючою діяльністю відповідача є розведення птиці та вирощування зернових та технічних культур, тобто відповідач є сільськогосподарським підприємством.

Очисні споруди, розміщені на спірній земельній ділянці, є частиною цілісного майнового птахо комплексу, необхідні для функціонування підприємства відповідача.

Згідно статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка надана відповідачеві у користування розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації у 2007 році, акт визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва складено комісією ще у 2003 році.

З зазначеного акту визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва від 14.11.2003р. також не вбачається, яка саме земельна ділянка була предметом обстеження та визначення втрат.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Курганський бройлер” втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 24872грн. на користь П’ятигірської сільської ради – 14923грн. (60%), на користь Балаклійської районної ради – 3731грн. (15%), на користь Харківської обласної ради – 6218грн (25%), необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому суд не знаходить правових підстав для їх задоволення

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, статтями 22, 207, 208 Земельного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписано 18.01.2008р.

Суддя Дюкарєва С.В.