ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" січня 2008 р. Справа № 11/309

За позовом ЗАТ «Завод ЕЛОКС» смт.Комсомольський Зміївського району Харківської області

до відповідача: ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж»

м.Кузнєцовськ Рівненської області

про стягнення 132 202 грн. 11 коп. заборгованості по розрахунках та штрафних санкцій,

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-           не з’явився;

від відповідача- Шевчук Р.С., адвокат (довір.б/н від 30.12.2007р.);

арбітражний керуючий- не з’явився.

Представник Відповідача не заявив клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено сторані статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-ЗАТ «Завод ЕЛОКС»звернувся до суду із заявою про стягнення з Відповідача-ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж»122 409 грн. 36 коп. заборгованості по розрахунках та 9 792 грн. 75 коп. штрафу згідно контракту, укладеного 05 травня 2003 року.

Як на підставу своїх вимог, Позивач посилається на те, що на виконання умов Контракту підприємство пос-тавило Відповідачеві продукцію на загальну суму 1 397 409 грн. 36 коп., за яку останній розрахувався частково, перера-хувавши ЗАТ «Завод «ЕЛОКС»грошові кошти на загальну суму 1 270 000 грн. 00 коп. Таким чином, на момент звер-нення з позовом –сальдо платіжного балансу за Контрактом становить 122 409 грн.36 коп. на користь Позивача.

Відповідач проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві. Відповідач повідомив, що 25.01.2007 року Господарським судом Рівненської області порушено провадження в справі №19/55 про банкрутство ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж». Ухвалою суду від 16.02.2007 року зобов'язано останнє у десятиденний строк подати до друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство, яке було розміщено у газеті „Голос України" за №55 від 22.03.2007р. Відповідач звертає увагу суду на те, що грошові вимоги Позивача виникли до порушення справи про банкрутство Відповідача, що вбачається із п.2.3 Контракту від 05.05.2003р. та накладних від 16.09.2004р., 07.10.2004р. та 02.11.2004р., оскільки Контрактом встановлено строк оплати товару –протягом 30-ти днів після поставки відповідної партії продукції.

Відповідач вважає Позивача конкурсним кредитором, а позаяк його вимоги заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання – на підставі ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" –вони (вимоги) не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.(арк.справи 30-31)

В судові засідання 20 грудня 2007р. та 16 січня 2008р. представник Позивача не з’явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі доказами.(арк.справи 28-29, 47-48).

Клопотання Позивача суд прийняв до уваги - вбачається, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгля-ду позовної заяви без участі Позивача.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

ЗАТ «Завод ЕЛОКС»-постачальник та ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж»-замовник 05.05.2003р. уклали Контракт №ЭУ-461 з Додатками (надалі в тексті – Контракт). Згідно пп.1.1, 2.1 постачальник постав-ляє, а замовник приймає та оплачує продукцію відповідно до Додатків 1, 2, 3, які є невід’ємною частиною Контракту. Ціна Контракту складає орієнтовно –1 816 517 грн. 82 коп.(разом з ПДВ). Пунктом 2.3 Контракту передбачено авансу-вання оплати кожної партії продукції в розмірі 50% і повний розрахунок –протягом 30 днів після поставки відповідної партії продукції. Постачальник зобов’язувався поставити продукцію на умовах FCA смт.Комсомольський Харківської області за умови оплати замовником продукції на умовах п.2.3 Контракту. Контракт та Додатки підписано генеральним директором ЗАТ «Завод ЕЛОКС»та директором ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж», скріплено відбитками печаток сторін. Змін та доповнень сторони до Договору не вносили.(арк.справи 8-13).

Фактично, через представників Відповідача, які діяли на підставі довіреностей ЯИВ №620656 від 14.09.2004р., ЯИВ №620687 від 16.10.2004р., ЯИВ №620807 від 29.10.2004р., згідно накладних №515 від 16.09.2004 р. на суму 58 543 грн. 20 коп., №572 від 07.10.2004р. на суму 104 922 грн. 00 коп., №634 від 02.11.2004р. на суму 15 768 грн. 00 коп. –ЗАТ «Завод ЕЛОКС»передав ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж» товарно-матеріальні цінності на за-гальну суму 179 233 грн. 20 коп., що стверджується матеріалами справи.(арк.справи 14-16).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково,останнє перерахування грошових коштів в рамках виконання умов Контракту в розмірі 500 000 грн. 00 коп., здійснене Відповідачем 06 жовтня 2004р., чим частково перекрито поточну заборгованість перед Позивачем по поставці згідно накладної №515 від 16.09.2004р., борг за якою складає 1 719 грн. 36 коп. При цьому, неоплаченою лишилась вартість продукції, поставленої за накладни-ми №572 від 07.10.2004 р. на суму 104 922 грн. 00 коп. та №634 від 02.11.2004р. на суму 15 768 грн. 00 коп.

Сторони провели звірку розрахунків, за наслідками якої склали Акт. З Акта, вбачається, що станом на 31.08. 2006р. заборгованість Відповідача складала 122 409 грн. 36 коп. Акт підписано головними бухгалтерами ЗАТ «Завод ЕЛОКС»та ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж», скріплено відбитками печаток сторін.(арк.спра-ви 17-18).

Враховуючи зазаначене, покликаючись на умови п.8.5 Контракту та стст. 509, 525, 526, 530 та 712 Цивільного кодексу України –Позивач нарахував штраф в розмірі 0,05% від суми прострочених платежів за кожний день простро-чення, але не більше ніж 8% від суми прострочених платежів. Так, за накладною №515 від 16.09.2004р. Позивач нараху-вав суму штрафу 137 грн. 55 коп., за накладною №572 від 07.10.2004р. –8 393 грн. 76 коп., а за накладною №634 від 02.11.2004р. –1 261 грн. 44 коп., а всього сума штрафу за розрахунком Позивача складає 9 792 грн. 75 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення Відповідача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; підставами виникнення цивільних прав та обов’язків зокрема є договори та інші пра-вочини, а також акти органів державної влади та рішення суду.

Відповідно до ст.202 ЦК України, - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’-язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором поставки (ст.712 ЦК України), - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяль-ність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у під-приємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним вико-ристанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випли-ває з характеру відносин сторін.

В свою чергу, за договором купівлі-продажу –покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встанов-лений інший строк оплати товару.(ч.1 ст.692 ЦК України).

Як зазначалось вище – ні у встановлений Контрактом, ні протягом 2005-2006 років Відповідач зобов’язань з оплати отриманої продукції не виконав –коштів в сумі 122 409 грн. 36 коп. – не сплатив.

З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2007 року Господарським судом Рівненської області поруше-но провадження в справі №19/55 про банкрутство ЗАТ «Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж», а ух-валою суду від 16.02.2007р. останнє зобов'язано у десятиденний строк подати до друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство, яке було розміщено у газеті „Голос України" за №55 від 22.03.2007р.

Відповідно до ст.14 ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі в тексті –Закон), - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрут-ство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до борж-ника, а також документи, що їх підтверджують.(арк.справи 32-33, 35).

Позивач грошових вимог до суду та боржника (Відповідача) не подав, вимоги останнього судом не розгля-дались, а за таких обставин вимоги ЗАТ «Завод ЕЛОКС»не включені до реєстру кредиторів ЗАТ «Монтажне управлін-ня №12 «Електропівденмонтаж», який затверджено ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 липня 2007р.

Згідно пункту 3 даної ухвали, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку встанов-леного для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, що право на вимоги, заявлені Позивачем у даній справі – виникли до порушення справи про банкрутство Відповідача, що стверджується умовами п.2.3 Контракту та накладними №515 від 16.09.2004р., №572 від 07.10.2004р., №634 від 02.11.2004р., що також було відомо Позивачу, оскільки у претензії №101/01-3/360 від 04.09.2006р. –останній підтвердив, що строк оплати продукції складав 30 днів після поставки відповідної партії продукції.

Таким чином, з огляду на положення статті 1 Закону, строк оплати поставленої продукції встановлений Конт-рактом –дає підстави віднести Позивача до конкурсних кредиторів. Статтею 14 Закону передбачено, що вимоги кон-курсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, –не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає .

Відповідно до роз'яснень президії ВГС України (рекомендації від 04.06.2007 року №04-5/1193, п.8.12.) – пога-шення вимог кредиторів щодо цивільно-правових зобов'язань, що відбувається внаслідок застосування частини 2 статті 14 Закону, слід вважати припиненням цих зобов'язань відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України.

Також не можна погодитись з вимогою стягнення 9 792 грн. 75 коп. штрафу, який за своїм характером є пенею, оскільки, відповідно до ст.549 ЦК України, – неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена зако-ном або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналеж-ного виконання, зокрема в разі прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, пунктом 6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за простро-чення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Вбачається, що штрафні санкції нараховано Позивачем з листопада 2004 року – з порушенням строку їх нарахування, який є присічним, що вбачається з розрахунку, який міститься в позовній заяві.

Оскільки, вищевказана норма Господарського кодексу встановлює і обмежує строк нарахування штрафних санкцій шестимісячним терміном –на підставі ст.33 ГПК України в частині стягнення 8% штрафу (пені) в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі з мотиву порушення терміну нарахування штрафних санкцій.

Крім того, Позивачем пропущено строк позовної давності в частині стягнення основного боргу на підставі статтей 257, 258, 261 ЦК України, та із врахуванням ст.2 Контракту. Право на вимогу оплати вартості поставленої продукції згідно накладних №515 від 16.09. 2004р. та №572 від 07.10.2004р. виникло а Позивача 16.10.2004р. та 07.11. 2004 року.

Проте, до господарського суду Позивач звернувся лише 20 листопада 2007р. –після закінчення строку позовної давності.

Відтак, на підставі стст. 257, 260, 261, 267 ЦК України та ст.33 ГПК України в задоволенні позову необ-хідно відмовити.

Вбачається, що заявлені вимоги Позивачем необгрунтовані і не доведені, чим порушено порядок доказу-вання і подання доказів і на підставі ст.33 ГПК України - позов задоволенню не підлягає.

Керуючись стст. 33, 35, 43, 46-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя В.В.Грязнов

Рішення підписане суддею "21" січня 2008 р..