ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2008 р. Справа № 10/150

м. Чернівці 11-45 год.

За позовом прокурора Сокирянського району Чернівецької області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі

до Сокирянського виробничого управління житлово-комунального господарства

про стягнення заборгованості в сумі 182219,19 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Секретар судового засідання Нікуліца І.С.

За участю представників:

Від позивача –Ставчанська А.О., юрисконсульт, дов. № 2675/07 від 07.09.2007 р.

Від відповідача –не з’явився

В засіданні приймали участь –прокурор Швець О.А.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Сокирянського району Чернівецької області звернувся з позовом в інтересах держави в особі позивача до відповідача про стягнення заборгованості зі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 182219,19 грн., у тому числі 175103,53 грн. недоїмки, 1609,30 грн. пені та 5506,36 грн. фінансових санкцій.

Ухвалою від 31.10.2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі, справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 29.11.2007 р. за участю представників сторін та прокурора, відповідачу запропоновано надати пояснення на позов.

Ухвалою від 29.11.2007 р. розгляд справи відкладено на 25.12.2007 р., ухвалою від 25.12.2007 р. –на 21.01.2008 р. у зв’язку з необхідністю надання додаткових доказів.

Відповідач надав відзив, у якому позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без участі його представника.

У судове засідання 21.01.2008 р. представник відповідача не з’явився, однак це не перешкоджає розгляду справи, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 21.01.2008 р. прокурор і представник позивача позовні вимоги підтримали.

Заслухавши пояснення прокурора і представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України у Сокирянському районі Чернівецької області як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з поданим позивачем актом звірки взаєморозрахунків за період з квітня 2004 р. по серпень 2007 р. заборгованість відповідача зі страхових внесків станом на 01.09.2007 р. складала 182219,19 грн., у тому числі 175103,53 грн. недоїмки, 1609,30 грн. пені та 5506,36 грн. фінансових санкцій (а.с. 78). Зазначена заборгованість підтверджується розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, узгодженими в установленому порядку рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, та визнається відповідачем (а.с. 29-67,79).

На вказану суму заборгованості позивачем виставлено вимогу про сплату боргу від 02.10.2007 р. № Ю-6У (а.с. 10).

Після звернення прокурора з позовом до суду відповідач частково погасив заборгованість зі страхових внесків на суму 4095,05 грн., що підтверджується листом позивача від 24.12.2007 р. № 4233/07 (а.с. 26). Решта заборгованості в сумі 171008,48 грн. недоїмки, 1609,30 грн. пені та 5506,36 грн. фінансових санкцій відповідачем не сплачено.

Будь-яких доказів на спростування обставин, на які посилається прокурор у позові, або у підтвердження сплати заявленої до стягнення заборгованості від відповідача не надійшло.

01 січня 2004 року за винятками, зазначеними у Прикінцевих положеннях, набув чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування в Україні.

Згідно зі статтями 1 та 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон № 1058-ІV) страхувальниками є роботодавці –зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону № 1058-ІV страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 106 Закону № 1058-ІV суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Про нарахування пені та накладення штрафів посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

За наслідками розгляду матеріалів справи в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що суми недоїмки в розмірі 171008,48 грн., штрафних санкцій у розмірі 5506,36 грн. та пені в розмірі 1609,30 грн. узгоджені відповідачем згідно із Законом № 1058-ІV та не сплачені ним у встановлені законодавством строки, відтак, позов є обгрунтованим і в цій частині підлягає задоволенню.

Судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4-12, 17, 94, 98, 160-163, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити частково .

2. Стягнути з Сокирянського виробничого управління житлово-комунального господарства (м. Сокиряни Чернівецької області, вул. Центральна, 44, р/р № 0205 у ВАТ “Державний Ощадний банк України”, ідентифікаційний код 3357352):

- на користь Управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі Чернівецької області (м. Сокиряни Чернівецької області, вул. Центральна, 74, р/р 0200 у Сокирянському відділенні ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, код 21430609) 171008,48 грн. недоїмки, 5506,36 грн. штрафних санкцій та 1609,30 грн. пені;

- в доход Державного бюджету України 1661,75 грн. судового збору (стягувач –ДПІ у Сокирянському районі Чернівецької області) .

3. З набранням постановою законної сили видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі, проголошена і підписана 21 січня 2008 року.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук