ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
березня 2008 р.
Справа № 54/330-07

вх. № 12569/4-54

Суддя господарського суду Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Кириленко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Якунін М.М., дов. б/н від 25.05.2007 року 3-ї особи -
Лисенко І.І., дов. № 156 від 13.02.2008 року відповідача - ОСОБА_2., дов. б/н
від 14.12.2007 року

розглянувши справу за позовом Виконавчого комітету Ізюмської
міської Ради м. Ізюм 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -  Ізюмська
міська рада, м. Ізюм

до  ФОП ОСОБА_1., м. Ізюм

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з
позовом згідно якого просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку загальною площею 150 кв. м, розташовану за
адресою:  м. Ізюм, вул. Правди-2
"Є" (торгівельний майданчик "Поворотка") та привести її у
придатний для використання стан.

У судовому засіданні, яке розпочалося 14.02.2008 року було
оголошено перерву до 03.03.2008 року та 05.03.2008 року. Після перерви судове
засідання було поновлено і  продовжено у
тому ж складі суду.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов
підтримує і просить суд задовольнити його, через канцелярію господарського
суду, 05.03.2008р. надав до суду за вх. 3113 супровідний лист, в якому просить
суд залучити до матеріалів справи документи на 3-х аркушах, а саме копію акту про
право користування землею від 15.08.1959 року та копію рішення Ізюмської
міської ради № 078 від 23.07.2002року, які залучаються до матеріалів справи.

Представник 3-ї особи у судовому засіданні підтримує позовні
вимоги у повному обсязі, через канцелярію господарського суду, 05.03.2008р. за
вх. 3114 , надав письмові пояснення щодо предмету спору, які залучаються до
матеріалів справи.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову
заперечує, з підстав зазначених у письмових поясненнях та просить суд в
задоволенні позовних відмовити в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані докази, встановив наступне.

На виконання
розпорядження Ізюмського міського голови та згідно повноважень наданих
Конституцією України, Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
ст.189 ЗК України, постійна депутатська комісія з питань регулювання земельних
відносин та охорони довкілля провела перевірку та встановила, що відповідач самовільно
без оформлення дозволів використовує земельну ділянку орієнтовною площею 150
кв.м., що розташована: м. Ізюм, Харківської області, вул. Правди, 2 - “Є”.

За результатами проведеної перевірки було складено протокол про
адміністративне правопорушення  від
04.06.2007 року, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення
№ 27 від 04.06.2007 року  та винесено
припис від 04 червня 2007 року з вимогою усунути вищезазначені порушення, також
було складено протокол про адміністративне правопорушення  від 02.08.2007 року, винесено постанову про
накладення адміністративного стягнення № 39 від 02.08.2007 року  та винесено припис від 02 серпня 2007 року з
вимогою усунути вищезазначені порушення. Відповідачем заходи, щодо оформлення
земельної ділянки не проведені, а земельна ділянка не звільнена.

Як свідчать матеріали справи, нежитлові будівлі, розташовані за
адресою: м. Ізюм, вул. Правди, буд. 2-"Є", а саме: нежитлова будівля
“критий ринок” літ. “А-2Н” загальною площею 642,6кв.м. та нежитлова будівлі “топочна”
літ. “Б” загальною площею 17,0 кв.м., які належать відповідачу на праві
власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності №1065 від
28.04.2007р. та витягом про реєстрацію права власності №14444837 від
04.05.2007р.

21.03.2007року між Ізюмською міською радою та ФОП ОСОБА_1 було
укладено договір оренди землі, загальною площею 924 кв.м., що знаходиться за
адресою м. Ізюм, вул. Правди, 2-"Е" строком на 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу
України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження
своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Судом також
встановлено, що відповідачем нежитлова будівля “топочна”, літ. "Б" в
процесі реалізації права власності була реконструйована.

При цьому
реконструкція зазначеної нежитлової будівлі, була здійснена відповідачем без
відповідного проекту та дозволу, в зв'язку з чим реконструкція зазначеної
нежитлової будівлі є самочинною.

У відповідності до ст.376 Цивільного кодексу України, право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане виключно за
рішенням суду.

Так, 07 лютого 2008 року рішення Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області по справі №2-225/2008, яке набрало чинності, за
відповідачем на спірну нежитлову будівлю визнано право власності.

У відповідності до ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації та право власності
виникає з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи зокрема з витягу про реєстрацію
права власності №17861610 виданого Бюро технічної інвентаризації м. Ізюм
Харківської області, реєстрація права власності відповідача та внесення
відомостей до єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно були внесені
25.02.2008р., тобто відповідач є власником нежитлових приміщень, що розташовані
на спірній земельній ділянці.

Розглянувши матеріали, додані до справи в  обґрунтування позовних вимог і заперечень на
них, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або
обмежена в його здійсненні лише у випадках та порядку, встановленому  законом.

Звільнення земельної ділянки, як того вимагає позивач, приведе до
порушення прав відповідача, як власника вищевказаних нежитлових приміщень.

Наведені факти та приписи нормативно-правових актів, дають
підстави стверджувати, що висновок позивача про те, що відповідач безпідставно
в порушення вимог земельного законодавства приступив до користування земельною
ділянкою, є помилковим.

Керуючись статтями
6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписано 11.03.2008 року.

Суддя
Хачатрян В.С.