ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 8/63-92

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Львівської міської ради

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.2007 року

у справі

№8/63-92 господарського суду Волинської області

за позовом

Львівської міської ради

до

Спільного українсько-англійського підприємства ТОВ “Західна нафтова група”

за участю

Прокуратури Волинської області

про

визнання недійсними договорів та державних актів на право власності на земельні ділянки,

за участю представників сторін від:

позивачів:

не з’явились

відповідача:

не з’явились

прокуратури:

Савицька О.В. –прокурор відділу ГП України (посвід. №231 від 20.07.2005р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 18.09.2007р. (суддя Кравчук А.М.), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.2007р. (судді Кордюк Г.Т. –головуючий, Давид Л.Л., Мурська Х.В.), провадження у справі за позовом Львівської міської ради до Спільного українсько-англійського підприємства ТОВ “Західна нафтова група” про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та скасування державних актів на право власності за земельні ділянки припинено на підставі п.11 ст.80 ГПК України.

Позивач в касаційній скарзі просить скасувати ухвалу та постанову, з підстав їх необґрунтованості, і направити справу на розгляд суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення прокурора, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівська міська рада звернулася до господарського суду з позовом до Спільного українсько-англійського підприємства ТОВ “Західна нафтова група” про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які укладені 27.09.2005р., 20.10.2005р. та 31.01.2006р. між ПП “Галицькі страви” та Спільним українсько-англійським підприємством ТОВ “Західна нафтова група” та виданих на їх підставі державних актів на право власності за земельні ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідач придбав земельні ділянки у особи, яка незаконним (шахрайським) шляхом заволоділа ними, незаконність набуття права власності ПП “Галицькі страви” може бути встановлена у кримінальній справі №1678.

При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент укладення спірних договорів право власності на земельні ділянки належало продавцю - ПП “Галицькі страви” на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих виконавчим комітетом Львівської міської ради та договору купівлі-продажу від 31.12.2001р. Державні акти на земельні ділянки, які видані ПП “Галицькі страви” в 2005р. та договір купівлі-продажу земельних ділянок від 31.12.2001р., на підставі яких останнє придбало у Львівської міської ради земельні ділянки, у встановленому порядку на час звернення з позовом недійсними не визнані.

Також на момент звернення позивача до суду право власності на спірні земельні ділянки визнано за Спільним українсько-англійським підприємством ТОВ “Західна нафтова група” згідно рішення господарського суду Львівської області від 02.03.2007р. у справі №1/643-15/210.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що між сторонами взагалі не виникло спірних правовідносин, в тому числі - з оскаржуваних договорів, суди дійшли обґрунтованого висновку, що в даному випадку у справі відсутнє спірне матеріальне правовідношення.

Відповідно до вимог п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема у випадку припинення існування предмету спору, якщо між сторонами у зв’язку з цим не залишилось неврегульованих питань. Тобто, відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

За змістом статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція переглядає у касаційному порядку судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що суперечить вимогам статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі ухвалу та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.2007 року у справі №8/63-92 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                 Г.Жаботина

А.Уліцький