ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

27 березня 2008 р.            Справа 12/14-08

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Стаслаагросервіс" (73027, м. Херсон, вул. Філатова, 27, ідент.код 30142607)

до Дочірнього підприємства "Вінні-Постач" Відкритого акціонерного товариства "Вінні-Фрут" (Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, ідент.код 31348865)

про стягнення 292358,27 грн.

та зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Вінні-Постач" Відкритого акціонерного товариства "Вінні-Фрут" (Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, ідент.код 31348865)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Стаслаагросервіс" (73027, м. Херсон, вул. Філатова, 27, ідент.код 30142607)

про стягнення 24829,2 грн.

Суддя Кожухар М.С.

секретар судового засідання Н. Швець

Представники :

позивача : Сервуля М.А. - за дорученням

відповідача : Карлаш Д.О. –за дорученням

За клопотанням представника позивача звукозапис судового процесу не застосовувався.

В С Т А Н О В И В :

Подано первинний позов про стягнення з відповідача 292358,27 грн., в тому рахунку 229710,17 грн. основного боргу та 62648,10 грн. втраченої вигоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі заявок ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»у 2007 році по видаткових накладних йому було відвантажено товар на загальну суму 771510,17 грн., який оплачений частково в сумі 541800 грн. Борг складає 229710,17 грн. Посилаючись на це та ст. 193 ГК України, ст.ст. 611,623 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача борг та 62648,1 грн. втраченого прибутку, оскільки ринкова вартість відвантаженого товару збільшилась.

Ухвалою суду від 29.01.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 26.02.2008 року.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві № 11 від 25.02.2008р. В судове засідання 26.02.08р. представника не направив.

Ухвалою суду від 26.02.2008 р. розгляд справи відкладено на 27.03.2008 р., у зв’язку з неявкою представника відповідача та ненаданням сторонами необхідних для вирішення спору доказів.

25.03.2008 р. від ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінніфрут»надійшла зустрічна позовна заява про стягнення зі СТОВ «Стаслаагросервіс»24829,2 грн., яка мотивована тим, що частина отриманого від відповідача та оплаченого позивачем товару виявилась неякісною. Скриті дефекти товару виявлено і зафіксовано внутрішнім актом підприємства від 31.10.2007 р. Відповідача було повідомлено про невідповідність товару та запропоновано направити свого представника для участі у прийманні товару. Однак представник відповідача не прибув. 14.01.2008 р. відповідачеві направлено лист з даними про товар, який не відповідає по якості. Відповідач відповіді не дав, відповідність товару вимогам законодавства (зокрема Наказу Державного Комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. № 28 «Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обов’язковій сертифікації в Україні») не надав. Посилаючись на наведене, ч. 1 ст.ст. 673, 674 ЦК України, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача 24829,2 грн., сплачених позивачем за товар неналежної якості.

Ухвалою суду від 26.03.2008 р. зустрічний позов прийнято до розгляду разом з первинним позовом.

В судовому засіданні 27.03.2008 р. представник відповідача за зустрічним позовом проти цього позову заперечив, посилаючись на таке:

-          позивачем не підтверджено оплату товару, який, на його думку є неякісним;

-          неякісність товару належними доказами не підтверджена, позивач порушив правила приймання товару за якістю;

-          виходячи з акту розбраковки, складеного працівниками позивача 31.10.2007 р., виявлені ними дефекти не є скритими.

Представник відповідача за первинним позовом також подав відзив на первинний позов, де визнав його в сумі 204880,97 грн. та заперечив проти стягнення 24829,2 грн. вартості неякісного товару і 62648,1 грн. втраченої вигоди.

З пояснень представників сторін та наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно заявок ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»йому Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Стаслаагросервіс»по видаткових накладних відвантажено яблучне пюре на загальну суму 711510,17 грн., яке отримано покупцем самовивозом у м. Херсоні. Остання передача товару здійснена по видатковій накладній та акту приймання-передачі від 10.10.2007 р. Оплата товару здійснена частково в сумі 541800 грн.

Після подання позову 27.02.2008 р. СТОВ «Стаслаагросервіс»надіслано відповідачеві за первинним позовом вимогу № 4 від 26.02.2008 р. на оплату товару в сумі 229710,17 грн.

Зустрічний позов ґрунтується на акті відбраковки від 31.10.2007 р., складеному комісією у складі: зав.складом Баранюк Д.Д., комірника Омельчук Г.В., лаборанта по вх.. контролю Яремчук Т.В., - про те, що від СТОВ «Стаслаагросервіс»отримано 108019 кг. яблучного пюре у бочках. Бочки ржаві, побиті, без кришок, етикетки стерті, на бочках по дві і більше етикеток, інформація на етикетках відсутня. За цей період відбраковано 114 бочок яблучного пюре з ознаками мікробіологічного псування, які не можуть бути використані на виробництві, підлягають огляду комісії і послідуючій утилізації. Актом від 22.11.2007 р. комісії у складі: головного технолога Іваненко П.Ю., зав.лабораторією Мельник А.С., зав.складом Баранюка Д.Д., комірника Г.В. зафіксовано, що за період з 19.07.2007 р. по 22.11.2007 р. в складі матеріалів відбраковано 114 бочок яблучного пюре загальною вагою 22572 кг, отриманого від СТОВ «Стаслаагросервіс»згідно накладних №№ 27, 36, 41, 44, 49, 56, які за висновком комісії підлягають знищенню.

27.12.2007 р. ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Віннифрут»направило СТОВ «Стаслаагросервіс»телеграму з проханням направити представника, оскільки ВАТ «Вінніфрут»згідно товарно-транспортної накладної отримало від СТОВ «Стаслаагросервіс»яблучне пюре, яке не відповідає за якістю вимогам ДСТУ і УкрЦСМ; для перевірки якості товару ВАТ «Вінніфрут»звернулося до Торгово-Промислової Палати Вінницької області; експертиза буде проводитись 29.12.2007 р. за адресою: м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45 (стверджується копією повідомлення та телеграми від 28.12.2007 р.).

Листом № 48 від 28.12.2007 р., який отримано ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»03.01.2007 р., СТОВ «Стаслаагросервіс»просило останнього повідомити, яка партія та за якими накладними, на думку, підприємства, виявилась неякісною.

Листом № 20/08 від 14.01.2008 р. ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»повідомило постачальнику номери накладних та кількість бочок з неякісним товаром та про відмову від оплати поставленого товару.

Наведене стверджується:

-          заявками ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»на поставку товару;

-          видатковими та податковими накладними на поставку товару;

-          актами приймання-передачі товару;

-          виписками банку на перерахування коштів;

-          вимогою СТОВ «Стаслаагросервіс»про оплату товару;

-          копіями актів стосовно якості товару, що додані до зустрічного позову;

-          документами переписки між сторонами стосовно якості товару;

-          відзивами сторін на позовні заяви;

-          іншими матеріалами справи.

В судовому засіданні 27.03.2008 р. представник ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»подав клопотання про призначення товарознавчої експертизи товару, що був поставлений СТОВ «Стаслаагросервіс».

Представник СТОВ «Стаслаагросервіс»проти даного клопотання заперечив, посилаючись на те, що ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут»порушено правила приймання товару за якістю, на даний час неможливо встановити, яка якість товару була на час його отримання покупцем, у яких умовах він зберігався, крім того на даний час майже закінчився термін придатності цього товару.

Суд відмовив у задоволенні клопотання представника ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут», про що оголосив у судовому засіданні, оскільки клопотання не обгрунтовано: не вказано з якою метою слід призначити товарознавчу експертизу, стосовно якого саме товару, не вказано та не надано доказів щодо наявності цього товару та місця його знаходження і умов зберігання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526,ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу товару, оформленого видатковими та податковими накладними.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки сторони не обумовили строк виконання зобов’язань щодо оплати товару, це строк встановлюється відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Позивач за первинним позовом вимогу про оплату товару до подання позову не пред’явив. Тому відсутні підстави для задоволення його вимог про стягнення з відповідача упущеної вигоди, що виникла до подання позову.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже у період, за який позивач за первинним позовом, на його думку, втратив вигоду, відповідач за цим позовом не був боржником у розумінні ч. 1 ст. 612 ЦК України, а відтак не може нести відповідальність у вигляді втраченої позивачем вигоди.

Разом з тим, відповідач за первинним позовом придбаний товар у семиденний строк з дня отримання вимоги не оплатив, тому позовні вимоги про стягнення з нього вартості отриманого товару підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача за первинним позовом та вимоги позивача за зустрічним позовом стосовно неналежної якості товару необґрунтовані та документально не підтверджені.

Згідно з ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Товар, який продавець передає або зобов’язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

ДП «Вінні-Постач»ВАТ «Вінні-Фрут» порушено загальноприйняті в Україні правила приймання товару по якості, встановлені «Инструкцией о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» за № П-7 від 25.04.2006 р. (з подальшими змінами і доповненнями). Експертиза якості товару після виявлення недоліків не проведена, зазначені в акті від 31.10.2007 р. дефекти («Бочки ржаві, побиті, без кришок. Етикетки стерті. На бочках по дві і більше етикеток. Інформація на етикетках відсутня») не є скритими і, за їх наявності, могли бути виявлені під час отримання товару на складі продавця. Оскільки товар прийнято без будь-яких зауважень, то вказані дефекти могли стати наслідком неналежної доставки і зберігання товару, а пошкодження тари могло бути причиною мікробіологічного псування яблучного пюре. Також покупець вправі і повинен був перевірити наявність у продавця сертифікату на товар, що він придбаває, при його отриманні. Продавець повідомлений про виявлені дефекти майже через місяць після складання акту від 31.10.2007 р. Експертиза, про час якої в порушення встановленим правилам повідомлено іногороднього продавця за два дні, не здійснена. Акти, копії яких додано до зустрічної позовної заяви, складені в односторонньому порядку, тому не можуть бути прийняті як доказ неналежної якості товару.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що первинний позов підлягає задоволенню в сумі 229710,17 грн. боргу з віднесенням відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судових витрат на позивача за первинним позовом, оскільки позов до суду доведено з його вини; у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з віднесенням судових витрат відповідно до вказаної норми ГПК на позивача за зустрічним позовом з таких же підстав.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Первінний позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Вінні-Постач" Відкритого акціонерного товариства "Вінні-Фрут" (Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, ідент.код 31348865, р/р 0151 у ВФ «Брокбізнесбанк») на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Стаслаагросервіс" (73027, м. Херсон, вул. Філатова, 27, ідент.код 30142607, р/р 9600 в АКІБ «Укрсіббанк», м. Херсон, МФО 351005) 229710,17 грн. боргу.

В задоволенні первинного позову в частині стягнення 62648,1 грн. втраченої вигоди відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 28 березня 2008 р.