СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

29 січня 2008 року

Справа № 20-12/359

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, товариство з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Юг";

відповідача: не з'явився, Управління у справах захисту прав споживачів міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Юг" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 11 грудня 2007 року у справі № 20-12/359

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Юг" (вул. Ген. Лебедя, 20-36,Севастополь,99055)

до           Управління у справах захисту прав споживачів міста Севастополя (вул. 6-а Бастионна, 32,Севастополь,99008)

про скасування Постанови № 9 від 02.02.2007 про накладення стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг”, звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом до відповідача, Головного управління у справах захисту прав споживачів м. Севастополя, про скасування постанови № 9 від 01 лютого 2007 року „Про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів”.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 11 грудня 2007 року у справі № 20-12/359 (суддя Харченко І.А.) позов товариства з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” задоволений частково.

Скасовано постанову Управління у справах захисту прав споживачів міста Севастополя № 9 від 01.02.2007 в частині застосування штрафу в розмірі 340, 00 грн. за невиконання припису № 4 від 20.01.2007.

У частині позовних вимог про накладення штрафу за порушення умов договору в сумі 3900, 00 грн. відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з постановою суду, товариство обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду міста Севастополя скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом міста Севастополя обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права.

Так, заявник апеляційної скарги, посилаючись на пункт 11 статті 23 Закону України „Про захист прав споживачів”, яким передбачена відповідальність за порушення умов договору по виконанню робіт або наданню послуг, стверджує, що ним не надавалося будь-яких послуг за договором від 13.10.06 року, укладеним з покупцем, у зв’язку з чим ця норма Закону не може бути застосована до нього.

Крім того, товариство обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” посилається на те, що воно не було повідомлено належним чином про розгляд адміністративної справи Головним управлінням у справах захисту прав споживачів м. Севастополя, у зв’язку з чим було позбавлено можливості надавати пояснення та оскаржити рішення про накладення штрафу.

У судове засідання, призначене на 29 січня 2008 року, представники сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду з поважних причин у складі колегії було замінено суддю Лисенко В.А. на суддю Котлярову О.Л..

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Спеціалістами Головного управління у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі на підставі направлення № 000087 20 січня 2007 року було проведено планову перевірку дотримання товариством з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” законодавства про захист прав споживачів за юридичною адресою: м. Севастополь, вул.. Ген. Лебедя, 20-36.

Підставою для проведення перевірки стала заява громадянина Лушпай В.М. про невиконання умов договору щодо поставки та монтажу виробів з металопластикового профілю по строкам виконання замовлення.

За результатами перевірки був складений акт № 000024, в якому зафіксовано порушення позивачем статті 10 Закону України “Про захист прав споживачів”, а саме - порушені строки виконання договору та надана недостовірна інформація в договорі про розмір пені за прострочення виконання договору, а також пункти 7-8 Правил побутового обслуговування населення, затверджені Постановою КМУ №313 від 16.05.1994: в приміщенні відсутній “Закуток споживача” та відсутня на фасаді будівлі вивіска з найменуванням суб’єкта господарювання.

На підставі акту перевірки № 000024 від 20 січня 2007 року Головним управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі 20 січня 2007 року винесений припис № 4 про усунення порушень, вказаних в акті в строк до 25 січня 2007 року.

01 лютого 2007 року Головним управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі була винесена постанова № 9 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” штрафних санкцій, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів”, згідно з якою за порушення вимог статті 10 Закону до позивача застосований штраф у розмірі 100 % вартості послуги, що складає 3900,00 грн., а також за невиконання припису від 20 січня 2007 року застосований штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімальних доходів громадян, що складає 340,00 грн..

Листом від 17 лютого 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” повідомило Лушпай В.Н. про те, що у зв’язку з неможливістю виконати умови договору № 059-о від 13 жовтня 2006 року кошті йому будуть повернуті.

Однак, своєї обіцянки позивач не виконав.

Вважаючи постанову Головного управління у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі № 9 від 01 лютого 2007 року такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, позивач звернувся до господарського суду міста Севатсополя з позовом про її скасування.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” з наступних підстав.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, права позивачів та механізм їх захисту, основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються Законом України “Про захист прав споживачів”.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів” споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Частиною 5 статті 10 вказаного Закону встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Доказами невиконання умов договору є Акт перевірки № 000024 від 20 січня 2007 року, а також факт звернення Лушпай В.М. за захистом своїх прав до Головного управління у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі.

Також, у листі № 4-06 від 12 грудня 2006 року позивач повідомив Лушпай В.М. про припинення дії договору № 059-о від 13 жовтня 2006 року та гарантував повернення коштів, отриманих за договором (а.с.46).

Невиконання позивачем умов договору, а саме пункту 1.1. договору № 059-0 від 13.10.2006 року „постачання та монтаж виробів з металопластикового профілю” у встановлені договором строки свідчить про порушення позивачем зазначених правових норм.

Вчинення даного порушення позивачем не заперечується, однак позивач у своїй апеляційній скарзі посилається на той факт, що до вчиненого правопорушення відповідачем був помилково застосований пункт 11 статті 23 Закону України „Про захист прав споживачів”, оскільки ним не надавалися будь-які послуги за договором від 13 жовтня 2006 року, укладеним з Лушпай В.М..

Однак, судова колегія не погоджується з доводами апелянта з наступних підстав.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України „Про захист прав споживачів” у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 17 статті 1 Закону України „Про захист прав споживачів” („Визначення термінів”) послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до умов договору № 059-о від 13 жовтня 2006 року позивач зобов’язався поставити та встановити (монтажувати) вироби з металевопластикового профілю, що є наданням споживачу певно визначеного договором матеріального блага.

Необхідно зазначити, що у пункті 11 статті 23 Закону України „Про захист прав споживачів” мова йде, зокрема, про порушення умов договору між споживачем та виконавцем, що стосується виконання робіт, що у даному випадку відповідає предмету спору, у зв’язку з чим посилання позивача на необґрунтованість застосування до нього зазначеного пункту Закону є неспроможними.

Згідно з пунктом 7 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 16 травня 1994 року у приміщенні, де проводиться приймання та видача замовлень, на видному і доступному для замовників місці повинні розміщуватися:

ці Правила;

витяг із Закону України "Про захист прав споживачів" в частині надання послуг;

перелік побутових послуг, що надаються;

інформація про повне найменування виконавця, його адреса, номери телефонів, прізвище, ім'я та по батькові керівника (власника);

копії свідоцтв про державну реєстрацію, сертифікатів відповідності на послуги, які підлягають обов'язковій сертифікації, а також копії торгових (спеціальних торгових) патентів, спеціальних дозволів (ліцензій) за видами послуг, які підлягають патентуванню, ліцензуванню;

зразки матеріалів та затверджених в установленому порядку виробів;

ціни і тарифи на послуги, матеріали та вироби;

перелік нормативно-технічних документів, вимогам яких повинні відповідати послуги;

гарантійні зобов'язання виконавця послуг;

інформація про працівників, які обслуговують замовників, номери телефонів місцевих органів виконавчої влади, територіальних органів Держстандарту, перелік категорій громадян, які користуються пільгами в отриманні побутових послуг;

книга заяв і пропозицій.

У разі надання послуг поза межами приміщення виконавець повинен забезпечити умови для ознайомлення замовника з цими Правилами, надання замовнику на робочому місці виконавця інформації про найменування, розташування, номер телефону виконавця, що організував надання послуг, номер свідоцтва про державну реєстрацію та назву органу, що провів державну реєстрацію.

Відповідно до пункту 8 зазначених Правил на фасаді приміщення виконавця повинно бути зазначено державною мовою його назву, найменування власника або уповноваженого ним органу, режим роботи. У разі закриття приміщення для проведення ремонту, переобладнання тощо виконавець повинен попередити про це громадян, розмістивши поряд з табличкою про режим роботи інформацію про дату і термін закриття.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході перевірки позивача журнал реєстрації перевірок ним пред’явлений не був, у зв’язку з чим запис про проведення перевірки, відповідно до вимог діючого законодавства не був внесений, в приміщенні позивача відсутній “Закуток споживача” та відсутня на фасаді будівлі вивіска з найменуванням суб’єкта господарювання.

У відповідності до пунктів 9, 11 частини 1 статті 23 Закону України “Про захист прав споживачів” у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови Управління №9 від 01 лютого 2007 про накладення штрафу на позивача за порушення умов договору в сумі 3900,00 грн..

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази направлення Головним управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі позивачу припису №4 від 20 січня 2007 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови № 9 від 01 лютого 2007 року в частині застосування штрафу в розмірі 340,00 грн. за невиконання припису Управління №4 від 20 січня 2007 року.

Стосовно доводів апелянта про те, що він був необізнаний про розгляд адміністративної справи Головним управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі, у зв’язку з чим був позбавлений можливості надавати пояснення та оскаржити рішення про накладення штрафу, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно з Актом, складеним 20 січня 2007 року у ході перевірки журнал реєстрації перевірок позивачем пред’явлений не був, у зв’язку з чим запис про проведення перевірки відповідно до вимог діючого законодавства внесений не був. Від дачі пояснень по факту заяви споживача директор товариства з обмеженою відповідальністю “Генезіс-Юг” відмовився, про що є запис в Акті перевірки №000024 ЮР від 20 січня 2007 року.

Матеріалами справи також підтверджується, що 16 квітня 2007 року позивач був повідомлений про дату розгляду питання про застосування до нього штрафних санкцій по Акту перевірки від 20.01.2007, яке було призначено на 20 квітня 2007 (поштове повідомлення №1268383 від 13.04.2007, а.с. 60).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про неспроможність доводів позивача щодо його необізнаності про розгляд адміністративної справи Головним управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Севастополі.

Перелік викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, статтею 212, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Генезис-Юг” залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду міста Севастополя від 11 грудня 2008 року у справі № 20-12/359           залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        І.В. Антонова

Судді                                                             О.Л. Котлярова

М.І. Ткаченко