ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/16

07.02.08

За позовом ЗАТ" Львівська беконно-консервна фабрика"

до КП "Олива"

про витребування майна

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача Сидорович В.М. –представник за довіреністю

Від відповідача не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про зобовязання останнього повернути позивачу в натурі товар, що був переданий відповідачу по договору комісії від 15.01.2007 та акту приймання-передачі від 17.01.2007, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита та послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 було порушено провадження в справі № 47/16 та призначено її до розгляду на 30.01.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2008 розгляд справи у звязку з неявкою представників сторін та ненаданням витребуваних доказів було відкладено до 07.02.2008.

В судовому засіданні 07.02.2008 представник позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позо задовольнити. Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договору комісії від 15.01.2007, позивачем по Акту приймання передачі було передано відповідачу, як комісіонеру, для подальшої реалізації останнім в інтересах позивача в строк до 01.08.2007 товару загалом на суму 815006,25 грн. Але, у визначений договором комісії строк, тобто до 01.08.2007, відповідачем не було здійснено реалізацію товару на суму 815006,25 грн., і товар, всупереч п. 2.2.7 Договору комісії від 15.01.2007, повернутий відповідачем позивачу не був.

Наведені вище обставини, на думку позивача, є підставами для задоволення позову.

В судове засідання 07.02.2008 відповідач свого представника повторно не направив. Про причини неявки суд не повідомив, письмового відзиву та витребуваних судом документів, витребуваних ухвалами від 24.01.2008 та від 30.01.2008 –не надав. Про проведення судових засідань 30.01.2008 та 07.02.2008 був повідомлений належним чином. Через канцелярію Господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

15.01.2007 між позивачем –ЗАТ «Львівська беконно-консервна фабрика», як комітентом, та відповідачем –ТОВ «Комерційне підприємство «Олива», як комісіонером, було укладено Договір комісії, відповідно до п. 1.1 якого комісіонер зобовязався за дорученням комітента здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу (реалізації) наступного товару:

1. Олія нерафінована «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт.;

2. Олія рафінована дезодорована «Буковинська», 1 л –у кількості 11974 шт.;

3. «Олія українська»нерафінована –у кількості 2214 бут.;

4. Олія соняшникова нерафінована –у кількості 55,487 т.;

5. Олія соняшникова пресована –у кількості 54,670 т.;

6. Олія соняшникова рафінована, дезодорована –у кількості 89,250 т.

Пунктом 1.2 Договору комісії від 15.01.2007 сторони погодили, що виступаючи від свого імені комісіонер (відповідач) самостійно укладає угоду купівлі-продажу товару, зазначеного у п. 1.1 Договору, з третьою особою.

Згідно п. 2.2 Договору комісії від 15.01.2007, комісіонер (відповідач) зобовязався самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти потенційного покупця товару комітента (позивача) виконати всю переддоговірну роботу та укласти з покупцем договір купівлі-продажу на найбільш вигідних для комітента (позивача) умовах (п.п. 2.1.1); прийняти у комітента товар, призначений для комісії, та вжити всіх необхідних заходів для його збереження від втрати, нестачі або пошкодження (п.п. 2.2.2); повернути товар комітенту у випадку, якщо не укладе угоди купівлі-продажу товару у належні строки, визначені в п. 6.1 цього договору.

Умовами пункту 4.2 Договору комісії від 15.01.2007 комітент зобовязався передати комісіонеру, а комісіонер зобовязався прийняти від комітента товар на комісію, зазначений у п. 1.1 Договору, на протязі 5 робочих днів з моменту підписання цього Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору комісії від 15.01.2007, у випадку, якщо комісіонер не укладе угоди купівлі-продажу товару у належні строки, визначені в п. 6.1 цього договору, останній зобовязаний повернути комітенту по Акту приймання –передачі товар протягом 5 робочих днів з моменту закінчення терміну цього договору.

Згідно п. 6.1 Договору комісії від 15.01.2007, комісіонер (відповідач) зобовязаний виконати доручення в термін до 01.08.2007.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 17.01.2007, підписаного повноважними представниками комісіонера та комітента та посвідченого печатками сторін, позивачем, як комітентом, на виконання умов Договору комісії від 15.01.2007 було передано, а відповідачем, як комісіонером, було прийнято товар, призначений для комісії, загальною вартістю 815006,25 грн., а саме:

1. Олія нерафінована «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт., вартістю 15476,04 грн.;

2. Олія рафінована дез. «Буковинська», 1 л –у кількості 11974 шт., вартістю 79028,40 грн.;

3. «Олія українська» нерафінована –у кількості 2214 бут., вартістю 13602,82 грн.;

4. Олія соняшникова нерафінована –у кількості 55,487 т., вартістю 158077,14 грн.;

5. Олія соняшникова пресована –у кількості 54,670 т., вартістю 198824,08 грн.;

6. Олія соняшникова рафінована, дезодорована –у кількості 89,250 т., вартістю 350006,77 грн.

Як зазначав позивач у позові, відповідач у визначені Договором комісії від 15.01.2007 строки, тобто до 01.08.2007 (п. 6.1 Договору комісії від 15.01.2007), не здійснив передбачене п. 1.1 Договору укладання угоди з продажу (реалізації) товару, зазначеного у п. 1.1 Договору.

Відповідно до вимоги про повернення товару від 10.08.2007, у звязку з тим, що відповідачем не було укладено станом на 01.08.2007 жодних договорів по реалізації товару, позивачем було заявлено відповідачу вимогу про повернення товару (Олія нерафінована «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт.; Олія рафінована дез. «Буковинська», 1 л – у кількості 11974 шт.; «Олія українська»нерафінована –у кількості 2214 бут.; Олія соняшникова нерафінована –у кількості 55,487 т.; Олія соняшникова пресована –у кількості 54,670 т.; Олія соняшникова рафінована, дезодорована –у кількості 89,250 т.) загальною вартістю 815006,25 грн.

Як зазначав позивач у позові та представник позивача в судових засіданнях по справі, відповідачем відповідь на вимогу позивача про повернення товару від 10.08.2007 –надано не було і товар. загальною вартістю 815006,25 грн., а саме: Олія нерафінована «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт.; Олія рафінована дез. «Буковинська», 1 л –у кількості 11974 шт.; «Олія українська»нерафінована –у кількості 2214 бут.; Олія соняшникова нерафінована –у кількості 55,487 т.; Олія соняшникова пресована –у кількості 54,670 т.; Олія соняшникова рафінована, дезодорована –у кількості 89,250 т. –повернуто також не було.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно статті 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Вимогами статті 1012 Цивільного кодексу України встановлено, що договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.

Статтею 1014 Цивільного кодексу України встановлено, що комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок.

Вимогами статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 391 Цивільного кодексу України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема примусове виконання обов'язку в натурі.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем (комітентом) на виконання умов Договору комісії від 15.01.2007 по Акту приймання передавання від 17.01.2007 було передано відповідачу (комісіонеру) товар загальною вартістю 815006,25 грн., зокрема: олію нерафіновану «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт., вартістю 15476,04 грн.; олію рафінована дез. «Буковинська», 1 л – у кількості 11974 шт., вартістю 79028,40 грн.; «Олію українську»нерафіновану –у кількості 2214 бут., вартістю 13602,82 грн.; олію соняшникову нерафіновану –у кількості 55,487 т., вартістю 158077,14 грн.; олію соняшникову пресовану –у кількості 54,670 т., вартістю 198824,08 грн.; олію соняшникову рафіновану, дезодоровану –у кількості 89,250 т., вартістю 350006,77 грн.

Вищенаведений товар, згідно п.п. 2.1.1 Договору комісії від 15.01.2007, було передано позивачем відповідачу для укладення останнім в інтересах позивача з покупцем договір купівлі-продажу на найбільш вигідних для комітента (позивача) умовах і сторонами було погоджено строк виконання зобовязання відповідача по укладенню в інтересах позивача від свого імені угоди з продажу (реалізації) товару, а саме –до 01.08.2007 (п. 6.1 Договору комісії від 15.01.2007).

Але, у строк, визначений Договором комісії від 15.01.2007, тобто до 01.08.2007, відповідач свої зобовязання, передбачені п. 2.2.1 Договору –не виконав, угода в інтересах позивача від імені відповідача з продажу (реалізації) товару, перелік якого визначено п. 1.1 Договору комісії від 15.01.2007, - у встановлений строк укладена не була, і відповідачем товар повернений позивачу також не був. Доказів протилежного станом на момент вирішення спору –суду надано не було.

Таким чином, відповідачем всупереч п. 4.3 Договору комісії від 15.01.2007, не було повернуто позивачу товар після спливу строку виконання зобовязання по укладенню угоди в інтересах позивача, доказів повернення товару або укладення відповідної угоди щодо його реалізації –суду надано не було, а тому позовна вимога позивача про зобовязання відповідача повернути в натурі товар, а саме: олію нерафіновану «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт., вартістю 15476,04 грн.; олію рафінована дез. «Буковинська», 1 л –у кількості 11974 шт., вартістю 79028,40 грн.; «Олію українську»нерафіновану –у кількості 2214 бут., вартістю 13602,82 грн.; олію соняшникову нерафіновану –у кількості 55,487 т., вартістю 158077,14 грн.; олію соняшникову пресовану –у кількості 54,670 т., вартістю 198824,08 грн.; олію соняшникову рафіновану, дезодоровану –у кількості 89,250 т., вартістю 350006,77 грн. - є обґрунтованою, законною, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Олива»(; 01013 м.Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5) повернути Закритому акціонерному товариству «Львівська беконно-консервна фабрика»(, 79024 м.Львів,вул. Промислова,50/52) в натурі товар, що був переданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Олива»(; 01013 м.Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5) Закритим акціонерним товариством «Львівська беконно-консервна фабрика»(, 79024 м.Львів,вул. Промислова,50/52) по Договору комісії від 15.01.2007 згідно Акту приймання-передачі від 17.01.2007, а саме:

- Олію нерафіновану «Янтарна», 1л бут –у кількості 2801 шт.;

- Олію рафіновану дезодоровану «Буковинська»,1 л –у кількості 11974 шт.;

- «Олію українську»нерафіновану – у кількості 2214 бут.;

- Олію соняшникову нерафіновану –у кількості 55,487 т.;

- Олію соняшникову пресовану –у кількості 54,670 т.;

- Олію соняшникову рафіновану дезодоровану –у кількості 89,250 т.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне підприємство «Олива»(; 01013 м.Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5), а у випаду відсутності коштів –з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Закритого акціонерного товариства «Львівська беконно-консервна фабрика»(, 79024 м.Львів,вул. Промислова,50/52) судові витрати по сплаті державного мита – 8150 (вісім тисяч сто пятдесят) грн. 06 коп. та витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг –118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

4.          Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                            С.Р.Станік