КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 03/5070
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий                                                                                 Рудченко
Судді
секретарі судового засідання: Гонтарі
участю представників учасників судового провадження:
від позивача: ОСОБА_1. -представник за дов.
№21/01/08-1від 21.01.2008 року,
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2на рішення господарського суду Черкаської області від 29.11.2007 року,
справі № 03/5070 (суддя -Єфіменко В. В.),
з обмеженою відповідальністю «ФАН Транс», м. Київ,
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Черкаси,
жовтні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФАН Транс»(далі по
тексту -ТОВ «ФАН Транс», позивач) звернулось до господарського суду Черкаської
області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2(далі по тексту
-ФОП ОСОБА_2., відповідач) про стягнення збитків у розмірі 8962 грн.
Рішенням
господарського суду Черкаської області від 29.11.2007 року (далі по тексту
-Рішення) позовну заяву ТОВ «ФАН Транс»задоволено, стягнуто збитків в розмірі
8962 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 102 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

При
винесенні Рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач
перевезенням вантажу по договору від 18.07.2007 року № N-IP-SPD-U-18/07-2-07
завдав позивачу збитків.

Не
погоджуючись Рішенням, ФОП ОСОБА_2. звернулась до Київського міжобласного
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Рішення
скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.01.2008 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2. на Рішення прийнято до провадження.

Позивач
скористався наданим йому ст. 96 ГПК України правом на подання відзиву на
апеляційну скаргу, в якій просить Рішення залишити без змін з підстав,
наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

До початку
судового засідання від відповідача до канцелярії апеляційного господарського
суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі скаржника.

Судова
колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представника позивача,
дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права встановила наступне:

-18.06.2007
року між ФОП ОСОБА_2. та ТОВ «ФАН Транс»укладено договір №
N-IP-SPD-U-18/07-2-07 транспортно-експедиційне обслуговування по Україні (далі
по тексту -Договір) відповідно до умов якого позивач (експедитор) доручив, а
відповідач (перевізник) прийняв на себе зобов'язання по організації перевезення
вантажів замовника різними видами транспортування в межах Україні;

-відповідно
до п.п.1.3, 1.4 Договору, заявка на перевезення має містити інформацію про
вантаж з вказівкою відмінностей вантажу - габарити, безпека, маса, час і дата поставки
транспорту для завантаження і ін.; кожне перевезення оформлюється актом
прийому-здачі виконаних робіт і послуг, наданням рахунку на оплату, податкових
накладних;

-згідно
п. 2.1.12 Договору, всі водії перевізника є водіями-експедиторами з правом підпису
трьохстороннього акту прийому-передачі вантажу вантажоотримувачу;

-пунктом
2.1.14 Договору передбачено, що перевізник зобов'язаний відшкодувати
експедитору завдані збитки пов'язаних з втратою в розмірі 100 відсотків
вартості втраченого вантажу або пошкодженого вантажу в розмірі 100 відсотків
вартості пошкодженого вантажу, який виник в наслідок виконання даного договору;

-згідно
заявки, поданої позивачем відповідачу № 3 від 18.07.2007 року, відповідач взяв
на себе зобов'язання по перевезенню вантажу (папір) за маршрутом:
Харків-Донецьк-Дніпропетровськ, транспортним засобом -автомобілем Рено, держ.
номерНОМЕР_1та напівпричіп держ. номер НОМЕР_2, водій -експедитор ОСОБА_3;

-з
товарно-транспортних накладних № 4705; № 4704 від 18.07.2007 року вбачається,
що вантажовідправником (приватне підприємство «Польот-5») було завантажено
вантаж (папір) в транспортний засіб" Рено" держ. номерНОМЕР_1та
напівпричіп держ. номер НОМЕР_2, для подальшого перевезення в м. Донецьк та
Дніпропетровськ;

-згідно
акту прийняття продукції за кількістю та якістю від 19.07.2007 року, складеного
на складі вантажоодержувача (товариства з обмеженою відповідальністю «Сан
Принт») в присутності та за підписом водія-експедитора ОСОБА_3під час
перевезення вищеназваного вантажу сталося його пошкодження;

-вантажоодержувач
ТОВ «Сан Принт»направило ТОВ «ФАН Транс»претензією № 46 від 19.07.2007 року та
платіжне доручення № 2227 від 10.10.2007 року про відшкодування вартості
пошкодженої продукції в розмірі 8962 грн.;

-02.08.2007
року позивачем на адресу відповідача був направлений лист № 02/08/07-1 від
02.08.2007 року з пропозицією відшкодувати завдані збитки в розмірі 8962 грн.

Колегія
суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права,
при винесені оскаржуваного судового рішення, вважає апеляційну скаргу такою, що
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський
суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не
залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Пунктом
1 ст. 626 ЦК України вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно
п. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право
на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за
перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно
до приписів п. 20.4.3. «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом
на України», замовник зобовязаний подавати для перевезення папір в рулонах,
упкованих в декілька шарів міцного пакувального паперу, та в листах, упакованих
в деревяні ящики або в два щити; целюлозу -у вигляді пластин, спакованих в
кіпи. Ящики та щити мають бути обв'язані стальною пакувальною стрічкою.

Як
вбачається з довідки ТОВ «Сан Принт»№ 238/1107 від 27.11.2007 року, під час
завантаження паперової продукції на автомобіль Рено, держ. номерНОМЕР_1та
напівпричіп держ. номер НОМЕР_2 вантаж був запакований відповідно до п. 20.4.
«Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом на України».

Згідно
п. 2.2.2. Договору, позивач зобов'язаний здійснити навантаження і вивантаження
вантажу і звільнити транспортний засіб в строк 24 години для перевезення в Україні.

Отже,
слід дійти висновку, що позивач своє зобов'язання по навантаженню автомобіля
відповідача належним чином. Доказів навантаження позивачем вантажу неналежним
чином відповідач не надав як в суд першої, так і апеляційної інстанції.

Відповідно
до ст. 924 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про автомобільний транспорт»,
перевізник зобов'язаний забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття до
перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу.

Відповідно
до п. 2.1.3 Договору, відповідач зобов'язаний слідкувати за розміщенням та
кріпленням вантажу, приймати вантаж у вантажовідправника в належній упаковці та
по кількості вантажних місць.

Як
вбачається з матеріалів справи, під час перевезення вантажу сталося його
пошкодження, що підтверджується актом прийняття продукції за кількістю та
якістю від 19.07.2007 року, складеного на складі вантажоодержувача (товариства
з обмеженою відповідальністю «Сан Принт») в присутності та за підписом
водія-експедитора ОСОБА_3

Таким
чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідач не належним чином виконав зобов'язання щодо забезпечення збереження
вантажу з моменту прийняття до перевезення і до моменту видачі
вантажоодержувачу.

Згідно
ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Відповідно
до вимог ст. 13 Закону України «Про транспорт», підприємства транспорту
відповідають за втрату, нестачу, псування і пошкодження прийнятих для
перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо вони не
доведуть, що втрата, нестача, псування або пошкодження сталися не з їх вини.

Пунктом
2.1.14 Договору передбачено, що перевізник зобов'язаний відшкодувати
експедитору завдані збитки пов'язаних з втратою в розмірі 100 відсотків
вартості втраченого вантажу або пошкодженого вантажу в розмірі 100 відсотків
вартості пошкодженого вантажу, який виник в наслідок виконання даного договору.

Згідно
ст. ст.224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

Під
збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

До
складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного
майна.

Розмір
збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань становить 8962 грн., що підтверджується претензією № 46 від 19.07.2007
року та платіжним дорученням № 2227 від 10.10.2007 року.

Таким
чином колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги
ТОВ «ФАН Транс»про стягнення збитків у розмірі 8962 грн. підлягають
задоволенню.

Водночас
колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи
відповідача про порушення позивачем правил пакування паперу наданого для
перевезення відповідачу, оскільки на час розгляду справи в суді як першої, так
і апеляційної інстанції жодного доказу цього відповідачем згідно ст. 33 ГПК
України надано не було.

Враховуючи
наведене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського
суду вважає, що господарським судом Черкаської області при прийнятті Рішення
дотримано вимоги норм матеріального та процесуального права і доводи, викладені
в цьому рішенні, є законними і обґрунтованими, а тому підстави для скасування
вказаного рішення відсутні.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-105 ГПК України Київський міжобласний апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2їна рішення господарського суду Черкаської області від
29.11.2007 року у справі № 03/5070 залишити без задоволення, а зазначене
рішення - без змін.

2.          Копію постанови надіслати учасникам
судового провадження.

3.          Матеріали справи № 03/5070 повернути
до господарського суду Черкаської області.

Головуючий                                                                                      Рудченко С.Г.

Судді
:

Жук Г. А.

Агрикова  О.В.