ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.01.08                                                                                           Справа № 3/250-4355

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Тернопільської міської ради від 08.11.2007 р. № 2086/07

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 р.

у справі № 3/250-4355

за позовом Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області, м.Тернопіль

до Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - УМВС України в Тернопільській області, м.Тернопіль

про визнання права державної власності на нерухоме майно

За участю представників:

від позивача –Стукало М.С. (старший юрисконсульт, доручення № 25/563 від 18.09.2007 р. в матеріалах справи, а.с.7);

від відповідача - не з”явився;

від третьої особи - Стукало М.С. (старший юрисконсульт, довіреність № 624 від 24.09.2007 р. в матеріалах справи)

Представникам позивача та третьої особи роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.ст.22, 27 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки ні позивач, ні третя особа не заявляли клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2007 р., 25.12.2007 р.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 р. у справі № 3/250-4355 (суддя Турецький І.М.) позов задоволено повністю за підставністю й обгрунтованістю, визнано право державної власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення будинків № 3 та № 5 по вул.Кульчицької в м. Тернополі загальною площею 1 184, 5 кв.м балансовою вартістю 167 992, 25 грн., що знаходиться на балансі Служби охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що справу розглянуто господарським судом за відсутністю його представника, чим позбавлено його конституційного права на судовий захист; в матеріалах справи відсутні докази перебування спірного майна в повному господарському відданні позивача, а передача на баланс майна не є підставою набуття права власності; Служба охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області не є органом державної влади, який наділений повноваженнями представляти її інтереси, а тому є неналежним позивачем; господарським судом не досліджено доказів передачі майна позивачу; на земельній ділянці розташовано лише будівлю № 3.

У відзивах на апеляційну скаргу та в судовому засіданні позивач і третя особа просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у них.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням виконкому Тернопільської міськради депутатів трудящих № 356 від 17.05.1973 р. будинок № 5 по вул. О.Кульчицької (раніше - вул.Комсомольська № 11) в м.Тернополі заг. пл. 526, 1 м2, де розташоване стаціонарне відділення УМВС України в Тернопільській області, був переданий безкоштовно на баланс УВС Тернопільського облвиконкому (а.с.30).

Згідно з даними інвентарних справ, представлених на запит суду апеляційної інстанції ТзОВ “Міське БТІ”, на будинки № 3 і № 5 (раніше - вул.Комсомольська № 9 і № 11) користувачем зазначено Управління охорони громадського порядку, структурний підрозділ УВС Тернопільського облвиконкому.

На підставі акта прийому-передачі від 23.08.1973 р. УВС Тернопільського облвиконкому передало, а медслужба УВС Тернопільського облвиконкому прийняла будинки № 3 і № 5 по вул.О.Кульчицької (раніше - вул.Комсомольська № 9 і № 11) в м.Тернополі на баланс.

Спірне нерухоме майно знаходиться у повному господарському віданні Служби охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області (п.3.1 статуту Служби охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області, затвердженого наказом УМВС України в Тернопільській області від 15.12.2006 р. № 567).

Служба охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області за свій рахунок утримує вищевказані приміщення, проводить поточний і капітальний ремонти, оплачує вартість комунальних послуг (договори, платіжні доручення містяться в матеріалах справи).

Згідно з рішенням сесії Тернопільської міськради від 28 вересня 2006 року № 5/2/10 Службі охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,1162 га, на якій розташовані будинки № 3 та № 5 по вул.О.Кульчицької в м.Тернополі, що підтверджується державним актом від 10 травня 2007 року на право постійного користування землею.

За відсутності правовстановлюючих документів на спірне майно з метою оформлення права державної власності та державної реєстрації прав власності на нерухоме майно Служба охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області звернулася з листом № 586 від 20.04.2007 р. до Тернопільської міської ради.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги Тернопільської міської ради слід відмовити повністю, рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 р. у справі № 3/250-4355 змінити, доповнивши пункт 2 резолютивної частини словосполученням наступного змісту: “...за державою в особі уповноваженого органу управляти об”єктом державної власності –Міністерства внутрішніх справ України...”. Далі по тексту. В решті рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.326 ЦК України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності” від 21.09.2006 р. № 185-У (далі –Закон № 185-У) суб'єктами управління об'єктами державної власності є, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління).

Згідно ст.6 Закону № 185-У уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань, зокрема, приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності; ініціюють створення господарських структур, розробляють проекти їх установчих документів; затверджують статути (положення) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, і господарських структур та здійснюють контроль за їх дотриманням і т.п.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, рішення міськради про передачу спірних об”єктів в комунальну власність не приймалося. Доказів зворотнього Тернопільська міська рада не подала.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. № 1952-ІУ з наступними змінами і доповненнями, який регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, у статті 4 встановлює, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, що є у державній власності, здійснюється за заявою органу, уповноваженого в установленому порядку управляти нерухомим майном, що є у державній власності.

Пунктом 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.05.2002 р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року N 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за N 157/6445, з наступними змінами і доповненнями (далі –Тимчасове положення) встановлено, що обов'язковій реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності на нерухоме майно держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності на підставі документів, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, перелік яких наведено у додатку 1 до Тимчасового положення, в тому числі за рішенням суду про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна.

Рішенням сесії Тернопільської міськради від 28 вересня 2006 року № 5/2/10 Службі охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області згідно з державним актом від 10 травня 2007 року на право постійного користування землею відведено земельну ділянку площею 0, 1162 га для обслуговування приміщень будинків № 3 та № 5 по вул.О.Кульчицької в м.Тернополі.

З метою проведення державної реєстрації права державної власності на вказане нерухоме майно позивач звернувся з відповідним клопотанням до відповідача.

Відповідач розглянув дане клопотання і витребував у відповідача документи, які передбачені Тимчасовим положенням. Оскільки документи, які витребував відповідач, були втрачені при невідомих обставинах, а тому позивач не зміг надати їх. При таких обставинах відповідач не задовольнив клопотання позивача.

Відповідно до п.1 Положення про УМВС в Тернопільській області, затвердженого наказом МВС України 02.02.2004 р. № 94, УМВС в Тернопільській області є територіальним органом МВС України, який утворюється останнім і йому підпорядковується.

Згідно з п.3.1 Статуту Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області, затвердженого наказом УМВС України в Тернопільській області від 15.12.2006 р. № 567, майно Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області становлять основні фонди та оборотні кошти, інші матеріальні активи, вартість яких відображається в самостійному балансі. Майно належить Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області на праві повного господарського відання.

Статтею 136 ГК України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Однак, стаття 392 ЦК України надає право власнику майна пред'явити позов про визнання його права власності не лише у разі, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Втрата правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які у Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області не збереглися, не дає змоги зареєструвати спірне майно як державну власність, а стаття 16 ЦК України передбачає в цьому разі один із способів захисту цивільних прав і інтересів –визнання права, чим і скористався позивач. Позовні вимоги судом першої інстанції були задоволені повністю –визнано право державної власності на нерухоме майно, яке перебуває у повному господарському віданні Служби охорони здоров”я УМВС України в Тернопільській області як належним власником. Служба охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області згідно з п.1.4 її статуту створена відповідно до наказу МВС України від 12.03.1999 р. № 193 та наказу УМВС України в Тернопільській області від 20.04.1999 р. № 218.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Служба охорони здоров’я УМВС України в Тернопільській області, яка заснована на майні державної форми власності та знаходиться в неї на праві повного господарського відання, має право від свого імені вимагати визнати право власності на нерухоме майно за державою.

Проте Господарський суд Тернопільської області у своєму рішенні не вказав уповноваженого органу управляти об”єктом державної власності, тому апеляційний господарський суд вважає за необхідне підкоригувати резолютивну частину оскаржуваного рішення для його виконання.

Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики з питань захисту прав і свобод громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, організації та координації підпорядкованих органів і підрозділів внутрішніх справ на транспорті, по боротьбі зі злочинністю, охороні громадського порядку, забезпеченню громадської безпеки та безпеки дорожнього руху.

Таким чином, Міністерство внутрішніх справ України є уповноваженим органом управляти об”єктом державної власності - будинками № 3 і № 5 по вул.О.Кульчицької (раніше - вул.Комсомольська № 9 і № 11) в м.Тернополі.

В решті рішення Господарського суду Тернопільської області, на думку колегії Львівського апеляційного господарського суду, відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування по суті оскаржуваного рішення.

Покликання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права у зв”язку невідкладенням розгляду справи через неявку його представника є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не повідомив господарський суд про причини його неявки.

Розгляд справи судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Проте, відповідач був повідомлений про час і місце проведення судового засідання, про що свідчить повернення поштового повідомлення з підписом про отримання ухвали (поштове повідомлення про вручення знаходиться в матеріалах справи, а.с.43).

У разі нез”явлення представника відповідача за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (ст.77 ГПК України), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК України або статтею 90 ГПК України, чи прийняти рішення за відсутності цього представника (ст.75 ГПК України), таким правом і скористався господарський суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами згідно з ст.75 ГПК України. Вищенаведене узгоджується з положеннями п.3.6 Роз”яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” з наступними змінами та доповненнями.

Твердження відповідача про те, що на земельній ділянці розташовано лише будівлю № 3 по вул.О.Кульчицької в м.Тернополі, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки в державному акті від 10 травня 2007 року на право постійного користування землею вказується тільки одна поштова адреса, а земельна ділянка в розмірі 0, 1162 га відведена для обслуговування приміщень будинків № 3 та № 5 по вул.О.Кульчицької в м.Тернополі.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Тернопільської міської ради відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 р. у справі № 3/250-4355 змінити, доповнивши пункт 2 резолютивної частини словосполученням наступного змісту: “...за державою в особі уповноваженого органу управляти об”єктом державної власності –Міністерства внутрішніх справ України...”. Далі по тексту.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин