ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 5/337-07

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми (далі –відділення АМК)

на рішення господарського суду Сумської області від 17.09.2007 та

постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2007

зі справи № 5/337-07

за позовом відділення АМК

до виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми (далі –виконавчий комітет)

про зобов’язання виконати рішення адміністративної колегії відділення АМК від 26.12.2006 № 53.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

відділення АМК –Суярова В.В.,

виконавчого комітету –Клименко О.В.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.09.2007 (суддя Гудим В.Д.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 (колегія суддів у складі: суддя Олійник В.Ф. –головуючий, судді Кравець Т.В., Гончар Т.В.), у задоволенні позову відмовлено. Судові рішення мотивовано тим, що рішення виконавчого комітету від 23.01.2007 № 45 "Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міських маршрутах м. Суми" не є нормативно-правовим актом, здатним вплинути на конкуренцію, а тому виконавчий комітет не повинен був погоджувати його проект з відділенням АМК.

Відділення АМК звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення зі справи скасувати і передати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Скаргу мотивовано тим, що судовими інстанціями у розгляді справи порушено норми матеріального і процесуального права, зокрема, статтю 20 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статті 6 і 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" і пункт 2 Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів державної влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 01.04.1994 № 4-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.1994 за № 78/287.

У відзиві на касаційну скаргу виконавчий комітет заперечує проти доводів скарги і просить оскаржувані рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями з цієї справи встановлено, що:

- рішенням адміністративної колегії відділення АМК від 26.12.2006 № 53 відповідно до статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідача було зобов’язано в двомісячний строк з дня одержання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом розробки та включення критеріїв оцінки конкурсних пропозицій претендентів до умов проведення конкурсів щодо надання дозволів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування та привести останні у відповідність до вимог Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 139;

- виконавчий комітет листом від 14.02.2007 № 7/05-16.1 повідомив позивача, що 23.01.2007 ним прийнято рішення № 45 "Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міських маршрутах м. Суми", яким враховано зауваження відділення АМК та більш детально викладено критерії визначення переможців конкурсу на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування;

- позовні вимоги мотивовано тим, що з аналізу умов проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету від 23.01.2007 № 45, вбачається, що в даних умовах відсутні критерії оцінки конкурсним комітетом пропозицій претендентів для визначення переможця конкурсу. Відсутність таких критеріїв може призвести до спотворення конкуренції конкурсним комітетом. Тобто виконавчим комітетом не виконано рішення адміністративної колегії відділення АМК від 26.12.2006 № 53.

У прийнятті рішення про необхідність відмови в задоволенні позову зі справи попередні судові інстанції виходили з того, що рішення виконавчого комітету від 23.01.2007 № 45 "Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міських маршрутах м. Суми" не є нормативно-правовим актом, здатним вплинути на конкуренцію. Однак зазначений висновок не відповідає нормам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов'язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти нормативно-правових актів та інших рішень, які можуть вплинути на конкуренцію, зокрема щодо створення суб'єктів господарювання, встановлення і зміни правил їх поведінки на ринку, або такі, що можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, а також одержувати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію у випадках, передбачених законом.

Згідно з абзацами шостим і чотирнадцятим пункту 2 Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів державної влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 01.04.1994 № 4-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.1994 за № 78/287, погодженню підлягають рішення з питань регулювання підприємницької діяльності, зокрема, встановлення обмежень на провадження окремих її видів, в тому числі шляхом прийняття правил та умов ліцензування тощо; інші рішення, які можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках.

Частиною дев'ятою статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють контроль за виконанням транспортного законодавства на відповідній території згідно з повноваженнями, визначеними законами України.

Частиною другою статті 7 названого Закону органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язано, зокрема, проводити конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Статтями 45 і 46 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено вимоги до автомобільних перевізників, які допускаються до участі у відповідному конкурсі, та встановлено вичерпний перелік документів, які має подати автомобільний перевізник для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

З урахуванням наведеного Вищий господарський суд України дійшов висновку про те, що рішення виконавчого комітету від 23.01.2007 № 45, яким, зокрема, визначено умови проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, є рішенням, яке може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідному ринку, а тому його проект підлягав погодженню з відділенням АМК.

Відтак місцевим та апеляційним господарськими судами належним чином не розглянуто питання обґрунтованості вимог позивача щодо необхідності виконання відповідачем рішення адміністративної колегії відділення АМК від 26.12.2006 № 53 та не досліджено обставини справи, пов’язані з діяльністю виконавчого комітету стосовно розробки та включення критеріїв оцінки конкурсних пропозицій претендентів до умов проведення конкурсів щодо надання дозволів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді даної справи припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, судові рішення з цієї справи підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 17.09.2007 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 зі справи № 5/337-07 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов