ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.08 Справа № 22/16/08

Суддя Скиданова Ю.О.

Позивач:

Закрите акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” в особі Запорізького РУ ПриватБанку,

69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1,,

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агро Альянс”,

70562, Запорізька обл., Оріхівський р-н, с. Копані, вул. Центральна, буд. 15,

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача:

Якушев С.О., представник, довіреність №3924-П_О від 01.09.2005р.

Від відповідача:

Не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Первісно заявлено позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Агро Альянс” заборгованості підставі Кредитного договору №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р. укладеного між сторонами, у розмірі 303102,88 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту –241500,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом –53100,28 грн.; пені за прострочене тіло кредиту –51,58 грн.; пені за прострочені відсотки –2335,69 грн., заборгованості за комісійну винагороду за обслуговування кредиту 5828,49 грн., пені за прострочену комісію –286,84 грн. на користь закритого акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк” в особі Запорізького регіонального управління “ПриватБанк”, а також про розірвання зазначеного Кредитного договору №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р., укладеного між ЗАТ КБ “ПриватБанк” та ТОВ “Агро Альянс”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.12.2007 р. порушено провадження по справі №22/16/08, призначено судове засідання на 23.01.2008 р.

23.01.2008 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №146211-06), в якій ЗАТ КБ “ПриватБанк” в особі Запорізького РУ ПриватБанку повідомив суд, що після звернення до суду з позовом, відповідачем було повністю погашено заборгованість за тілом кредиту у розмірі 241500,00 грн., таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 65457,72 грн., що складаються із: заборгованості за відсотками за користування кредитом –57335,77 грн.; пені за прострочене тіло кредиту –51,58 грн.; пені за прострочені відсотки –2336,10 грн., заборгованості за комісійну винагороду за обслуговування кредиту 5734,27 грн..

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує діючого законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів сторін учасників судового процесу та інших осіб, тому судом задовольняється та приймається до розгляду. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

У судовому засіданні 23.01.2008 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення (за згодою представника позивача).

За клопотанням сторін судові засідання проводились без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав уточненні позовні вимоги, зазначивши, що між сторонами 17.08.2005 р. було укладено кредитний договір №ВЛ2114/ГП, за умовами якого позивач надав ТОВ “Агро Альянс” кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 990000,00 грн., а відповідач зобов’язався повернути позивачу кредит та сплатити відсотки, винагороду і обумовлені кредитним договором строки. Кредит було надано на придбання паливно-мастильних засобів, мінеральних добрив, основних засобів тощо. Відповідно до додаткових угод до договору кредитний ліміт змінювався, та відповідно до додаткової угоди №2 від 13.11.2006 р. залишився на рівні 427500,00 грн.. Згідно графіку повернення кредиту строк повернення кредиту 31.11.2007 р.. Позивач стверджує, що відповідач порушив умови договору, в строк тіло кредиту та відсотки за користування кредитом не повернув, у зв’язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з позовом. На час розгляду справи у суді відповідач сплатив заборгованість по тілу кредиту, у зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 65457,72 грн., що складаються із: заборгованості за відсотками за користування кредитом –57335,77 грн.; пені за прострочене тіло кредиту –51,58 грн.; пені за прострочені відсотки –2336,10 грн., заборгованості за комісійну винагороду за обслуговування кредиту 5734,27 грн..

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив, ухвалу суду від 12.12.2007 р. не виконав. Про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов’язаний був направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив, що 17.08.2005 р. між закритим акціонерним товариством комерційний банк “ПриватБанк” в особі Запорізького РУ ПриватБанку (Банк, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю “Агро Альянс” (позичальник, відповідач у справі) було укладено кредитний договір №ВЛ2114/ГП (надалі кредитний договір), за умовами п.1.1. якого банк при наявності вільних грошових коштів зобов’язується надати позичальникові кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом: 990000,00 грн. не пізніше п’яти днів з моменту, зазначеного в абзаці п. 2.1.2. договору, в обмін на зобов’язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені договором строки. Кредит надається на наступні цілі: придбання ГЗМ, мінеральних добрив, посівного матеріалу, с/г продукції, основних засобів (п.1.2. Кредитного договору).

Банк при наявності вільних грошових коштів зобов’язується надати позичальникові кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 427500,00 грн. для наступних цілей: придбання ГЗМ, мінеральних добрив, посівного матеріалу, с/г продукції, основних засобів не пізніше п’яти днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п.2.1.2. в обмін на зобов’язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені договором строки. ...( п. 1.1. Додаткової угоди №2 від 13.11.2006 р. до Кредитного договору).

Відповідно до п. п. 2.2.2, 4.1 Кредитного договору Позичальник зобов’язався сплачувати відсотки за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту в розмірі 18 % річних. Додатковими угодами до Кредитного договору сторони неодноразово вносили зміни до п. 4.1. Кредитного договору. Додатковою угодою №3 від 31.01.2007 р. визначено розмір відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 24 % річних.

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов’язань з погашення кредиту, передбачених п. п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 36 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Додатковою угодою № 1 від 14.08.2006 р. цей розмір відсоткової ставки був збільшений до 48 % річних, а Додатковою угодою № 2 від 13.11.2006 р. (п. 4.2.) розмір відсоткової ставки встановлено на рівні 50 % річних. Остаточно розмір відсоткової ставки встановлений Додатковою угодою № 3 від 31.01.2007 р. на рівні 52 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Додатковою угодою № 1 від 14.08.2006 р. сторонами було внесено зміни до п. 4.5 Кредитного договору, відповідно до якого, позичальник взяв на себе зобов’язання сплачувати Банку комісійну винагороду за обслуговування відновлюваної кредитної лінії в розмірі 2 % річних від суми встановленого ліміту відповідно п. 1.1 Кредитного договору. Додатковою угодою № 2 розмір комісійної винагороди за обслуговування відновлюваної кредитної лінії з 13.11.2006 р. незначно змінений до 0,17 % від встановленого ліміту, в поточну дату сплати відсотків, тобто щомісячно.

На час розгляду справи у суді, відповідач сплатив позивачу заборгованість по тілу кредиту, у зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом 57335,77 грн., пеню за прострочене тіло кредиту 51,58 грн., пеню за прострочені відсотки 2 336,10 грн., заборгованість за комісійну винагороду за обслуговування кредиту 5734,27 грн..

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог–відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було встановлено, що відповідачем неналежним чином виконані взяті на себе зобов’язання за Кредитним договором, сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом складає 57335,77 грн.; за обслуговування кредиту 5734,27 грн.. Судом перераховано наявні в матеріалах справи розрахунки заявленої до стягнення суми боргу відсотків за користування кредитом та комісійної винагороди. Суд вирішив позовні вимоги в частині стягнення 57335,77 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 5734,27 грн. комісійної винагороди задовольнити.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 51,58 грн. пені за прострочення оплати тіла кредиту за загальний період з 30.05.2007 р. по 26.10.2007 р., та 2336,10 грн. пені за прострочення оплати відсотків.

Відповідно до п.3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити при порушенні ним правил здійснення господарської діяльності, невиконанні або неналежному виконанні господарського зобов’язання.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов’язань: по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного договору, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2 Кредитного договору, винагороди, передбачену п. п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7 Кредитного договору, Позичальник повинен сплачувати Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов’язання за договором, порушив вимоги п. п. 1.1, 1.3, 2.2.2, 2.2.5, 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 Кредитного договору, а саме: не виконуються в обумовлені (Графіком погашення кредиту) строки зобов’язання щодо погашення кредиту, щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, щомісячної сплати комісійну винагороди за обслуговування відновлюваної кредитної лінії, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22.11.96 р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за несвоєчасну оплату пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем правомірно, при нарахуванні пені, застосовані вимоги Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання” щодо обмеження розміру за невиконання грошового зобов’язання подвійною обліковою ставкою НБУ, та враховані вимоги п. 6 ст. 232 ГК України, вірно визначений строк з якого почалось прострочення зобов’язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання повинно бути виконано.

З урахуванням вимог вище перелічених норм законодавства пеня, що підлягає стягненню з ТОВ “Агро Альянс” за період з 30.05.2007 р. по 26.10.2007 р. за прострочення оплати тіла кредиту складає 51,58 грн. та пеня за прострочення оплати відсотків 2336,10 грн..

Крім того, позивач просить суд розірвати Кредитний договір №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р..

Згідно з ч.1-2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи доведено порушення відповідачем істотних умов Кредитного договору №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р..

Враховуючи факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов’язань по Договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання Кредитного договору №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р. є обґрунтованою, суд вирішив позов в цій частині задовольнити..

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агро Альянс” (70562, Запорізька обл., Оріхівський р-н, с. Копані, вул. Центральна, буд. 15, р/р 8099 у Запорізькому РУ ПриватБанку, МФО 313399, ) на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Запорізького регіонального управління “ПриватБанк”, (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1, р/р 3111 у Запорізькому РУ ПриватБанку, МФО 305299, ) 57335,77 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 51,58 грн. пені за прострочене тіло кредиту; 2336,10 грн. пені за прострочені відсотки, 5734,27 грн. заборгованості за комісійну винагороду, 654,57 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Розірвати Кредитний договір №ВЛ2114/ГП від 17.08.2005 р. укладений між закритим акціонерним товариством комерційний банк “ПриватБанк” в особі Запорізького регіонального управління “ПриватБанк” та товариством з обмеженою відповідальністю “Агро Альянс”.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 01.02.2008 року.

Суддя Ю.О. Скиданова