ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.01.08                                                                                           Справа№ 18/380А

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянувши справу за позовом

Дрогобицького міжрайонного прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Дрогобицькому районі Львівської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) „Дрогобицька ПМК 33”

про

стягнення податкового боргу

з участю прокурора –Коваль Р.Р.

представників сторін:

від позивача: Пастернак У.І. –головний державний податковий інспектор (довіреність №77/10/10-010 від 08.01.2008 року);

від відповідача: не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Дрогобицький міжрайонний прокурор Львівської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області з позовом про стягнення з ТзОВ „Дрогобицька ПМК 33” податкового боргу на суму 56085,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини неявки останнього, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №2483892, а тому, справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України, на основі наявних доказів, без участі представника відповідача, як передбачено ч.2 ст.128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ТзОВ „Дрогобицька ПМК 33” зареєстроване Дрогобицькою районною державною адміністрацією 11.07.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб‘єкта підприємницької діяльності –юридичної особи.

Податковий борг товариства становить 56085,56 грн.

Даний податковий борг виник із заборгованості:

-          по сплаті податкового зобов‘язання з податку на додану вартість в сумі 37969,27 грн., що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2007 року на суму 24014,00 грн. (рядок 9), рішенням №6905/10/24-110/20 від 25.05.2007 року на суму штрафних санкцій по розстрочці 13756 грн. 92 коп., користування розстроченням 198 грн. 35 коп.;

-          по сплаті податкового зобов‘язання з земельного податку в сумі 18116,29 грн., що підтверджується податковим розрахунком земельного податку за 2007 рік на суму 2068,29 грн., а також податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 09.07.2007 року на суму 3996,71 грн., за №/0 від 09.07.2007 року на суму 275,78 грн., за №/0 від 09.07.2007 року на суму 137,59 грн., рішенням №6905/10/24-110/20 від 25.05.2007 року на суму штрафних санкцій по розстрочці 11487 грн. 98 коп.; проценти за користування розстроченням 149 грн. 94 коп.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

На вимогу господарського суду відповідач не подав доказів, які б свідчили про те, що ним вказані суми податкових зобов‘язань у податкових повідомленнях-рішеннях, узгоджувались в адміністративному чи судовому порядку, а тому, з врахуванням згаданих норм та обставин справи згадані податкові зобов‘язання дійсно є податковим боргом.

ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області на адресу відповідача направила першу податкову вимогу за №1/427 від 27.06.2007 року на суму 3721,97 грн.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив у строк 30 днів, визначений підп. „б” підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було направлено платнику податків другу податкову вимогу за №2/476 на суму 36616,30 грн.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов‘язок сплачувати податки і збори (обов‘язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” одним із обов‘язків платників податків є обов‘язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов‘язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 3 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути за рахунок активів Товариства з обмеженою відповідальністю „Дрогобицька ПМК 33”, , що знаходиться за адресою Львівська область, Дрогобицький район, с.Лішня, вул. Новосільська, 2, в користь державного бюджету 56085,56 грн. податкового боргу.

3.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Мартинюк В.Я.