ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/2

18.02.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Інтермаркет»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аймос»

про

стягнення 101 781,57 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Марчук В.Р. (довіреність б/н від 10.12.2007);

Кубрин І.М. (довіреність б/н від 04.02.2008);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Інтермаркет»(далі –Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аймос»(далі –Відповідач) 101 781,57 грн. заборгованості за угодою № АМ-062-А2-1 від 01.08.2007 (далі –Угода), укладеної між Позивачем та Відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань відповідно до пункту 3.2 Угоди щодо оплати вартості поставленого товару.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 01010, м. Київ, вул. А. Іванова, 10, на адресу: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 6 та на адресу: 04050, м. Київ, провулок Пилипівський, 4, зазначені в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої станом на 24.01.2008. Про отримання поштової кореспонденції Відповідачем за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення 28.01.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

01.08.2007 між Позивачем та Відповідачем було укладено Угоду, відповідно до пункту 1.1 якої Відповідач (Покупець) протягом строку дії даної Угоди погоджується купити, а Позивач (Продавець) згідний продати товар.

Продавець зобов’язується передати Покупцеві товар до 29.09.2007 (пункт 2.1 Угоди).

Відповідно до пункту 3.1 Угоди загальна сума угоди становить 203 563 грн.

Згідно з пунктом 3.2 Угоди оплата за товар відповідно до цієї Угоди проводиться в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця наступним чином: Покупець зобов’язується провести оплату у розмірі 40 712,57 грн., в строк до 31.08.2007; Покупець зобов’язується провести оплату у розмірі 61 068,86 грн., в строк до 30.09.2007; остаточний розрахунок Покупець зобов’язується провести до 31.10.2007.

На виконання пункту 2.1 Угоди, Відповідачу був поставлений товар відповідно до видаткової накладної від 14.09.2007 № RT на суму 203563 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом та печаткою Відповідача на вказаній видатковій накладній.

Відповідач за отриманий на підставі вказаної розхідної накладної товар частково розрахувався з Позивачем на суму 101 781,43 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 77 від 02.10.2007, яка міститься в матеріалах справи.

08.11.2007 Позивач направив Відповідачу претензію щодо сплати заборгованості за поставлений товар у сумі 101 781,57 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, Відповідач відповідно до пункту 3.2 Угоди повинен був здійснити оплату вартості поставленого товару у сумі 40 712,57 грн., в строк до 31.08.2007; у сумі 61 068,86 грн., в строк до 30.09.2007; у сумі 102 781,57 грн., в строк до 31.10.2007, всього у сумі 203 563 грн.

Проте, Відповідач, як у встановлений Угодою строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості поставленого товару у сумі 101 781,57 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 101 781,57 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аймос»(01010, м. Київ, вул. А. Іванова, 10, ідентифікаційний код 33236823, р/р 6000 в АКІБ «УкрСиббанк»м. Харків, МФО 351005, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Інтермаркет»(79008, Львівська область, м. Львів, вул. Галицька, 4, ідентифікаційний код 13827416, р/р 2018 в ВАТ «Електронбанк»м. Львова, МФО 325213) 101 781 (сто одну тисячу сімсот вісімдесят одну) грн. 57 коп. боргу, а також 1017 (одну тисячу сімнадцять) грн. 82 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 03.03.2008