ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 2/561

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ДобробуД "ЛТД" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р. та на рішення господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська консалтингова палата" до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ДобробуД" ЛТД" про стягнення сум

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд

У С Т А Н О В И В :

У червні 2007 року ТОВ "Українська консалтингова палата" пред'явило в господарському суді позов до ТОВ науково-виробничого підприємства "ДобробуД" ЛТД" про, з урахуванням подальшого збільшення позовних вимог, стягнення 500000 грн. основного боргу та 100000 грн. штрафних санкцій, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору №1/05-06 від 10.05.2006р. про надання юридичних послуг.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. (суддя Домнічева І.А.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р. (судді Моторний О.А. –головуючий, Кошіль В.В., Алданова С.О.), позов було задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містять і приписи ст. 193 ГК України.

Як підставу позову було покладено договір №1/05-06 від 10.05.2006р. про надання юридичних послуг (далі –Договір).

Пунктами 2.1.1 –2.1.8 Договору було визначено перелік юридичних послуг, які зобов’язався надати позивач.

За приписом пп. 4.1, 4.2 Договору за послуги, вказані в пп. 2.1.1 –2.1.8 даного договору, замовник сплачує винагороду в розмірі 500000 гривень.

При повному виконанні позивачем своїх обов’язків сторони підписують акт про надання послуг.

Як посилався відповідач, акт від 11.07.2006р. №1/05-06 про надання послуг не відповідає дійсності, перелік юридичних послуг, визначених пунктами 2.1.1 –2.1.8 не надавався.

Суд у порушення вимог ст. 43 ГПК України цих посилань відповідача належним чином не перевірив, тоді як вони мали значення для правильного вирішення спору.

Суд другої інстанції на зазначене теж належної уваги не звернув.

Водночас суд другої інстанції ухвалою від 08.02.2007р. зупиняв апеляційне провадження, у зв’язку з тим, що зазначений Договір оспорювався відповідачем в іншій справі №32/94, але у подальшому 28.08.2007р. відновив його, тоді як ухвалу від 20.03.2007р. про припинення провадження у справі №32/94 постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2007р. було скасовано.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про судове рішення” (зі змінами і доповненнями) обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судові рішення цим вимогам не відповідають, а тому їх не можна визнати законними і обґрунтованими.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, ретельно з’ясувати дійсні обставини справи і в залежності від встановленого та вимог закону вирішити спір.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ДобробуД "ЛТД" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук