ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.08 р.                     Справа № 2/390

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Москаленко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Горлівськтепломережа” м. Горлівка

до відповідача: Колективного підприємства “Житловик” м. Горлівка

про стягнення заборгованості в сумі 7006,79грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Гаврилюк Н.В. – за довір.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Горлівськтепломережа” м. Горлівка звернувся до господарського суду Донецької області позовом до Колективного підприємства “Житловик” м. Горлівка про стягнення заборгованості в сумі 7006,79грн.

В позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договорів на відпуск теплової енергії № 442 від 30.11.2005р. акт на включення опалення від 13.11.2006р., акт на відключення опалення від 28.12.2006р.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.01.2008р. № 02-62/286.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 28 грудня 2008р. значиться Колективне підприємство “Житловик” за адресою: 84601, Донецька область, м. Горлівка, вул. Гагаріна, 36 за зазначеною адресою Господарським судом направлялися рекомендовані листи з повідомлення про вручення поштового відправлення.

З урахуванням цих даних, суд вважає належним виконання обов’язку щодо повідомлення відповідача про вчинені судом процесуальні дії та можливим розглянути спір, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами. До того ж, згідно ст. 59 ГПК України, надання відзиву на позов є правом відповідача.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

30.11.2005р. між Закритим акціонерним товариством „Горлівськтепломережа” (Постачальник) та Колективним підприємством “Житловик” (Споживач), був укладений договір № 442 на поставку теплової енергії.

Відповідно до п. 1.1. договору Постачальник бере на себе зобов’язання поставляти Споживачу теплову, відповідно до додатків № 1,2 загальною площею 657,2м2 з максимальними тепловими навантаженнями на : опалення 0,119 Гкал/годину, а Споживач зобов’язується оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки передбачені договором.

Відповідно до умов договір початок та закінчення опалювального періоду встановлюється рішенням міської Ради та не можуть бути змінені сторонами (п. 1.3. договору).

Згідно до п. 6.1. договору споживач оплачує відпущену теплову енергію в грошовій формі за об’єкти, які обладнані засобами комерційного обліку теплової енергії: за опалення загальною площі 657,2 м2, при тарифі 4,6грн. за 1 м2 в місяць, сума оплати в місяць 3023,12грн. крім того ПДВ 20% від суми 604,62грн. Всього 3627,74грн.

Пунктом 6.2. договору встановлено, що в разі зміни тарифу (системи оплати) обласною державною адміністрацією або уповноваженим органом місцевого самоврядування, сторони автоматично вводять зміни в розрахунки за послуги теплопостачання з часу введення змін в дію.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3. договору).

Відповідно до п. 6.4., 6.6. оплату за теплову енергію Споживач здійснює до початку розрахункового місяця відповідно платіжній вимозі-дорученню, що виставлена Постачальником. Платіжна вимога-доручення Постачальника вважається пред’явленою Споживачу з моменту вручення її керівнику, відповідальному представнику, бухгалтеру (казначею), відповідальному за діловодство Споживача. В разі неможливості вручення особисто – з моменту відправки поштою рекомендованим листом по юридичній адресі, вказаній в договорі, з врахуванням строку поштового перебігу.

В підтвердження виконання договору з боку позивача надано акт про включення центрального опалення від 13.11.2006р. та акт на відключення центрального опалення від 28.12.2006р.

Відповідачу були виставлені рахунки, які додані до матеріалів справи за жовтень 2006р. на суму 2612,18грн., за грудень 2006р. на суму 4763,39грн., за листопад 2006р. на суму 4763,39грн., а всього на загальну суму 12138,96грн. Зазначені рахунку біли вручені відповідачу, про що свідчить реєстр пред’явлених платіжних вимог, що доданий до матеріалів справи.

Позивачем було здійснено перерахунок розрахунку за отриману теплову енергію в наслідок чого вона зменшилася на 5132,17грн.

Відповідач умови договору не виконав в повному обсязі в наслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 7006,79грн., що підтверджується матеріалами справи.

За результатами розгляду матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 7006,79грн. не представив.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази наявності заборгованості та порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, ст. ст. 82 – 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства “Горлівськтепломережа” м. Горлівка до Колективного підприємства “Житловик” м. Горлівка про стягнення заборгованості в розмірі 7006,79грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства “Житловик” (84624, Донецька область, м. Горлівка, вул. Победи, 38, р/р 6173 в УСБ м. Горлівка, МФО 334088, ) на користь Заритого акціонерного товариства “Горлівськтепломережа” (84601, м. Горлівка, вул. Ак. Павлова, 13, р/р 0000 в АК “Ікар-Банк”, МФО 334594, ) заборгованість за теплову енергію в сумі 7006,79грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мартюхіна Н.О.