ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ромстал Україна”

До Акціонерного товариства закритого типу “Київське спеціалізоване управління № 521 “Сантехмонтаж”

Про стягнення заборгованості.

Суддя Усатенко І.В.

Представники :

Від позивача: Журавель Л.В.–предст. (довір. в справі)

Від відповідача: не з"явились

В судовому засіданні 09.10.2008 р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 27803,13 грн.,

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Позивачем та Відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 140806/3 від 14.08.06. На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товару на суму 42175,46 грн. В порушення взятих на себе зобов’язань по оплаті отриманого товару відповідач оплатив його повністю лише в процесі розгляду даної справи, тобто зі значним простроченням. З огляду на не належне виконанням грошових зобов’язань позивач нарахував відповідачу пеню, штраф, 3 % річних, курсову різницю та суму втрат від інфляції. Загальна сума заборгованості станом на день прийняття рішення складає 27803,13 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, в судові засідання не з’являвся, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Ухвали суду надсилались на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка наявна у матеріалах справи).

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва , -

ВСТАНОВИВ:

14.08.06 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Ромстал Україна” та Акціонерним товариством закритого типу КСУ -521 “Сантехмонтаж” укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 140806/3, відповідно до якого продавець (позивач) зобов’язується поставити і передати у власність покупця, а покупець (відповідач) зобов’язується прийняти і оплатити товари, що поставляються продавцем, на умовах вказаних у даному договорі, у відповідності з супровідними документами. (п. 1.1 Договору).

Організація, планування і здійснення поставок товарів, які складають предмет договору будуть здійснюватись у відповідності з письмовими заявками, переданими покупцем продавцеві. Поставка товару здійснюється зі складу продавця на підставі видаткової накладної. На основі заявки складається рахунок-фактура, що являється невід’ємною частиною даного договору. Загальна сума заборгованості за відвантажений, але не оплачений товар не повинна перевищувати 20000,00 грн. Підтвердженням отримання товару являється видаткова накладна, підписана покупцем. ( п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору).

Позивач надав до матеріалів справи видаткову накладну від 28.10.2007р. № РУ- 0008980 на загальну суму 42175,46 грн. на підтвердження факту поставки товару, його асортименту, ціни та якості.

Відповідач розрахувався з позивачем частково, заборгованість, станом на день вирішення справи становить 22175,46 грн.

Даний договір укладений строком на 1 рік і вступає в сули з 14.08.06 по 13.08.07 чи до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. ( п. 3.1 Договору).

Ціни за даним договором попередньо встановлюється і узгоджується сторонами безпосередньо перед кожною поставкою. Кінцева сума на кожну поставку вказується у рахунку-фактурі. Підставою для оплати окремої поставки, яка здійснюється відповідно до положень даного договору, являється оригінал рахунку-фактури продавця з печаттю і підписом. Форма оплати –оплата з розстрочкою платежу. Строк відстрочки платежу по оплаті товарів складає 30 календарних днів з моменту відвантаження товару. Покупець має право повністю оплатити товар у будь-який час у межах встановленого Договором період відстрочення його оплати. (п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору).

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 21.03.08 № 2103/08 з вимогою сплатити суму боргу у розмірі 25138,04 грн. Претензія була направлена відповідачеві рекомендованою кореспонденцією. Відповідач відповіді на претензію не надав.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В ст. 692 ЦК України зазначено, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договором надано право відповідачу оплатити товар протягом 10 календарних днів з дати поставки. Датою поставки є дата вказана у видатковій накладній, а саме –07.12.07. Таким чином, зобов’язання по оплаті товару вартістю 22175,46 грн. вважається простроченим з 29.10.07.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов’язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов’язаний відшкодувати збитки, завдані не виконанням зобов’язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим кодексом та іншими законами.

Судом встановлено не належне виконання з боку відповідача своїх грошових зобов’язань перед позивачем за договором № 140806/3 від 14.08.06.

З огляду на те, що сума основного боргу відповідачем не сплачена, то судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов’язання, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення, штрафних санкцій.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача пені у розмірі 2166,08 грн. та штрафу у розмірі 16,93 грн.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У випадку прострочки оплати продукції покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 0,16 % від вартості відвантаженого, але не оплаченого товару за кожний день прострочки платежу, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості відвантаженого, але не оплаченого товару за кожний день прострочки платежу. Неустойка сплачується у національній валюті України –гривні. Санкції нараховуються і сплачуються з моменту невиконання чи не належного виконання однією із сторін зобов’язань по даному договору до моменту повного виконання зобов’язань. ( п. 6.1, 6.2 Договору).

Оскільки, штраф, сплата якого вимагається позивачем згідно положень п. 6.1 Договору від 14.08.2006р. застосовується саме у зв’язку із затримкою перерахування коштів у строк обумовлений договором, тобто за несвоєчасно виконане зобов’язання щодо оплати отриманого товару, сума штрафу обраховується у відсотковому відношенні від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, суд приходить до висновку що відповідальність встановлена договором передбачає обчислення неустойки у вигляді пені. Таким чином, договором передбачено дворазове стягнення пені, тобто притягнення до відповідальності за одне правопорушення двічі, що суперечить принципам права та нормам чинного законодавства.

З огляду на встановлену судом правову природу штрафу передбаченого умовами договору між контрагентами, (який є насправді пенею), що вимагає стягнути позивач, суд вважає цю вимогу безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, враховуючи передбачений умовами договору розмір штрафних санкцій у вигляді пені, який не перевищує розміру встановленого законом, стягненню в примусовому порядку підлягає сума визначена умови договору, що кореспондує нормі закону.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є припікальним.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок суми пені за період з 08.12.07 з урахуванням законодавчого обмеження щодо строку нарахування пені. Суд вважає пеню у розмірі 2166,08 грн. обґрунтованою, та такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення 3 % річних у розмірі 317,52 грн. та втрат від інфляції за період прострочення платежу у розмірі 217,19 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок суми 3 % річних та суми втрат від інфляції за період з 08.12.2007 р. по 17.05.2008 р. Суд вважає наданий розрахунок 3% річних обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи, в зв’язку з чим сума 3 % річних у розмірі 317,52 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Суд вважає наданий розрахунок втрат від інфляції обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи, в зв’язку з чим втрати від інфляції у розмірі 217,19 грн. підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача курсової різниці за рахунок зростання курсу, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Заявляючи вказану вимогу, позивач посилався на п. 4.6 Договору, згідно з яким сторони погодились з тим, що у випадках, якщо курс гривні, встановлений НБУ, зростає більш ніж на 2%, чим курс на момент відвантаження товару, по відношенню до валюти, за яку даний імпортований, заборгованість за відвантажений, але неоплачений товар, строк оплати за який сплинув, підлягає обов’язковому перерахунку, а вартість товару підлягає дооцінці.

Згідно з абз. 2 п. 4.6 Договору про перерахунок вартості товару позивач повідомляє відповідача в письмовому або факсимільному вигляді в день перерахунку заборгованості за товар.

Відповідно до п. 4.1 Договору ціни по даному Договору попередньо встановлюються та погоджуються сторонами безпосередньо перед кожною поставкою. Кінцева сума на кожну поставку вказується в рахунку-фактурі.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу положень п. 10.1 укладеного між сторонами Договору будь-які зміни умов даного Договору і доповнення до нього складаються лише в письмовій формі та зі згоди сторін.

Матеріали справи не містять письмових доказів, які свідчили про повідомлення позивачем відповідача про перерахунок вартості товару та письмових документів, які б підтверджували зміну суми договору у зв’язку із зміною курсу гривні, тому підстави для стягнення з відповідача суми курсової різниці відсутні.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В зв’язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в розмірі 278,03 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу “Київське спеціалізоване управління № 521" Сантехмонтаж” (01032, м. Київ, вул. Виборгська,104, , р/р 0268 в Жовтневе від. ПІБ в м. Києві МФО 322067 а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ромстал Україна” (04655, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-А, рахунок № 5900 в АБ “ІНГ Банк Україна” м. Києва, МФО 300539, ідентифікаційний код 32346937) суму основго боргу у розмірі 22175 (двадцять дві тисячі сто сімдесят п"ять ) грн.. 46 коп.; пеню у розмірі 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 08 коп.; 3% річних у розмірі 314 (триста сімнадцять) грн.. 52 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу “Київське спеціалізоване управління № 521" Сантехмонтаж” (01032, м. Київ, вул. Виборгська,104, , р/р 0268 в Жовтневе від. ПІБ в м. Києві МФО 322067 а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ромстал Україна” (04655, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-А, рахунок № 5900 в АБ “ІНГ Банк Україна” м. Києва, МФО 300539, ідентифікаційний код 32346937) 244 (двісті сорок чотири)грн. 66 коп. державного мита та 103 (сто три) 84 коп. грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя І.В. Усатенко

Дата підписання.22.10.2008р.