донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.03.2008 р.                                                              справа №23/266

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретарі:

Абдулазізовій О.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Хомяк О.П.-по довір. №1 від 23.01.08р.,

від відповідача:

не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальське та ливарне виробництво" м. Краматорськ Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

18.12.2007 року

по справі

№23/266

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод" м. Синельникове Дніпропетровської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальське та ливарне виробництво" м. Краматорськ Донецької області

предмет спору

за зустрічним позовом

до

предмет спору

стягнення 92 676грн. 01коп. та розірвання договору поставки від 12.06.07р. №23/03, укладеного між сторонами (згідно заяви про зміну предмету позову від 31.10.07р.)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальське та ливарне виробництво" м. Краматорськ Донецької області

Відкритого акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод" м. Синельникове Дніпропетровської області

стягнення 83 232грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.07р. по справі №23/266 позовні вимоги за первісним позовом Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» м. Синельникове Дніпропетровської області ( далі по тексту –ВАТ «Синельниківський ресорний завод») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво»м. Краматорськ Донецької області (далі по тексту –ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво») задоволені частково. Розірвано договір №23/03 від 12.06.07р. укладений між сторонами і стягнуто з ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»на користь ВАТ «Синельниківський ресорний завод»83 232грн. боргу, 832грн. витрат на сплату державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У зв’язку з відмовою позивача від своїх вимог про стягнення пені, провадження по справі №23/266 в цій частині припинено. В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»до ВАТ «Синельниківський ресорний завод»про стягнення заборгованості в сумі 83 232грн. відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що суд вважає недоведеним факт повідомлення про готовність продукції до відвантаження станом на 30.07.07р., тому господарський суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов’язання щодо строків поставки продукції за договором №23/03 від 12.06.07р. та специфікації №1 до нього.

Суд першої інстанції вважає, що після 30.07.07р. доставку продукції повинен був здійснити відповідач, доказів чого не надано. З цих підстав вимоги позивача щодо розірвання договору №23/03 від 12.06.07р. та стягнення 83 232грн. задоволені і відмовлено у задоволенні вимог відповідача за зустрічним позовом, та припинено провадження у справі в частині вимог позивача стосовно стягнення пені у зв’язку з відмовою позивача від цих вимог.

ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»м. Краматорськ звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 18.12.07р. по справі №23/266 і прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»до ВАТ «Синельниківський ресорний завод»про стягнення 83 232грн. основного боргу, витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Заявник скарги вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку, що 50% вартості товару, які позивач повинен був сплатити за фактом повідомлення про готовність продукції до відвантаження не є попередньою оплатою і зазначає, що договором встановлено 100% попередня оплата товару до моменту відвантаження (50% після укладання договору, 50% за фактом повідомлення про готовність товару до відвантаження).

Також заявник скарги вважає, що судом безпідставно не прийнято до уваги лист відповідача №315 від 23.07.07р., яким позивача було повідомлено про готовність продукції до відвантаження, доказом факту передачі та отримання листа є відмітка секретаря відповідача про передачу листа через

секретаря позивача, на що суд не звернув уваги. Обґрунтування суду заперечень позивача щодо отримання листа №315 будується лише на ствердженні представника ВАТ «Синельниківський ресорний завод», що цей лист не зареєстрований ним у журналі реєстрації вхідних факсограм за 2007р., але у цьому журналі не зареєстровані також листи відповідача, отримання яких позивач підтверджує (№392 від 05.09.07р. та №433 від 01.01.07р.).

Враховуючи наведене, заявник апеляційної скарги посилається на те, що суд безпідставно дійшов висновку щодо тлумачення договору та порушення відповідачем умов договору з передачі продукції.

Скаржник посилається на те, що станом на 27.07.07р. і на теперішній час продукція є на складі відповідача і готова для відвантаження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ «Синельниківський ресорний завод»посилається на те, що сплату 50% вартості продукції за фактом повідомлення про готовність продукції до відвантаження не розцінює, як попередню оплату і вважає, що поставка продукції повинна була відбутися протягом 45 днів з дня отримання 50% вартості продукції.

Від заявника апеляційної скарги –ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво» 18.02.08р. до Донецького апеляційного господарського суду надійшла телеграма про відкладення розгляду справи №23/266, у зв’язку із неможливістю представника приймати участь у судовому засіданні 18.02.08р. Враховуючи наведене розгляд справи було відкладено на 03.03.08р. У судове засідання 03.03.08р. представник скаржника не з"явився. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про наявність поважних причин неявки у судове засідання уповноваженого представника скаржник суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу за наявними у справі доказами.

Представник позивача не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без присутності представника заявника апеляційної скарги. На підставі наведеного, судова колегія апеляційної інстанції вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»за наявними у справі доказами.

У відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши докази матеріалів справи, заслухавши представника позивача, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

18.10.07р. ВАТ «Синельниківський ресорний завод»звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»в якому просило стягнути з відповідача на його користь 83 232грн. основного боргу та пеню у сумі 5 837грн. 64коп.

06.11.07р. позивач змінив предмет позову і просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 92 676грн. 01коп.: 83 232грн. –основного боргу і збитків у сумі 9 444грн. 01коп., та розірвати договір поставки від 12.06.07р. №23/03 укладений між ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»і ВАТ «Синельниківський ресорний завод».

Позивач просив господарський суд прийняти рішення керуючись ст.ст. 526, 611, 623, 651, 665, 692, 693 Цивільного кодексу України та ст.ст. 188, 193, 224, 225 Господарського кодексу України.

Позовні вимоги ґрунтуються на доказах: копія договору поставки №26/09 від 26.09.07р., копія платіжного доручення №3089 від 26.10.07р., копія листа від 28.09.07р. №266.09.07/08, претензія №77/06 від 13.09.07р., копія платіжного доручення №1737 від 15.06.07р.

Позивач вважає, що у нього є право:

- на розірвання договору №23/03 від 12.06.07р. укладеного між сторонами по справі з підстав не поставки продукції, за яку позивачем перераховано попередню оплату;

- вимагати повернення перерахованої суми попередньої оплати продукції у сумі 83 232грн.;

- на вимогу щодо сплати збитків –додаткові витрати коштів, сплачених іншому суб’єкту господарювання за поставку аналогічної продукції у сумі 9 444грн. 01коп.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору поставки встановлено: пунктом 1.1 договору №23/03 від 12.06.07р. продавець (відповідач по справі) зобов’язаний поставити, а покупець (позивач по справі) зобов’язаний прийняти і оплатити продукцію згідно до специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Сторонами підписана специфікація №1 від 12.06.07р. до договору №23/03 від 12.06.07р. на поставку поковки О 320-16+8 х 2350 -48+24 у кількості 2 штук на суму 166 464грн.

Строк поставки у специфікації №1 від 12.06.07р. зазначений 45 днів з моменту отримання передоплати.

Умови оплати передбачені: 50% передоплата, 50% - по факту повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

Платіжним дорученням №1737 від 15.06.07р. позивач перерахував відповідачу 50 % вартості продукції у сумі 83 232грн.

Відповідач посилається на те, що листом №315 від 23.07.07р. він повідомив позивача, що продукція зазначена у специфікації №1 від 12.06.07р. готова до відвантаження та просив провести доплату 50% у розмірі 83 232грн. і розпорядитися готовою продукцією (арк. справи 66).

Факт направлення листа позивачу відповідач підтверджує тим, що він направлений факсом і зареєстрований у книзі реєстрації вихідної кореспонденції за 23.07.07р.

Відповідач, посилаючись на те, що позивач не виконав свої зобов’язання за умовами договору № 23/03 від 12.06.07р. і специфікації до нього №1 від 12.06.07р., подав зустрічний позов на суму 83 232грн. (50% вартості продукції) посилаючись на те, що умовами договору і специфікацією передбачено сплату 100% вартості продукції, яку покупець –позивач за первісним позовом не виконав в повному обсязі, тобто не сплатив 50% вартості продукції по факту повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

Умовами договору № 23/03 від 12.06.07р. і специфікацією до нього №1 від 12.06.07р. не передбачено порядку поставки продукції, але у судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача за первісним позовом повідомив, що продукція повинна бути вивезена покупцем шляхом самовивозу.

Тому висновки суду першої інстанції, що відповідач не виконав свої зобов’язання щодо строків поставки продукції за договором №23/03 від 12.06.07р. та специфікації №1 до нього не відповідає обставинам справи.

Позивач - ВАТ «Синельниківський ресорний завод»у позові зазначає, що у встановлені у специфікації строки не був повідомлений про готовність до відгрузки продукції, але в матеріалах справи містяться надані позивачем докази: дорожній лист від 27.08.07р., довіреність №122823 від 22.08.07р. видану Милованову В.Д. на отримання поковки О 320 х 2350 2 штуки, авансовий звіт.

Позивачем по-перше - не доведено відповідними доказами, що було підставою для направлення робітника з метою самовивозу продукції, якщо ним не було отримано повідомлення про готовність продукції до відвантаження;

по-друге - не доведено, що на час прибуття за продукцією вона не була готова до відвантаження, тому як відповідач ґрунтує це тим, що позивач не сплатив 50% вартості продукції по факту повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

Враховуючи наведене судова колегія дійшла до висновку, що відповідач - ТОВ «Ковальське та ливарне виробництво»повідомив позивача про готовність продукції до відвантаження, а ВАТ «Синельниківський ресорний завод»не виконав свої зобов’язання за умовами договору і специфікації №1 до нього і не сплатив 50% вартості у сумі 83 232грн.

Вимоги за зустрічним позовом є доведеними, тому підлягають задоволенню.

Порядок відвантаження продукції не був узгоджений за умовами договору №23/03 від 12.06.07р. і специфікації №1 до нього.

Враховуючи вищевикладене і відповідно до приписів п.1 ст. 661 та ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, судова колегія вважає недоведеними вимоги позивача щодо наявності підстав для розірвання договору № 23/03 від 12.06.07р., та наявності підстав для стягнення 83 232грн. –перерахованої частки суми передоплати та збитків у сумі 9 444грн. 01коп.

З урахуванням викладеного, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що рішення господарського суду Донецької області не відповідає фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача - ВАТ «Синельниківський ресорний завод».

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво»м. Краматорськ Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.12.07р. по справі №23/266 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод»м. Синельникове Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво»м. Краматорськ Донецької області про розірвання договору №23/03 від 12.06.07р. укладеного між сторонами, стягнення боргу у сумі 83 232грн. та збитків у сумі 9 444грн. 01коп. –відмовити.

Припинити провадження у справі в частині вимог Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» м. Синельникове Дніпропетровської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво» м. Краматорськ Донецької області пені у сумі 5 837грн. 64коп., у зв’язку з відмовою позивача від цих вимог.

Задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво» м. Краматорськ Донецької області про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод»м. Синельникове Дніпропетровської області заборгованості у сумі 83 232грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод»(52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Леніна, 130, , р/р 5500 в АБ «Радабанк» м. Дніпропетровськ, МФО 306500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво»(84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10, , р/р 8040 в Краматорській філії КБ «ПриватБанк», МФО 335548) заборгованість у сумі 83 232грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод»(52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Леніна, 130, , р/р 5500 в АБ «Радабанк» м. Дніпропетровськ, МФО 306500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальське та ливарне виробництво»(84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10, , р/р 8040 в Краматорській філії КБ «ПриватБанк», МФО 335548) витрати по сплаті державного мита за подачу зустрічного позову у сумі 832грн. 32коп., витрати по сплаті державного мита за подачу апеляційної скарги у сумі 874грн. 82коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий:

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. господарському суду