ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/591

13.02.08

За позовом

Національного комплексу «Експоцентр України»

до

Київської обласної агропромислової виставки

про

стягнення 1 462,92 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Північук Л.І. (довіреність № 01-11/10 від 09.01.2008);

від відповідача –

не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Національний комплекс «Експоцентр України» (далі –Позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Київської обласної агропромислової виставки (далі –Відповідач) про стягнення 1205 грн. заборгованості за надані послуги 64,03 грн. інфляційних втрат, 8,32 грн. 3% річних, 101,22 грн. пені та 84,35 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором № 96-2 від 15.08.2007, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) щодо оплати згідно з пунктом 3.3 цього Договору вартості наданих послуг.

30.01.2008 Позивачем на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просив суд стягнути з Відповідача 1205 грн. боргу, нараховану за період з 21.08.2007 до 25.01.2008 (158 днів) на підставі пункту 4.1 Договору пеню в сумі 190,39 грн., нараховані за цей же період на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) 3% річних у сумі 15,65 грн. та інфляційні втрати в сумі 115,84 грн., а також 84,35 грн. штрафу нарахованого на підставі статті 231 Господарського кодексу України (далі –ГК України).

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

15.08.2007 між Позивачем (Експоцентр) та Відповідачем (Організатор) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого предметом даного Договору є надання Експоцентром рекламно-інформаційних послуг (інформаційне забезпечення експозиції Київської області) в рамках загальнодержавної виставкової акції «Барвиста Україна-2007»з 22.082007 до 25.08.2007.

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору Організатор зобов'язується сплатити реєстраційний збір за кожного учасника експозиції.

Організатор зобов'язується своєчасно та у повному обсязі здійснювати платежі (пункт 2.2.4 Договору).

Згідно пункту 3.1 Договору Організатор проводить розрахунки з Експоцентром у грошовій формі з врахуванням вартості наданого комплексу послуг та виконаних робіт.

Реєстраційний збір з одного учасника складає 175 грн. (без врахування податку на рекламу) та ПДВ (пункт 3.2 Договору).

Загальна сума Договору, що підлягає оплаті Організатором, складає 1205 грн. Оплата здійснюється на підставі даного Договору (рахунку), не пізніше 20.08.2007 (пункт 3.3 Договору).

Додаткове замовлення на реєстраційний збір за кожного учасника Організатор сплачує на підставі рахунків Експоцентру протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку але не пізніше 20.08.2007 (пункт 3.4 Договору).

Послуги та роботи за даним Договором вважаються виконаними на підставі акта прийняття-здачі виконаних робіт та наданих послуг (пункт 3.7 Договору).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що у випадку несвоєчасного здійснення платежів згідно пунктів 3.3, 3.4 Договору, Організатор сплачує пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу.

15.08.2007 на виконання пункту 3.3 Договору, Позивач виставив Відповідачу рахунок № 866/с на суму 1 205 грн.

27.08.2007 на виконання пункту 3.7 Договору між сторонами у справі було складено акт прийняття-здачі наданих послуг, відповідно до якого Позивач виконав, а Відповідач прийняв роботи на суму 19 611,38 грн.

Відповідачем на виконання пункту 2.2.4 Договору не було здійснено оплату наданих Позивачем послуг у сумі 1 205 грн., що зокрема підтверджується довідкою Позивача від 15.01.2008 №04-11/30.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 3.3 Договору Відповідач повинен був здійснити оплату вартості наданих послуг у сумі 1205 грн., в строк до 20.08.2007.

Проте, Відповідач, як у встановлений Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов'язання щодо оплати вартості наданих послуг у сумі 1 205 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 1205 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 115,84 грн. інфляційних втрат та 15,65 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Згідно з частиною другою статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Відповідно до статті 1 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Частиною другою статті 4 цього Кодексу передбачено, що особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується з абзацом другим частини 1 статті 175 ГК України згідно з яким майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, та абзацом другим частини 1 статті 193 ГК України, відповідно до якого до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 22 ГК України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Згідно з довідкою № 332 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) формою власності Позивача є державна власність, а тому Позивач є суб’єктом господарювання державного сектора економіки.

Відповідно до частини 2 статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 4.1 Договору сторонами визначено такий самий розмір пені, як і у вказаній нормі ГК України, а саме 0,1% від суми простроченого платежу.

Враховуючи зазначене, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на підставі пункту 4.1 Договору та частини 2 статті 231 ГК України пені в сумі 190,39 грн. та штрафу у сумі 84,35 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 9, 15, 253, 254, 530, 625, 629 ЦК України, статтями 22, 175, 179, 193, 230, 231 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Київської обласної агропромислової виставки (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13, ідентифікаційний код 26060695, р/р 0098 в ГУДКУ у Київській області, МФО 821018, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Національного комплексу «Експоцентр України»(03680, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, ідентифікаційний код 21710384, р/р 26007699 в ВАТ «Кредитпромбанк» ТВБВ № 1 м. Києва, МФО 300863) 1205 (одну тисячу двісті п'ять) грн. боргу, 115 (сто п'ятнадцять) грн. 84 коп. втрат від інфляції, 15 (п’ятнадцять) грн. 65 коп. 3% річних, 190 (сто дев’яносто) грн. 39 коп. пені, 84 (вісімдесят чотири) грн. 35 коп. штрафу, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 03.03.2008