СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

28 січня 2008 року

Справа № 2-13/3-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Дюкар Р.С., довіреність №229 від 25.01.2008;

Військова прокуратура Севастопольського гарнізону: Пархоменко Д.П., Горщак Р.М.;

розглянувши апеляційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 21 листопада 2007 року у справі № 2-13/3-2008

за позовом           Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2, Севастополь, 99011)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" (вул. Некрасова, 30-14, Сімферополь, 95000)

За участю:

Військової прокуратури Севастопольського гарнізону (вул. Суворова, 27, Севастополь, 99011)

про спонукання до здійснення певних дій

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма"

до Севастопольської міської державної адміністрації

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2007 року у справі № 2-13/3-2008 (суддя А.І. Жукова) вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони Севастопольській міській державній адміністрації, в/ч А 3009 та іншим особам знаходитися на території, на якій розташовані об'єкти нерухомості товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма", та перешкоджати реалізації права користування, володіння та розпорядження майном позивача, яке знаходиться за адресою: місто Севастополь, Балаклавський район, вул. Прольотна, 55, до вирішення справи по суті заявлених вимог.

Не погодившись з ухвалою суду, Військовий прокурор Севастопольського гарнізону, діючи в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини А 3009, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції в частині заборони в/ч А3009 знаходитися на території, на якій розташовані об'єкти нерухомості товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма".

Вимоги подання вмотивовані тим, що земельна ділянка, на якій ухвалою господарського суду заборонено знаходитися військовій частині А 3009, надана їй згідно з державним актом на праві постійного користування для розміщення та постійної діяльності військової частини з віднесенням до земель оборони. Таким чином, судом першої інстанції порушені вимоги статті 41 Конституції України та статті 153 Земельного кодексу України, що є підставою для скасування судового акту.

Розглянувши матеріали справи на підставі та за правилами статті 101 Господарського процесуального Кодексу України, дослідивши доводи апеляційного подання, вислухавши пояснення представника товариства „Техно-Сігма” та військового прокурора, судова колегія вважає подання таким, що підлягає задоволенню, а ухвалу суду –скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2007 року Севастопольська міська державна адміністрація звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом –ТОВ) "Техно-Сігма" про спонукання до виконання певних дій.

Від ТОВ "Техно-Сігма" 21 листопада 2007 року надійшла до суду зустрічна позовна заява до Севастопольської міської державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном.

Разом із зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" заявило клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони Севастопольській міській державній адміністрації, в/ч А3009 та іншим особам знаходитися на території, на якій розташовані об'єкти нерухомості ТОВ "Техно-Сігма" та перешкоджати реалізації права користування, володіння та розпорядження майном позивача, до вирішення спору по суті.

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" мотивовано тим, що відповідач за зустрічним позовом, знаходячись на території об'єктів нерухомості, які належать товариству "Техно-Сігма", може здійснити пошкодження або знос споруд, що здійснить неможливість виконання рішення суду.

21 листопада 2007 року ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову задоволено на підставі вимог статті 66 Господарського процесуального кодексу України та частини 1 статті 67 цього кодексу згідно з якими заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду шляхом накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборони відповідачеві вчиняти певні дії; заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення, за яким воно здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, як свідчать текст оскаржуваної ухвали суду та письмові матеріали справи, судом першої інстанції проігноровані вимоги законодавства щодо обгрунтованості та повноти мотивів, які є підставою для задоволення клопотання щодо забезпечення позовних вимог.

Судом не прийнято до уваги, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками данного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як встановлено судовою колегією, товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" не надано суду жодних доказів існування такої загрози, крім того, навіть у заяві про вжиття заходів із забезпечення позову відсутні посилання на конкретні обставини, які дозволяють зробити відповідне припущення.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції також не наведено підстав, які дозволяють вважати, що відповідач за зустрічним позовом, знаходячись на території об'єктів нерухомості, які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма", може здійснити пошкодження або знос споруд.

Крім того, судом першої інстанції заборонено знаходитись на спірній території військовій частині, процесуальний статус якої судом не визначений, до участі у справі ця особа не залучена, ніякого аналізу наявності або відсутності у неї прав на користування земельною ділянкою оскаржувана ухвала не містить.

Також колегія апеляційного суду приймає до уваги, що судом першої інстанції не визначено: в чому конкретно полягають перешкоди реалізації права користування, володіння та розпорядження майном позивача, ким здійснюються ці перешкоди й яким певним шляхом вони можуть бути припинені.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що вжиття господарським судом Автономної Республіки Крим вказаних заходів до забезпечення позову є необґрунтованим, передчасним, тому апеляційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону підлягає задоволенню, а ухвала суду –скасуванню в повному обсязі.

У задоволенні клопотання ТОВ „Техно-Сігма” щодо вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити, оскільки воно є необгрунтованим й не підтвердженим певними доказами.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2), 104 (частина 1 пункти 1,3,4), 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.11.2007 у справі № 2-13/3-2008 скасувати.

У задоволені клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" про вжиття заходів щодо забезпечення позову відмовити.

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова

Судді                                                                                          В.І. Гонтар

В.М. Плут