ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

21 січня 2008 р.           Справа 14/248-07

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г., при секретарі судового засідання Пилипчаку О.І., з участю представників сторін:

позивача - Коновалюк О.Р., Драпак Ю.П.,

відповідача - Ковбасюк В.Й, Михайленко О.В.

розглянувши в приміщенні суду справу за позовом: Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) до Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5" (вул. Коцюбинського, 11, м. Вінниця, 21001) про стягнення 16 000 грн.

ВСТАНОВИВ :

Вінницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України заявлено позов до МКП ЖЕК №5 про стягнення 16 000 грн., в тому рахунку 8000 грн. штрафу, 8000 грн. пені.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві №138 від 05.12.07.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

28.04.07 Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету за результатами розгляду матеріалів справ №06-26.20.2а/15-07 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції МКП ЖЕК №5 прийнято рішення №16-рш, яким визнано, що МКП ЖЕК №5 у 2006 році займало монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території в територіальних межах м. Вінниці з часткою 100%.

Даним рішенням встановлено, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»у вигляді бездіяльності, передбачене ч.1 ст. 13 цього Закону - зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в територіальних межах м. Вінниці (в межах визначеної зони обслуговування, визначеної дислокацією), що призвела до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

З вказаного рішення вбачається, що відповідач проводив поточні ремонти будинків, внутрішньобудинкових мереж, дитячих та спортивних майданчиків без дотримання затверджених планів. Протягом року плани коригувалися адміністрацією ЖЕК № 5, зокрема, будинки, які не були включені до плану ремонтувалися, а ремонт тих, які були включені в план –переносився на наступний рік. Поточні ремонти виконувались відповідачем як за рахунок за рахунок ЖЕК, так і за рахунок мешканців. Крім того, відповідачем не складалися відомості про перелік ремонтних робіт та елементів будинку, що підлягають ремонту та акти виконаних робіт. Також підприємство за рахунок квартирної плати, що вноситься мешканцями, утримував спортивний клуб "Лідер" та проводив вивезення ТПВ від інших суб’єктів господарювання.

Відповідно до вказаного рішення, в результаті бездіяльності в сфері надання послуг з утримання житла відповідач не використав на безпосереднє його утримання протягом 2006 року коштів на суму 46,93 тис. грн., в тому рахунку 23,4 тис. грн. по вивезенню і знешкодженню надлишкових обсягів ТПВ, 6,2 тис. грн. по утриманню спортивного клубу "Лідер", 17,33 тис. грн. по завищених накладних витратах.

За вказані порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 8000 грн. та зобов’язано сплатити його у 2-х місячний строк з дня одержання рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про накладення на відповідача штрафу було отримано останнім 11.05.07 (а.с. 7). Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст. Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двохмісячний строк з дня одержання такого рішення, накладений на відповідача штраф мав бути сплачений відповідачем 11.07.07.

На момент звернення з даним позовом відповідач суму застосованого до нього штрафу не сплатив, документів, що підтверджують сплату штрафу до територіального відділення Антимонопольного комітету України, всупереч вимогам ч.8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не надіслав.

Дослідивши надані докази та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем. Згідно ст. 51 вказаного закону, порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції, за порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Станом на день розгляду справи в суді доказів скасування чи визнання недійсним рішення від 28.04.07 про накладення на відповідача штрафу в суд не надано.

Посилання відповідача на оскарження вказаного рішення до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства як на підстави поважності причин пропуску встановленого ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" 2-х місячного строку на оскарження рішення органу АМК, не може бути взято судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Зі змісту даної норми випливає, що передбачений нею строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України є присічним та не може бути відновлений, а, отже, визначені згідно зі статтею 223 ГК України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються.

Вказане також підтверджується Листом Вищого господарського суду від 13.04.2007 № 01-8/229 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8000 грн. штрафу на підставі рішення від 28.04.07 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач заявив до стягнення 8000 грн. пені за прострочення сплати штрафу.

Згідно ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи приписи ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо періоду нарахування, зокрема беручи до уваги період зупинення нарахування пені на час розгляду адміністративним судом справи про визнання недійсним рішенням органу АМК, суд дійшов висновку, що пеня обчислена відповідно до норм чинного законодавства у зв’язку з чим вимогу про її стягнення слід задовольнити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог в сумі 16000 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116 ГПК України, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5" (вул. Коцюбинського, 11, м. Вінниця, 21001, ) до Державного бюджету України 8000 грн. (вісім тисяч гривень ) штрафу , 8000 грн. (вісім тисяч гривень ) пені, 160 грн. (сто шістдесят гривень) відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118 грн. (сто вісімнадцять) відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 22 січня 2008 р.

Суддя Залімський І.Г.