ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2008 р.  10:25              Справа № АС-42/128-05 (н.р.
27/407-03)

вх.
№ 3721/1-42 (н.р. 11681/1-27)

Суддя
господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю
секретаря судового засідання Кисильова К.В.

представників
сторін :

позивач -
Кисельов Р.Л. - дов.

відповідач -
ОСОБА_1В. -особисто(пасп), ОСОБА_2С.Ю. - дов.

прокурор -
Золочевський С.О. посв.

по справі за
позовом  Прокурор Червонозаводського
району м.Харкова в інтересах держави в особі ДПІ у Червонозаводському районі м.
Харкова

до  ПП ОСОБА_1В., м. Х-в

про стягнення
821880,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції в Червонозаводському районі м. Харкова просить стягнути з
відповідача - СПД ФО  ОСОБА_1. суму
податкової заборгованості в розмірі 821 880,78 грн. за рахунок активів.

Відповідач
відзив на позов не надав, але у судовому засіданні представники відповідача
проти позову заперечує, посилаючись на відсутність у контролюючого органу права
стягнення податкового боргу в судовому порядку, оскільки самостійно позивачем
не вживались заходи стягнення податкового боргу, передбачені ст.ст. 8, 10
Закону України №2181 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами"

Представник
позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги прокурора, та просить
суд задовольнити позов.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що
ДПІ Червонозаводського району м. Харкова було проведено перевірку відповідача з
питання дотримання вимог законодавства про оподаткування доходів від грального
бізнесу. За результатами даної перевірки позивачем був складений акт №
327/17-118 від 16.10.2002р.

Висновки акту
перевірки ґрунтуються на тому, що відповідач не утримував та не перераховував
до бюджету 30% від суми прибутку осіб від виграшу на загальну суму 273 979,91
грн., чим порушено пп. 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств” від 22.05.1997р. № 28397-ВР.

На підставі
акту перевірки позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення №
/0 від 25.10.2002р., в якому було визначено суму податкового
зобов'язання у розмірі 821939,73 грн., у тому числі штрафні санкції - 547
959,82 грн. Рішення отримано відповідачем 01.11.2002р., про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового відправлення №2785.

Судом
встановлено, що позивачем були виставлені перша податкова вимога від
11.03.2003р. № 1/449 на суму 821 880,78 грн., 17.03.03р. було складено акт за
№28/24-012 про неможливість вручення першої податкової вимоги, та друга
податкова  вимога від 16.04.2003р. №
2/726 на суму 821 880,78грн., яка була отримана особисто відповідачем
24.04.03р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового
відправлення. Оригінали податкового повідомлення-рішення № /0 від
25.10.2002р. на суму 821939,73 грн., та друга податкова вимога від 16.04.2003р.
№ 2/726 на суму 821 880,78грн. залучені до матеріалів справи за клопотанням
представника відповідача.

Зазначене
податкове повідомлення-рішення відповідачем було оскаржено до ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова, ДПА у Харківській області. Рішенням ДПІ у
Червонозаводському районі, м. Харкова про результати розгляду скарги №
17038/10-138 від 15.11.2002 р. рішення ДПІ у Червонозаводському районі м.
Харкова № /0 від 25.10.2002 р. на суму 821939,73 грн. - залишено без
змін. Рішенням ДПА у Харківській області про результати розгляду скарги №
23/л/25-010 від 23.01.2003р. скаргу ПП ОСОБА_1. залишено без задоволення, а
рішення ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова № /0 від
25.10.2002 р. на суму 821939,73 грн. - залишено без змін.

Відповідач
звернувся з позовом до Господарського суду Харківської області про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 25.10.2002 р. на
суму 821939,73 грн. Рішенням господарського суду Харківської області від
10.02.2005 р. по справі № А-03/246-04  у
задоволенні позову про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №
/0 від 25.10.2002 р. про визнання суми податкового зобов"язання
з податку на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 821939,73 грн.
відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.06.2007р.
касаційну скаргу суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. залишено без
задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2005 р.
залишено без змін.

Суд зазначає,
що відповідно до п. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 255
КАС України рішення господарського суду Харківської області від 10.02.2005 р.
по справі № А-03/246-04 набрало законної сили, є обов'язковим та таким, що
підлягає виконанню. Наявність податкового боргу відповідача підтверджується
викладеним вище і відповідачем не заперечується.

Як вказано у п.
1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” активами платника податків є
кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або
фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Суд вважає
необхідним зауважити, що згідно статті
41 Конституції України, яка встановлює застереження, що ніхто  не
може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно
до  положень пп.3.1.1. п.3.1. ст. 3
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”
активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок
погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду .

Суд зазначає,
що податкові зобов*язання відповідача набули статусу податкового боргу в
розумінні Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п.1.3 ст. 1 якого зазначає,
що податковий борг (недоїмка) - податкове зобов*язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене
в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк,
а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов*язання. Позивачем вживалися
самостійно заходи щодо стягнення податкового боргу відповідача, а саме:
надіслані перша та друга податкові вимоги (додані до матеріалів справи). Ці
заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача.

Суд не приймає
заперечення відповідача стосовно неправомірності стягнення в судовому порядку
його податкового боргу. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Примусове стягнення податкової забов"язаності - передбачена законодавством
України процедура погашення податкової заборгованості платика податків шляхом
звернення стягнення на активи відповідного платника податків. Статтею 3 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” визначено, що активи платника податків можуть
бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов"язань
виключно за рішенням суду.

За таких  обставин,
позивач має право на стягнення податкової заборгованості в сумі
821880,78грн. за рахунок активів відповідача і позовні вимоги підлягають   задоволенню.

Керуючись
статтями 7, 9, 17, 79, 94, 160 - 163
Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход
бюджету (р/р № 0011, одержувач ВДК Червонозаводському районі, код
24134627, банк ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011) суми податкового боргу
в розмірі 821880,78 грн. за рахунок активів.

На постанову
через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна
скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст
постанови виготовлений  05.02.2008 р.

Суддя
Мінаєва О.М.