ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2008 р.

11:00

Справа № 4/759/07

Позивач:           1. Новоодеський районний центр зайнятості,

вул. Леніна, 214, м. Нова Одеса Миколаївської області, 56600

2. Миколаївський обласний центр зайнятості,

вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв, 54001

Відповідач                    Миколаївський обласний військовий комісаріат,

вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54030

3-я особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Новодеський райвіськомат,

смт. Нова Одеса, Миколаївська область

Суддя Т.М.Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивачів          1) Деміденко Т.П, дов. № 03-50/03 від 15.01.08 р.,

2) Деміденко Т.П, дов. № 10-3989/12 від 26.12.07 р.,

Від відповідача            Кравець О.С. дов. № 43 від 22.02.07р.

Від третьої особи не з’явився

СУТЬ СПОРУ : стягнення 675,85 грн. за перенавчання, з яких 561,32 грн. на користь першого позивача, 114,53 грн. на користь другого позивача

Відповідач позов заперечив, посилаючись на те, що Долгушина Л.Г., яка була начальником фінансово-господарчої частини Новоодеського районного військового комісаріату, жодного разу не зверталась до керівництва військкомату з проханням одержати суміжну професію чи підвищити кваліфікацію.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В:

Безробітна Долгушина Л.Г звернулась до 1-го позивача з питання про сприяння в працевлаштуванні, так як була звільнена відповідачем 31.10.06р. за п.1 ст.40 КЗпП. 1-й позивач направив Долгушину Л.Г. на курси підвищення кваліфікації до Південної академії підвищення кваліфікації за навчальною програмою “Організація малого підприємництва”. Заявою від 11.10.07р. № 03-/03 1-й позивач зазначив, що 1-й позивач просить суд стягнути з відповідача 454,97 грн. матеріальної допомоги та 106,35 грн. вартість проїзду за лютий 2007р., а 2-й позивач –114,53 грн. на перенавчання вивільного працівника.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги 1-го та 2-го позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

06.02.07р. між 1-м позивачем та Долгушеною Л.Г. був укладений договір № 39/07 про направлення Долгушеної на підвищення кваліфікації в Південну академію підвищення кваліфікації за навчальною програмою “Організація малого підприємництва” з метою сприяння подальшому працевлаштуванню (арк.спр.12 та зворотна сторона).

1-м позивачем витрачено 454,97 грн. матеріальної допомоги та 106,35 грн. вартість проїзду за лютий 2007р. безробітної Долгушиної Л.Г., а всього- 561,32 грн. за термін з 08.02.2007р. по 21.02.2007р., про що свідчить довідка № 11-1580 від 29.05.07р. та дані про виконані платежі (арк.спр.15, 24-25). 2-м позивачем витрачено 114,53 грн. вартості перенавчання вивільного працівника, про що свідчить довідка № 11-1580, список осіб, що проходили навчання, фактичний кошторис (арк.спр.15-18).

Після навчання Долгушина Л.Г. була знята з обліку відповідно до абз.2 п.п.1, 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого Постановою КМУ від 14.02.07р. № 219, у зв’язку з державною реєстрацією фізичної особи-підприємця, тобто у зв’язку з працевлаштуванням.

Долгушина Л.Г. працювала начальником фінансово-господарчої частини Новоодеського районного військового комісаріату, про що свідчить витяг з трудової книжки (арк.спр. 40). Районний військовий комісаріат повідомив 1-го позивача, що в зв”язку з ліквідацією фінансової частини, райвійськомату функцію правоприємника приймає на себе Миколаївський обласний військомат (арк.спр.21).

Відповідач в судовому засіданні не заперечив, що він є в цій частині правонаступником райвійськкомату, але позов заперечив.

Враховуючи, що згідно статті 26 Закону України “Про зайнятість населення ”, працівникам, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, і військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв'язку із скороченням чисельності або штату без права на пенсію, за умови їх реєстрації в службі зайнятості протягом семи календарних днів після звільнення як таких, що шукають роботу, гарантується: право на одержання допомоги по безробіттю у розмірі 100 процентів середньої заробітної плати за останнім місцем роботи протягом 60 календарних днів , але не більше середньої заробітної плати, що склалася в народному господарстві відповідної області за минулий місяць, і не нижче встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати; збереження на новому місці роботи, на весь період професійного перенавчання з відривом від виробництва, середньої заробітної плати за попереднім місцем роботи. Вивільненим працівникам надаються також інші пільги і компенсації відповідно до законодавства.

При цьому, якщо протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищити кваліфікацію або пройти професійну перепідготовку, то витрати на ці заходи проводяться за

рахунок підприємства, установи, організації, з яких вивільнено працівника.

Надані відповідачем: копія диплому Долгушиної Л.Г. (Зинчук) Ленінградського технологічного інституту , матеріали щорічних атестацій, свідчать про вищу освіту економіста та відсутність необхідності підвищення кваліфікації.

Отже, позивач не довів належним чином та доказами необхідність підвищення кваліфікації працівника або проходження професійної перепідготовки для отримання свідоцтва фізичної особи-підприємця. Тому відшкодування витрат на її перепідготовку не може бути покладено на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення відповідача, в позові слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст.94, ст.ст. 98, 158-163 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне скарження

підписана 11.02.08.

Суддя

Т.М.Дубова