ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 12/80

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.

суддів

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2007 року

у справі

господарського суду

№ 12/80

Чернігівської області

за позовом

за участю

відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції

відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат"

про

оскарження дій відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області

за участю представників сторін:

позивача Воронецької Н.А.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18 червня 2007 року (суддя Лавриненко Л.М) на підставі ч. 1 ст. 52, п. 6 ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (далі – Закон № 606-ХІУ) відкритому акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції (далі – ВАТ "Райффайзен Банк Аваль") відмовлено у задоволенні скарги на дії відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області (далі –ВДВС) при виконанні наказу від 2 квітня 2007 року у справі № 12/80.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2007 року у даній справі (головуючий –Корсак В.А., судді –Авдеєв П.В., Коршун Н.М.) скасовано ухвалу господарського суду Чернігівської області від 18 червня 2007 року, скаргу позивача у справі на дії ДВС задоволено, скасовано постанову ВДВС про зупинення виконавчого провадження, зобов'язано ВДВС поновити виконавче провадження по виконанню рішення господарського суду Чернігівської області від 20 березня 2007 року у справі № 12/80.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат" (далі –ТОВ "Новобиківський цукровий комбінат") звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: п. 8 ст. 34 Закону № 606-ХІУ, п.п. 4-6 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі –Закон про банкрутство), а тому на вимоги ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", як кредитора по справі про банкрутство ТОВ "Новобиківський цукровий комбінат" на підставі п. 8 ст. 34 Закону № 606-ХІУ розповсюджується дія мораторію і у зв'язку з чим виконавче провадження по зверненню стягнення на заставлене майно підлягає обов’язковому зупиненню.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи постанову суду апеляційної інстанції, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвала господарського суду першої інстанції від 18 червня 2007 року у справі 12/80 мотивована тим, що у відповідності з п. 4 ст.12 Закону про банкрутство протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2007 року було порушено провадження у справі № 5/168б про банкрутство ТОВ "Новобиківський цукровий комбінат".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач одночасно просив з відкриттям провадження накласти арешт на все майно боржника, в тому числі на заставне, у зв'язку з чим додав копію договору застави майнового комплексу від 21 квітня 2004 року, укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Новобиківський цукровий комбінат" (т. 2 а.с. 22-26).

Судом також встановлено, що постановою ВДВС від 16 квітня 2007 року було відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Чернігівської області від 2 квітня 2007 року по даній справі, а постановою від 11 травня 2007 року виконавче провадження на підставі п. 8 ст. 34 Закону № 606-ХІУ було зупинено (т. 2 а.с. 19, 48).

Проте, належної оцінки встановленим обставинам суд апеляційної інстанції не дав, тому оскаржувана постанова не може бути визнана законною і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

До відносин, які мають місце у даній справі, норми ГПК України та інших законів застосовуються з урахуванням особливостей Закону про банкрутство, як спеціального нормативно-правового акта.

Відповідно до преамбули Закону про банкрутство цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб’єкта підприємницької діяльності –боржника, або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного (часткового) задоволення вимог кредиторів.

За приписами ст.1 вказаного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство про що зазначається в ухвалі господарського суду, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог п. 8 ч.1 ст. 34 Закону № 606-ХІУ виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у випадках: порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника якщо відповідно до Закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

В силу положень п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону № 606-ХІУ та абзацу 1 ч. 6 ст. 12 Закону про банкрутство у випадку порушення судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди.

Дія мораторію також не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку встановленому ст. 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому ст. 31 Закону про банкрутство.

Виходячи з викладеного, Закон про банкрутство не передбачає можливості задоволення вимог кредиторів забезпечених заставою (іпотекою) в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, оскільки на задоволення грошових вимог кредиторів, які забезпечені заставою (іпотекою) також розповсюджується дія мораторію.

Встановлення в Законі про банкрутство особливого порядку задоволення грошових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку, задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою) має здійснюватися за правилами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 64 Закону № 606-ХІУ у разі порушення судом провадження у справі про банкрутство боржника –юридичної особи державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження, крім виконання провадження по зверненню стягнення на заставлене майно.

Однак, посилання суду апеляційної інстанції на ч. 6 ст. 64 Закону 606-ХІУ є безпідставним, крім викладеного, і в зв’язку з тим, що боржник та кредитор у справі про банкрутство не є суб’єктами правовідносин, що регулюються нормами вказаної статті.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2007 року у справі № 12/80 скасувати.

Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 18 червня 2007 року у справі № 12/80 залишити в силі.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді                                                                        А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич