ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№48/201                                                                                           11.11.2008 р.

За позовом

Комунальне підприємство «Київпастранс»в особі Автобусного парку № 6 Комунального підприємства «Київпастранс»

До

Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»

Про

стягнення 22 259,43 грн.

Представники:                                                                                 Суддя Сулім В.В.

Від позивача:

Бублик А.В. - пред за довір.

Від відповідача:

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київпастранс»в особі Автобусного парку № 6 Комунального підприємства «Київпастранс»звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»про стягнення 22 259,43 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.08 р. було відкрито провадження у справі № 48/201 та призначено її до розгляду.

25.07.08 р. представником відповідача було надано до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 21 749,43 грн.

Позивач підтримав свої позовні вимоги та надіслав до суду оригінали доданих до позовної заяви документів.

Представник відповідача проти заявленого позову (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) заперечував з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з їхніми правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2007 р. приблизно 09 год. 25 хв., на перехресті Оболонського та Московського проспектів, в напрямку ст. м. «Петрівка», сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «МАЗ- 103»р/н 054-62 КА, що належать автобусному парку № 6 КП «Київпастранс»(надалі - Позивач), під керуванням водія Гонгола Б.В., та мікроавтобуса «Фольксваген»реєстраційний номер АА 0383 ЕА що належить Кулікову О.Ю. (власник якого застрахував цивільну відповідальність у страховій компанії «Авіоніка»(надалі відповідач), внаслідок якої від отриманих травм помер в лікарні водій мікроавтобуса «Фольксваген»Котов В.В.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до страхового полісу №ВВ/2576260 обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач зобов’язався у разі настання події, внаслідок якої буде заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Фольксваген»(Volkswagen T4) номерний знак АА 0383 ЕА, номер кузова WV 1222702XH024685, рік випуску 1999, і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) у розмірі нанесеної шкоду, але не більше:

-          за шкоду, заподіяну життю і здоров’ю (на одного потерпілого) - 51000,00 грн.;

-          за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) –25500,00 грн.

Представником Приватного підприємства «Галавтоекспертиза»Мячином В.В. 07.08.07р. було проведено автотоварознавче дослідження, висновком якого було оцінено матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «МАЗ-103»р/н 054-62 КА, в розмірі 22 259,43 гривень (справа № ЦВ 536/07).

Таким чином, матеріальні збитки потерпілої особи в наслідок ДТП становлять 22 259,43 грн.

Відповідно до ст. 12 «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов’язкового страхування цивільної-правової відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяному майну потерпілих.

Згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/2576260 сума франшизи складає 510 грн.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог позовні вимоги позивача до відповідача зменшились на суму франшизи та складають 21 749 (двадцять одна тисяча сімсот сорок дев’ять) 43 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, здоров’ю, майну третьої особи.

Відповідно до умов страхового полісу та ст. 31.1 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком заяви про страхове відшкодування та доданих до неї документів визначених ст. 35 даного Закону або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»до заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Відповідно до п. 35.3. вищезазначеного Закону, Страховик зобов'язаний надавати консультаційну допомогу заявнику при складанні заяви та на прохання заявника зобов'язаний ознайомити його з відповідними нормативними актами та порядком обчислення страхового відшкодування.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. 314/13 від 15.02.08р.

У відповідь на претензію (вих. № ЦВ/536/07 від 28.02.08 р.) відповідач повідомив, що він зробив запит до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про надання необхідних документів, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: копію посвідчення водія, інформація про перелік пошкоджень транспортних засобів, копію протоколу огляду місця ДТП, копію схеми ДТП, копію пояснень учасників ДТП.

Подібний запит до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про надання необхідних документів також було направлено позивачем.

08.04.08р. на адресу позивача надійшов лист № 52/1434 від 24.03.08 р. з Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, де зазначалось, що кримінальна справа стосовно вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КК України в 2007 році та копії матеріалів, зазначені у запиті, надати не можливо, так як вони представляють таємницю досудового слідства.

Вищезазначену відповідь позивач перенаправив відповідачеві, але страхове відшкодування по справі № 536/07 на рахунок позивача відповідач не перерахував та будь-якої відповіді від відповідача не надійшло.

Відповідно до ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника, у разі здійснення страховиком заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна, переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом. 2. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечив достатності наданих позивачем документів для здійснення страхової виплати, однак проти позову заперечив посилаючись на те, що оскільки відповідно до довідки головного бухгалтера відповідача страховий платіж в сумі 729,31 грн. (страхова премія) за полісом №ВВ/2576260 обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надійшов на розрахунковий рахунок відповідача 06.08.2008р. об 15:32, то зазначений страховий поліс у відповідності до ст. 18 Закону України «Про страхування»та ст. 983 Цивільного кодексу України, набрав чинності вже після скоєння ДТП, яке відбулось 06.08.2007р. о 09:30.

Відповідно до ст. 983 Цивільного кодексу, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування»факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до п. 3 страхового полісу №ВВ/2576260 строк дії встановлено з 00 годин 00 хвилин 03.08.2007р до 02.08.2008р., а в пункті 7 зазначеного полісу вказано, що страхова премія (страховий платіж) була сплачена 02.08.2007р. о 18 годині 20 хвилин.

Таким чином, на момент дорожньо-транспортної пригоди договір страхування був укладений та набув чинності, а тому суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо набрання чинності полісом №ВВ/2576260 лише 06.08.2008р.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач не надав суду жодних допустимих доказів які б спростовували позовні вимоги позивача.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не було виконано обов’язків відповідно до полісу №ВВ/2576260 обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо виплати страхового відшкодування та строк платежу настав, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплата державного мита покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з страхової компанії «Авіоніка»(01054, м. Київ, вул. Воровського, 29-Б р/р 3651 в Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) з будь-яких виявлених рахунків на користь Комунального підприємства «Київпастранс»в особі Автобусного парку № 6 Комунального підприємства «Київпастранс»(04655, м. Київ, вул. Полярна, 20, р/р 301 в Київській регіональній філії ВАТ «Хрещатик», МФО 300830, ) завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 21 749 (двадцять одна тисяча сімсот сорок дев’ять) гривень 43 копійки, 217 (двісті сімнадцять) гривень 49 копійок державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гривень - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. Видати наказ.

Суддя                                                                                                      Сулім В.В.