ПОСТАНОВА

"06" березня 2008 р.

Справа № 11/4-117

10:00 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шонь Ю.М.

Розглянув справу

За позовом: Прокурора Підволочиського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області, смт. Підволочиськ Тернопільської області вул. Д.Галицького,67.

До відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Лорд”, с. Остап’є Підволочиського району Тернопільської області.

Про стягнення заборгованості по внесках на обов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у сумі 10 430 грн. 67 коп.

За участю представників сторін

Прокурора: Свачій М.І.

Позивача: Миколайчук Л.О. –заступник начальника управління.

Відповідача:

Суть справи: Прокурор Підволочиського району Тернопільської області звернувся до господарського суду Тернопільської області в інтересах держави, в особі Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького,67, смт. Підволочиськ, Тернопільської області з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Лорд”, с. Остап’є Підволочиського району Тернопільської області про стягнення 10 430 грн. 67 коп. заборгованості по внесках на обов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 п. 6 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача та прокурору роз’яснено належні їм права та обов’язки, передбачені статтями 49,51,59, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В підтвердження своїх вимог позивач надав господарському обгрунтований розрахунок суми заборгованості по сплаті страхових внесків, розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за серпень 2007 року, картки особового рахунку страхувальника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.ст.14, 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. (з наступними змінами), ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. (з наступними змінами), п.2.1.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 і зареєстрованої в Мін’юсті України 16.01.2004 р. за №128/2004 (з наступними змінами), відповідач як страхувальник являється платником внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі.

Відповідно до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”, поряд із суб’єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднаннями, бюджетними, громадськими та іншими установами та організаціями, об'єднаннями громадян, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (п.1 ст.1 Закону) до платників зазначеного виду збору, відносяться і фізичні особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) (п.4 ст.1 Закону), обов’язок перерахування збору з яких покладено на підприємств - страхувальників.

У відповідності до ч.6 ст.20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, п.5.1.4 вищевказаної Інструкції, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема карток особового рахунку страхувальника, обґрунтованого розрахунку суми позову, відповідач належним чином не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду, в результаті чого станом на 12.10.2007 р. за підприємством рахується заборгованість по сплаті страхових внесків за ставкою 32%,4%,42% на суму 10 188 грн. 26 коп.; за ставкою 1%-5% в сумі 242 грн. 41 коп.

Згідно ч.2 ст.106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості перед Управлінням Пенсійного фонду України в Підволочиському районі в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги Прокурора Підволочиського району в особі Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області, смт. Підволочиськ Тернопільської області вул. Д.Галицького,67 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті п.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 7, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163 та п. 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Лорд”, с. Остап’є Підволочиського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 31973714 на користь Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, вул. Д.Галицького,67, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, код 21156441 –10 430 грн. 67 коп. недоїмки по сплаті страхових внесків.

Виконавчий лист видати за заявою Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі.

3.          Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, а протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    А.М. Сидорук