КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2008                                                                                           № 16/337

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря

судового засідання

представників сторін

- позивача: Волокітін О.В. (дов. від 24.01.08 № 02),

- відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровський завод кольорових металів"

на рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2007 (підписано 18.01.08)

у справі № 16/337

за позовом                               Державного підприємства "Придніпровський завод кольорових металів"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологічний альянс"

про                                                  розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Придніпровський завод кольорових металів” (далі-позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Технологічний альянс” (далі-відповідач) про розірвання договору поставки від 09.01.07 № 02-21/01-07, разом з усіма додатками та доповненнями до нього.

Під час розгляду справи судом 1-ої інстанції позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог від 20.11.07, в було зазначено, що договір поставки від 09.01.07 між сторонами не укладався. Позивач просив суд розірвати договір поставки від 09.01.06 № 02-21/01-07 разом з усіма додатками та доповненнями до нього, стягнувши з відповідача на його користь 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.07 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, поклавши на відповідача судові витрати.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідачем не був наданий.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням № 038755 з відміткою про вручення 20.02.08 ухвали суду від 18.02.08.

Неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами було укладено договір № 02-21/01-07, відповідно до п.1.1. якого позивач (постачальник) зобов’язався поставити, а відповідач (покупець) прийняти та оплатити відпрацьований каталізатор нафтохімічних процесів АП-64 (далі-товар), загальною масою 10648,95 кг.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач посилається на договір від 09.01.07 № 02-21/01-07, тоді як копія доданого ним до позовної заяви договору № 02-21/01-07 містить дату “09.01.06”.

Відповідач стверджує, що договір № 02-21/01-07 був укладений 09.01.07, а дату “09.01.06” на першому його аркуші зазначено помилково, оскільки в п.1.2 договору сторони посилаються на аналіз лабораторії, відображений у виписці із “Протоколу розрахунку вмісту платини у відпрацьованих каталізаторах АП-64 і СГ-ЗП” від 02.06.06.

Крім того, 09.01.07 між сторонами підписано Додаток № 1 до договору від 09.01.07 № 02-21/01-07.

Договору № 02-21/01-07 з іншою датою сторонами не було надано ні суду 1-ої інстанції, ні апеляційному господарському суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що договір № 02-21/01-07 між сторонами укладено саме 09.01.07.

Відповідно до п. 3.1 договору транспортування товару здійснюється відповідачем на умовах EXW склад постачальника – м. Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна, 179.

Додатком № 1 до договору сторони визначили порядок поставки – протягом 10 робочих днів від дати підписання даної угоди.

В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, позивач, посилаючись на ст. ст. 611, 690, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 180, 181, 193 Господарського кодексу України, зазначив, що умови договору не визначають конкретного строку або терміну поставки товару, відповідачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на прийняття поставки товару. Позивач повідомляв відповідача про відсутність у нього товару та його відмову від виконання зобов’язань за договором, проте відповідач не згодний з позицією позивача та не вважає договір розірваним.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів стосовно істотного порушення відповідачем умов договору, які могли б бути підставою для його розірвання, позивачем не було надано ні суду 1-ої інстанції, ні апеляційному господарському суду.

Надані позивачем листи відповідача стосовно повернення каталізатора від 02.04.07 № 01/04-07, від 20.07.07 № 1.20 підтверджують, що останній звертався до ДП “Придніпровський завод кольорових металів” з вимогою передати йому каталізатор АП-64 у відповідності до умов договору № 02-21/01-07.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.07 у справі № 34/498-07, яке набрало законної сили, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Технологічний альянс” до Державного підприємства “Придніпровський завод кольорових металів” про вилучення майна в натурі, позов задоволено повністю. Зобов’язано ДП “Придніпровський завод кольорових металів” виконати свої зобов’язання за договором від 09.01.07 № 02-21/01-07 в натурі, а саме поставити ТОВ “Технологічний альянс” відпрацьований каталізатор нафтохімічних процесів АП-64 загальною масою 10 648,95 кг., загальною вартістю 9 145 744,22 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про безпідставність позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Твердження позивача у скарзі про те, що договір постави та Інкотермс-2000 встановлюють умови, за яких товар мав бути поставлений відповідачу шляхом його надання на площах позивача на підставі відповідного повідомлення відповідача або інших необхідних дій з його боку, а не направлення такого повідомлення, а також не вчинення інших необхідних дій, фактично є невиконанням відповідачем його обов’язків щодо прийняття товару колегія суддів вважає помилковим з огляду на таке.

Згідно з п. 3.2 договору приймання товару здійснюється у відповідності до чинного законодавства України

До відносин поставки застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Статтею 633 ЦК України встановлено, що продавець зобов’язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Пунктом 3 Додатку № 1 до договору сторонами встановлено обов’язок позивача передати товар протягом 10 днів з дати підписання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 664 ЦК України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Відповідного повідомлення про готовність товару до передачі позивачем не було направлено відповідачеві.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом повно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а рішення винесено з дотриманням норм матеріального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.07 у справі № 16/337залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровський завод кольорових металів” – без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

14.03.08 (відправлено)