ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 р.

№ 20/611

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група", м. Київ (далі –ТОВ "Українська Музична Видавнича Група"), та суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Кондратюка Ігоря Васильовича, м. Київ (далі –СПД Кондратюк І.В.)

на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2007 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2008

зі справи № 20/611

за позовом ТОВ "Українська Музична Видавнича Група"

до акціонерного товариства закритого типу "Українська незалежна ТВ-Корпорація", м. Київ (далі –АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація"), та

СПД Кондатюка І.В.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –асоціація "Дім Авторів Музики в Україні", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів –компанія "TREVANO PICTURES LIMITED", Нікосія, Кіпр,

про заборону вчинення дій, стягнення 1 125 000 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" – Іськової Ю.П.,

АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" –Сімчука В.І.,

СПД Кондратюка І.В. – не з'яв.,

асоціації "Дім Авторів Музики в Україні"–Іськової Ю.П.,

компанії "TREVANO PICTURES LIMITED"–не з'яв.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням подальших уточнень до нього) до:

- АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" про:

стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у сумі 1 125 000 грн.;

заборону використовувати музичні твори "Нежность моя" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Попков) у виконанні Валерії, "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш) у виконанні Валерії, "О том как трудно" (автори музики Ю.Усачов, Є.Польна, автор тексту Є.Польна) у виконанні групи "Гости из будущего", виключні майнові права на які належать позивачеві, без виплати авторської винагороди асоціації "Дім Авторів Музики в Україні";

- СПД Кондратюка І.В. про:

стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у сумі 375 000 грн.;

заборону використовувати музичний твір "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш) у виконанні Валерії, виключні майнові права на які належать позивачеві, без виплати авторської винагороди асоціації "Дім Авторів Музики в Україні".

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.11.2007 (суддя Палій В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 (колегія суддів у складі: суддя Андрієнко В.В. –головуючий, судді Студенець В.І., Малетич М.М.):

- у задоволенні позову до АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" відмовлено з огляду на те, що, сповіщаючи музичні твори, АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" діяло у межах вимог Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі –Закон) та умов ліцензійних угод, а тому не повинно нести відповідальність за порушення прав третіх осіб при їх публічному сповіщенні;

- позовні вимоги до СПД Кондратюка І.В. задоволено частково; з останнього стягнуто 7 500 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та на відповідача віднесено судові витрати зі справи. Судові рішення в зазначеній частині мотивовано тим, що СПД Кондратюком І.В. в організації музичного ігрового заходу "Караоке на Майдані" використано музичний твір "Часики" шляхом його виконання; доказів на підтвердження правомірності такого використання та виплати авторської винагороди авторам спірного твору відповідачем не подано.

ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції і постанову апеляційного господарського суду з цієї справи скасувати в частині позовних вимог до АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" та прийняти нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити. Скаргу мотивовано, зокрема, тим, що суди, приймаючи рішення зі справи, прийняли як належний доказ не авторські договори чи договори з суб’єктами авторських прав на відповідний твір, а ліцензійний договір на аудіовізуальний твір.

СПД Кондратюк І.В. також звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення зі справи скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, про те, що виконання може здійснюватися лише фізичними особами; Контратюк І.В. є суб’єктом підприємницької діяльності, а тому не може нести відповідальність за використання музичного твору "Часики" таким шляхом.

У відзиві на касаційну скаргу АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" заперечує проти доводів скарги і просить постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" та відмови у задоволенні касаційної скарги СПД Кондратюка І.В. з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 22.12.2005 ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" та товариством з обмеженою відповідальністю "Первое музыкальное издательство" (Росія) укладено договір № 4001/06, згідно з пунктом 2.1 якого ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" набуло виключного майнового права на використання музичних творів шляхом їх відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічного виконання, публічного сповіщення та ін., а також права здійснювати будь-які юридичні дії, пов’язані з неправомірним використанням твору, строком з 01.01.2006 по 31.01.2006.

Згідно з пунктом 2.6 цього договору позивач може надати право на проведення зборів за публічне виконання творів організації, що управляє майновими правами авторів на колективній основі;

- ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" передало у колективне управління майнові авторські права на твір третій особі –асоціації "Дім Авторів Музики в Україні" згідно з договором від 26.04.2005 № 5/05МП;

- товариство з обмеженою відповідальністю "Первое музыкальное издательство" набуло виключних авторських прав на спірні музичні твори на підставі договорів:

? від 03.03.2003 № 60/03 з Ю.Усачовим;

? від 03.03.2003 № 61/03 з Є.Польною;

? від 19.07.2004 № 74/04 з В.Дробишем;

? від 27.07.2005 № 78/05 з О.Дробиш;

- компанією "TREVANO PICTURES LIMITED" та закритим акціонерним товариством "Первый канал. Всемирная сеть" укладено ліцензійну угоду від 25.08.2006 № 91/06/Л, згідно з якою компанія "TREVANO PICTURES LIMITED" отримала виключні права на публічне сповіщення шляхом передачі в ефір аудіовізуального твору "Новые песни о главном";

- компанією "TREVANO PICTURES LIMITED" та АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" укладено ліцензійну угоду від 27.03.2006, згідно з якою компанія "TREVANO PICTURES LIMITED" надала відповідачеві виключне право на сповіщення телепрограми "Новые песни о главном"; ліцензійний період –з 01.10.2006 по 01.03.2008;

- 08.10.2006 під час демонстрації в ефірі на телеканалі "Інтер" телепередачі "Новые песни о главном" відбулося сповіщення музичних творів "Нежность моя" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Попков) у виконанні Валерії та "О том как трудно" (автори музики Ю.Усачов, Є.Польна, автор тексту Є.Польна) у виконанні групи "Гости из будущего";

- 08.10.2006 під час демонстрації в ефірі на телеканалі "Інтер" телепередачі "Караоке на Майдані" відбулося сповіщення музичного твору "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш);

- 28.12.2005 АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" і СПД Кондратюком І.В. укладено договір № 5-ТВ/2006 про надання прав на проведення телевізійної зйомки музичного ігрового заходу під назвою "Караоке на Майдані", за умовами якого СПД Кондратюк І.В.(правовласник) передав АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" виключні права на телевізійну зйомку 26-ти випусків музичного ігрового заходу "Караоке на Майдані" та гарантував телекомпанії, що має всі необхідні для цього права та повноваження;

- під час зйомки музичного ігрового заходу "Караоке на Майдані" (організатор заходу СПД Кондратюк І.В.) відбулося виконання музичного твору "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш);

- СПД Кондратюк І.В. не подав суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним було укладено авторський чи ліцензійний договір з суб’єктами авторських прав з метою здійснення публічного виконання музичного твору "Часики" чи договору з організацією колективного управління.

Причиною даного спору є намагання ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" отримати компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про авторське право і суміжні права" якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Проте судовими інстанціями у вирішенні даного спору в частині позовних вимог до АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" не було досліджено фактичні обставини, пов’язані з передачею авторами спірних музичних творів відповідних майнових прав організації, що здійснила виробництво аудіовізуальних творів ("Новые песни о главном", "Караоке на Майдані"), чи продюсеру цих аудіовізуальних творів, що унеможливлює перевірку правильності висновків судових інстанцій щодо правомірності використання АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" спірних музичних творів (у тому числі й у складі аудіовізуального твору).

Таким чином, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа в частині позовних вимог до АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати належну правову оцінку всім доказам та доводам сторін і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Разом з тим, Вищий господарський суд України погоджується з судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів у частині часткового задоволення позовних вимог до СПД Кондратюка І.В. з урахуванням такого.

В абзаці п’ятому статті 1 Закону визначено, що виключне право – це майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону до об’єктів авторського права віднесено, зокрема, літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо); музичні твори з текстом і без тексту.

За приписами статті 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди.

Згідно з частинами першою-третьою статті 440 ЦК України та частиною першою статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. А згідно з частиною третьою цієї статті виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти будь-яке використання твору іншими особами, зокрема, публічне сповіщення твору.

Аналогічні положення містяться у статті 11 bis Бернської конвенції, за приписами якої автори драматичних, музично-драматичних і музичних творів користуються виключним правом дозволяти:

(і) публічний показ і виконання своїх творів, включаючи публічний показ і виконання, здійснювані будь-якими засобами і способами;

(ii) передачу будь-яким способом постановок і виконань творів для загального відома.

Згідно з наведеними у статті 1 Закону визначеннями термінів:

"відтворення" –це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер;

"публічне виконання" –це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Судовими інстанціями з достатньою повнотою встановлено, що СПД Кондратюк І.В. не здійснював будь-яких дій, які можуть свідчити про використання спірного музичного твору "Часики" шляхом його відтворення.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 47 Закону особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники фонограм (відеограм), зобов'язані надавати організаціям колективного управління точний перелік використаних творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі.

Як зазначено в пункті "а" частини першої статті 50 Закону, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Тобто використання музичних творів без виплати авторської винагороди є порушенням авторського права.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судовими інстанціями, учасник ігрового музичного видовищного заходу "Караоке на Майдані" обирає музичний твір для виконання (співу) зі списку, запропонованого організатором такого заходу (в даному випадку –музичний твір "Часики", запропонований для вибору зі списку СПД Кондратюком І.В.). Відповідач не подав суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним було укладено авторський чи ліцензійний договір з суб’єктами авторських прав з метою здійснення публічного виконання спірного музичного твору чи договору з організацією колективного управління.

Отже, судові інстанції дійшли вірного висновку про неправомірне використання СПД Кондратюком І.В. шляхом публічного виконання музики і слів музичного твору "Часики".

Крім того, про використання спірного музичного твору СПД Кондратюком І.В. у здійсненні ним саме підприємницької діяльності свідчить укладений останнім і АТЗТ "Українська незалежна ТВ-Корпорація" договір від 28.12.2005 № 5-ТВ/2006 про надання прав на проведення телевізійної зйомки музичного ігрового заходу "Караоке на Майдані" та факт публічного сповіщення такого заходу в ефірі телеканалу "Інтер".

Вищий господарський суд України також погоджується зі здійсненим судовими інстанціями розрахунком суми компенсації за порушення майнових авторських прав позивача, виходячи з такого.

Пунктом "г" частини першої статті 52 Закону передбачено, що при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з пунктом "г" частини другої статті 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

В абзаці дев'ятому частини другої цієї ж статті 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених підпунктом "г" пункту 2 статті 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Як зазначено у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарських судів зі справи, ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" не подало доказів можливої винагороди за аналогічне використання на умовах ліцензійного договору музичних творів, зокрема, музичного твору "Часики" (автор музики В.Дробиш, автор тексту О.Дробиш) у виконанні Валерії. Тому господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, застосував мінімальний розмір компенсації, передбачений пунктом "г" частини другої статті 52 Закону, і присудив до стягнення з СПД Кодратюка І.В. 7 500 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача.

Вищий господарський суд України погоджується з висновками судових інстанцій у цій частині спору і вважає за можливе судові рішення зі справи щодо часткового задоволення позовних вимог ТОВ "Українська Музична Видавнича Група" до СПД Кондратюка І.В. залишити без змін.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 зі справи № 20/611 в частині прийняття рішення за позовними вимогами до акціонерного товариства закритого типу "Українська незалежна ТВ-Корпорація" скасувати.

Справу в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

3. У решті рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 зі справи № 20/611 залишити без змін, а касаційну скаргу суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Кондратюка Ігоря Васильовича –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов