РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.08
Справа № 11/15.

Господарський
суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі
Мелеховій О.С.,  розглянувши
матеріали справи за позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Костопіль Рівненської області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас-Транс-Авто", м.
Луганськ

про стягнення 4605 грн. 03 коп.

в присутності
представників сторін:

від
позивача -не прибув;

від
відповідача -не прибув

в с т а н о в и в:

Суть
спору:  позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача
3605 грн. 03 коп. заборгованості, що виникла внаслідок несплати
відповідачем наданих позивачем послуг з вантажоперевезень автомобільним
транспортом, а також  1000 грн. 00 коп.
витрат на оплату правової допомоги.

Повноважні
представники сторін в судове засідання не прибули, причини неявки суду не
повідомили, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним
чином.

В
обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним відповідачеві були надані
послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом. Вартість послуг
перевезення склала 3605 грн. 03 коп. Вказана сума відповідачем позивачеві
сплачена не була, у зв'язку з чим останній звернувся до господарського суду з
даним позовом. Крім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі  231 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі  74 грн. 03 коп., а також суму витрат на
оплату правової допомоги у розмірі 1000 грн. 00 коп., які були понесені
позивачем внаслідок порушення відповідачем його прав та законних інтересів.

Відзив
на позовну заяву та інші витребувані господарським судом матеріали відповідачем
не надані, у зв'язку з чим на підставі приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши
обставини справи, надані матеріали, суд встановив таке.

13.03.2007
сторонами у справі був укладений договір -заявка на перевезення вантажу б/н від
13.03.2007 (далі за текстом -договір) (а.с. 16).           Відправником вантажу згідно договору
був зазначений відповідач у даній справі, перевізником -позивач. Вартість
зазначених послуг була  узгоджена
сторонами у договорі і склала 3300 грн. 00 коп.

02.07.2007
позивачем на адресу відповідача був надісланий претензійний лист з вимогою про
сплату суми боргу у розмірі 3300 грн. 00 коп. (а.с. 14), який був залишено
відповідачем без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до
господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з
відповідача  суми заборгованості за
договором.

Під
час судового розгляду даної справи на вимогу господарського суду позивачем не
було надано доказів виконання умов укладеного сторонами договору, а саме
документів у підтвердження здійснення перевезення вантажу автомобільним
транспортом, зокрема, відповідної товарно-транспортної накладної.

Згідно
письмових пояснень позивача товарно-транспортну накладну, складену під час
здійснення перевезення, ним було передано відповідачеві, тому її надання на
вимогу господарського суду є неможливим.

Під
час судового розгляду справи позивачем також не надано будь-яких інших
доказів у підтвердження виконання ним зобов'язань за укладеним з
відповідачем договором  перевезення
вантажу.

У
відповідності  із ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На
підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному  розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким
чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами не доведено наявності у
відповідача обов'язку сплатити визначену у позовній заяві суму боргу за
здйіснення перевезень автомобільним транспортом. Також є необґрунтованими
вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань на суму боргу у
розмірі  231 грн. 00 коп., 3% річних у
розмірі  74 грн. 03 коп.

Із
врахуванням викладеного позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду справи, є необґрунтованими, а
тому у їх задоволенні слід відмовити з віднесенням на позивача судових
витрат у справі на підставі приписів ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49,
82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити.

2.Судові
витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата
підписання рішення -14.03.2008.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко