ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14 березня 2008 р.                                                             Справа № 7/42-2008

за позовом Державної податкової інспекції в Іршавському районі, м. Іршава

до відповідача Білківського споживчого товариства, с. Білки Іршавського району

про примусове стягнення податкового боргу у сумі 2040,00 грн.,

від позивача –Дочинець В.В., (дов. від 23.01.08 №557);

від відповідача –Лутак Ю. М., (дов. від 20.02.08 №8)

секретар судового засідання – Ряшко А.В.

Суддя С. Швед

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція(ДПІ) в Іршавському районі звернулася до суду з позовом про примусове стягнення податкового боргу з Білківського споживчого товариства, с. Білки Іршавського району у сумі 2040,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються фактом наявності податкового боргу госпрозрахункового відокремленого підрозділу відповідача „Росинка”(далі ГВП „Росинка”), діяльність якого припинена в установленому законом порядку, тому цей борг повинен погасити відповідач відповідно до пункту 12.3. статті 12 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ( далі Закон № 2181-ІІІ).

В судовому засіданні 26.02.08р. представником позивача подану суду письмову заяву про часткову відмову від позову у частині суми 3,69 грн. Решту суми заборгованості просить стягнути у примусовому порядку в зв’язку її підтвердженням відповідними документальними доказами.

Представник відповідача, прийнявши участь у судовому розгляді справи, проти позову заперечив посилаючись на те, що ГВП „Росинка” ліквідований ще у 2004 році у зв’язку з чим підрозділ і не подавав звітність.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує такі висновки:

ВКП „Росинка”згідно з Положенням про підрозділ, затвердженим постановою правління Іршавської райспоживспілки від 24.02.2003 р. № 29, входило до складу Білківського споживчого товариства на правах структурного підрозділу та знаходилось на податковому обліку в ДПІ у Іршавському районі з 14.03.2003р.(рестр № 144).

За результатами проведеної посадовими особами ДПІ в Іршавському районі у встановленому порядку перевірки (акт перевірки від 02.10.2007р. №336/1550 (а.с. 10-11)) встановлено, що ГВП „Росинка” за податкові періоди з 2005р. по 1 півріччя 2007 р. у встановлені п.п.4.1.4. п.4.1. ст.4 Закону № 2181-ІІІ строки не подавало податковому органу податкову звітність по податку на прибуток.

Річні за 2005,2006 р.р. та за 3 кв.2007р. декларації з податку на прибуток подані податковому органу 08.10.2007 р.(реєстраційні №№ 32690, 31105, 19744), тобто з простроченням(арк.7 довідки ДПІ у Іршавському районі від 15.11.2007 р. № 83/23-01/26325292 про проведення позапланової перевірки у зв’язку з ліквідацією підрозділу).

За вказане правопорушення до ГВП „Росинка” згідно з податковим повідомленням –рішенням від 02.10.2007р. №0 застосовано штрафні санкції на загальну суму 2040 грн. на підставі п.п.17.1.1. п.17.1. ст.17 Закону № 2181-ІІІ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. №1251-XII платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” для подання податкових декларацій з податку на прибуток встановлені квартальні та річний податкові періоди.

Якщо платник податку ліквідується, останнім податковим вважається період, на який припадає дата такої ліквідації.

Процедура ліквідації ГВП „Росинка” була закінчена 08.02.2008 р., що підтверджено внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (довідка Державного реєстратора, а.с.20).

Податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій є узгодженим платником податків, оскільки ні в адміністративному, ні в судовому порядку відповідно до ст.5 Закону № 2181-ІІІ не оскаржувалось.

Згідно п.п.5.4.1. п. 5.4. ст.5 Закону № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов’язання, добровільно не сплачена платником податків до держбюджету, визнається сумою податкового боргу такого платника податків і підлягає стягненню в примусовому порядку на підставі ст. 3 названого Закону

Відповідно до п.12.3. ст..12 Закону № 2181-ІІІ у разі коли внаслідок ліквідації платника податків –філії чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи частина його податкових зобов'язань чи податкового боргу залишається непогашеною, така частина погашається за рахунок юридичної особи, незалежно від того, чи є вона платником податку, збору

(обов'язкового платежу), стосовно якого виникло податкове

зобов'язання або виник податковий борг таких філії, відділення,

іншого відокремленого підрозділу.

Заперечення представника відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт прострочення подання податкових декларацій підтверджено матеріалами справи, сума податкового зобов’язання узгоджена платником податку відповідно до закону і у встановленому порядку не оспорювалась.

Відносно частини позовних вимог у сумі 3,69 грн. провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту другого частини першої ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене позовні вимоги належить задоволити частково у сумі 2036,31 грн.

Керуючись статтями 8, 67, 124, 129 Конституції України, 7-9, 69, 86, 157, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Білківського споживчого товариства, с. Білки Іршавського району (вул. Центральна, 6, код 01778871) в доход державного (місцевого) бюджету суму 2036,31 грн. податкового боргу та суму 20 грн. судового збору (по коду бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095 на р/р №0002 в ГУ ДКУ у Закарпатській області, код банку 812016, , отримувач –ВДК у м. Ужгороді).

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя С. Швед