ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р. Справа № 2/753/07

Суддя господарського суду Моргуленко Т.Є., при секретарі судового засідання Соловйовій К.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державне підприємство “Укрриба”, м. Київ, вул. Тургеневська, 82-а

відповідач: Відкрите акціонерне товариство “Миколаївське сільськогосподасько-рибоводне підприємство”, м. Миколаїв, вул. Силікатна, 269

за участю представників:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: Донченко О.В., дов. №2 від 03.09.07р.

Суть спору: про стягнення заборгованості у сумі 8147 грн. 50 коп.

17.12.07р. на адресу суду від позивача надійшло доповнення до позовної заяви, якою позивач заперечує проти доводів відповідача про невиконання ним п. 4.1 Договору від 01.11.06р. про відступлення права вимоги. На підтвердження своїх заперечень позивач надав суду: копію листа від 14.12.06р. вих. №10/15, що підтверджує направлення відповідачеві завірених копій документів по Договорах відступлення права вимоги від 01.11.06р. за №1, №2, №3, копію фіскального чеку від 14.12.06р. №2853 на підтвердження направлення документів рекомендованим листом, копію рахунку-фактури №2057 від 30.11.06р. на суму 28387,78 грн., копію виписки з банківського рахунку, що підтверджує перерахування відповідачем на розрахунковий рахунок позивача коштів в сумі 10000 грн.

30.01.08р. на адресу суду позивачем надано витребувані ухвалою суду від 24.12.07р. докази та доповнення в обґрунтування позовних вимог стосовно того, що з боку відповідача договір попередньо був завізований представником Донченко О.В., Всі необхідні первинні документи, що підтверджують суму вимоги до боржника –ТОВ “Агро-Флагман” в сумі 8147,50 грн. за користування гідротехнічними спорудами були надані відповідачу перший раз ще 01.11.06р. під час укладання та підписання Договору відступлення права вимоги №2. Загальна сума боргу була перевірена по первинних документах і визнана відповідачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається також на те, що Договором не передбачено, що в разі ненадання/неотримання документів відповідач звільняється від взятого ним обов’язку сплатити суму боргу за Договором.

Відзивом від 24.12.07р. відповідач позов заперечує, просить відмовити позивачеві в задоволенні позову посилаючись на наступне:

- Згідно п. 4.1 Договору відступлення права вимог від 01.11.06р. позивач повинен був передати відповідачу документи, що підтверджують право вимоги протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності договором, але і до цього часу документи, які підтверджують заборгованість відповідачеві не передані. В зв’язку з невиконанням умов договору, відповідач був позбавлений права вимоги та не міг виконати умови договору відступлення права вимог від 01.11.06р.

- Додані позивачем до заяви докази є сумнівними та підлягають перевірці, так як відповідач починаючи з 01.11.06р. перебуває в договірних відносинах з позивачем, а саме, користується та зберігає ввірене майно (гідротехнічні споруди) і веде листування з позивачем стосовно належності переданого на зберігання майна. Лист з доданою квитанцією про відправлення не відповідає нумерації вихідної кореспонденції позивача та підписаний Заступником директора Шарило Є.Ю., який не є уповноваженою особою. На той час вихідну кореспонденцію позивача підписував директор Павлюк О.

Крім того, лист №10/15 від 14.12.06р. є підтвердженням того, що позивач надав документи з порушенням умов договору відступлення права вимоги від 01.11.06р., а саме, повинен був передати документи до 04.11.06р., а згідно листа направив їх відповідачеві лише 14.12.06р.

06.02.08р. представником відповідача суду надано письмові заперечення стосовно доказів наданих позивачем на виконання вимог ухвали суду від 24.12.07р.           Відповідач вважає ці докази такими, що не доводять про існування листа №10/15 від 14.12.06р. як належного доказу того, що позивач виконав п. 4.1 Договору відступлення права вимог від 01.11.06р. та надіслав документи, підтверджуючі права вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд –

встановив:

01.11.06р. між Державним підприємством “Укрриба” (позивач) та Відкритим акціонерним товариством “Миколаївське сільскогосподарсько-рибоводне підприємство” (відповідач) укладено договір про відступлення права вимоги № 2, за умовами якого позивач відступив відповідачу право вимоги за договорами зберігання з правом користування № 18/05 від 01.09.05 року та № 24/05 від 04.10.05 року.

Відповідно до п.п. 3.2 договору, з моменту набрання чинності Договором, незалежно від виконання Боржником його обов’язків перед відповідачем у позивача виникає право вимоги до відповідача щодо сплати боргу у сумі 8147 грн. 50 коп., а відповідач зобов’язаний виконати зобов’язання в сумі 8147 грн. 50 коп. на користь позивача протягом 30 календарних днів із дня підписання Договору.

Позивач зазначає, що відповідач за рахунком-фактурою №2057 від 30.11.06р. на загальну суму 28387,78 грн., куди включено борг ТОВ “Агро-Флагман”, частково сплатив заборгованість на суму 10000 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою про рух коштів на рахунку позивача від 04.12.06р.

У позовній заяві та доповненнях до неї позивач зазначив, що всі необхідні первинні документи, що підтверджують суму вимоги до боржника –ТОВ “Агро-Флагман” в сумі 8147,50 грн. за користування гідротехнічними спорудами були надані відповідачу перший раз ще 01.11.06р. під час укладання та підписання Договору відступлення права вимоги №2. Загальна сума боргу була перевірена по первинних документах і визнана відповідачем.передав необхідні документи. Другий раз 14.12.06р. позивач на звернення бухгалтерії відповідача рекомендованим листом за вих. №10/15 від 14.12.06р. на адресу відповідача повторно направив первинні документи по всіх трьох Договорах відступлення права вимоги від 01.11.06р.

На його думку, факт визнання відповідачем заборгованості за Договором підтверджується також листуванням з відповідачем (а.с. 17-20), в якому відповідач не зазначає, що не отримав необхідні документи. Також, на його думку, доказом передачі необхідних документів є часткове погашення відповідачем заборгованості.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що позивачем не виконано умов п. 4.1 Договору, заперечує отримання від позивача первинних документів, що підтверджують право вимоги до Боржника.

Згідно змісту п. 4.1 Договору позивач був зобов’язаний передати відповідачу документи, що підтверджують право вимоги до Боржника, протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності Договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів передання відповідачу необхідних документів. Надана суду, на виконання вимог ухвали суду від 24.12.07р., фотокопія однієї сторінки з журналу реєстрації вихідної кореспонденції не підтверджує факту направлення відповідачеві рекомендованого листа №10/15 від 24.12.06р. Посилання позивача на докази часткового погашення заборгованості також суд вважає безпідставними, оскільки в банківській виписці не зазначено, за яким саме договором сплачені кошти (номер, дата). З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між сторонами у справі було укладено декілька договорів відступлення права вимоги. В наданій же позивачем виписці взагалі зазначено, що кошти сплачені за договором перепустки, а не відступлення права вимоги.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов’язку.

Згідно змісту п. 4.1 Договору позивач був зобов’язаний передати відповідачу документи, що підтверджують право вимоги до Боржника, протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності Договором, у суду відсутні належні докази на підтвердження виконання позивачем цього зобов’язання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не міг виконати свого обов’язку за договором внаслідок невиконання позивачем свого обов’язку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Т.Є.Моргуленко