ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

24 березня 2008 р.           Справа 14/24-08

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г. при секретарі судового засідання Пилипчаку О.І., за участю представників сторін:

позивача - Синюшко М.М.

відповідача - Саюк Б.О.

розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства "Районний торговий дім" ВАТ МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" (м. Калинівка, Вінницька область, 22400) до Вінницького державного аграрного університету (вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, 21008) про стягнення 37079,06 грн.

ВСТАНОВИВ :

Посилаючись на документи, що свідчать про отримання відповідачем дизельного пального, позивач просить стягнути з відповідача 37079,06 грн., в тому рахунку 3901,79 грн. інфляційних втрат та 494,27 грн. 3% річних.

Позов мотивовано тим, що на підставі накладних №627 від 01.06.07, №652 від 08.06.07 та №708 від 19.06.07 структурному підрозділу відповідача - Іллінецькому науково-дослідному господарству ВДАУ поставлено дизельне пальне на загальну суму 48853 грн., вартість якого оплачено лише частково, в розмірі 16170 грн., тоді як решту боргу відповідачем не погашено.

Відповідач у своєму відзиві №01-385 від 21.03.08 та представник відповідача в судовому засіданні підтвердив одержання від позивача дизельного пального на вказану суму та зазначив про його часткову оплату в розмірі 16170 грн. Водночас відповідач позовні вимоги не визнав та просив зупинити провадження у справі посилаючись на ст.. 79 ГПК України та зазначивши, що наразі відбувається процес державної реєстрації юридичної особи та здійснюються заходи щодо передачі майнових прав та обов’язків від університету до утвореного Іллінецького державного аграрного коледжу.

Представниками сторін подано клопотання про незастосування технічної фіксації судового процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1 ГПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку наданим доказам, в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до накладних №627 від 01.06.07, №652 від 08.06.07, №708 від 19.06.07 (копії накладних містяться в матеріалах справи –а.с. 8-10) позивач поставив Іллінецькому науково-дослідному господарству Вінницького державного аграрного університету дизельне пальне на загальну суму 48853 грн.

Факт одержання дизельного пального відповідач не заперечував.

Як свідчить банківська виписка за 13 липня 2007 року, відповідач в рахунок оплати за одержане ним дизпаливо перерахував позивачу 16170 грн.

11.01.08 відповідачу було надіслано претензію з вимогою остаточно розрахуватися за поставлене пальне (а.с.11). Факт одержання відповідачем претензії підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №197554 від 14.01.08 (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що вказана претензія відповідачем залишена без розгляду та задоволення, зобов'язання щодо оплати товару не виконано.

Таким чином, станом на момент звернення з даним позовом вартість неоплаченого відповідачем дизпалива становила 32683 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, здійснивши їх юридичну оцінку, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 32683 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Заперечення відповідача викладені у відзиві не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні постачання пального здійснено відокремленому підрозділу відповідача – Іллінецькому науково-дослідному господарству Вінницького державного аграрного університету. Враховуючи, що набувачем прав та обов’язків по даному господарському зобов’язанню є юридична особа від імені якої діяло господарство, Вінницький державний аграрний університет є належним відповідачем у справі.

До того ж, факт одержання пального підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечувався.

Посилання відповідача, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, на поновлення діяльності Іллінецького державного аграрного коледжу, який є правонаступником Іллінецького науково-дослідного господарства ВДАУ, суд відхиляє оскільки в умовах правонаступництва передача майнових прав та обов’язків має здійснюватися особою, яка набула цих прав і обов’язків, тобто в даному випадку Вінницьким державним аграрним університетом, а не його структурним підрозділом –науково-дослідним господарством. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що майнові права та обов’язки, набуті ним за правочином поставки дизельного палива, передано Іллінецькому державному аграрному коледжу.

До того ж, в матеріалах справи відсутні докази проведення у встановленому законом порядку державної реєстрації Іллінецького державного аграрного коледжу та належні докази щодо його правонаступництва.

Що ж стосується клопотання відповідача про зупинення провадження у справі , воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо реорганізації Вінницького державного аграрного університету, а поновлення діяльності Іллінецького державного аграрного коледжу не свідчить про реорганізацію відповідача.

За вказаних обставин підстави для зупинення провадження відсутні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги , що відповідач на вимогу позивача щодо проведення розрахунків не відреагував, за поставлений товар не розрахувався, зважаючи, що станом на день розгляду справи в суді доказів погашення решти боргу відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 32683 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач у своєму позові заявив до стягнення 3901,79 грн. інфляційних втрат та 494,27 грн. 3% річних.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, їх нарахування здійснено за період з 01.07.07 по 31.12.07. Разом з тим, в силу ст. 530 ЦК України, обов’язок відповідача розрахуватися з позивачем, виник після спливу семиденного терміну з дня пред’явлення вимоги, тобто після 21.01.08. За вказаних обставин, виходячи з того, що заявлені до стягнення суми втрат від інфляції та річних нараховано за період, що передував моменту прострочення боржника, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині судом не вбачається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог частково в сумі 32683 грн.

Судові витрати згідно положень ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених вимог

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, ст. 82-84, 115, 116 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково в розмірі 32683 грн.

2. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3901,79 грн. інфляційних втрат, 494,27 грн. 3% річних відмовити.

3.Стягнути з Вінницького державного аграрного університету (вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, 21008, ) 32683 грн. (тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят три гривні) основного боргу, 326,81 грн. (триста двадцять шість гривень 81 копійка ) відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 104 грн. сто чотири гривні) відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Дочірнього підприємства "Районний торговий дім" ВАТ МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" (м. Калинівка, Вінницька область, 22400, ).

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення суду підписане та оформлене

відповідно до ст.84 ГПК України 26.03.08

Суддя                                                                                           І.Г.Залімський

26 березня 2008 р.