СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

15.01.2008

Справа №2-7/15262-2007

За позовом Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (01030, м. Київ, вул. Комінтерну, 30,
ідентифікаційний код 19356840) в особі Кримського відділення Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (95034, м. Сімферополь, пр. Кірова, 74-а)

До відповідачів: 1) Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (97578, Сімферопольський район, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1); 2) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2
(97582, Сімферопольський район, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

Про стягнення 25 771,46 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача - Емірсалієва З. К.,
нач. юр. відд., дов. від 05.06.2007 р.

Від відповідачів  - 1) не з'явився; 2) не з'явився.

Суть справи: Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк» звернувся в особі Кримського відділення Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» до Господарського суду АР Крим з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 та Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 про стягнення 25 771,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
договором №1101/1206/93-974 від 25.12.2006 р. СПД ОСОБА_1. були надані кредитні
кошти у розмірі 25000,00 грн. на споживчі цілі. Позивач зазначив, що з метою
забезпечення виконання зобов'язання між банком та СПД ОСОБА_2. був укладений
договір поруки. Проте, оскільки
позичальник порушує строки здійснення платежів, Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк», керуючись п. 7 кредитного договору, направив до
позичальника лист з проханням дострокового повернення кредитних коштів та
сплати процентів за користування кредитом, який відповідачем був залишений без
задоволення. За урахуванням викладеного, позивач просить солідарно стягнути з
відповідачів заборгованість у розмірі 25771,46 грн.

Відповідачі у судове засідання
двічі не з'явилися, відзиви на позов не надали, про причини неявки суд не
повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином
рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України зобов'язує сторін добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання
представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній
мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду
справи судом не вбачається.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у
порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

25.12.2006 р. між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (Банк) в особі директора Кримської філії
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений
кредитний договір №1101/1206/93-974, п. 1.1 якого передбачено, що Банк
зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі, на строк
та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язується
повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 розмір кредиту
складає 25 000,00 грн.

Строк користування кредитом - з
моменту фактичної видачі кредиту відповідно до умов цього договору по 20 червня
2008 року включно (п. 1.3 Договору).

П. 1.4 Договору передбачено, що
плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 30% річних.

Згідно з п. 1.5 Договору цільове
призначення кредиту - споживчі цілі.

Відповідно до п. 3.1 Договору
Позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом
щомісячно, у сумах та строки, що визначені в Додатку №1 до цього договору, що є
невід'ємною частиною Договору. Погашення кредиту та сплата процентів за
користування кредитом здійснюється Позичальником у будь-якій філії/відділенні
Банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування.

Згідно з п. 3.4 Договору проценти
за користування кредитом повинні сплачуватися Позичальником щомісячно, в період
з 01 по 10 число кожного місяця, за попередній місяць. Проценти, нараховані за
останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються
Позичальником одночасно з погашенням кредиту.

В Додатку №1 до договору сторонами
передбачений графік погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання
Позичальником своїх обов'язків за кредитним договором 25.12.2006 р. між
Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (Банк) в особі директора
Кримської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк», фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) та
фізичною особою ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений договір поруки
№1101/1206/93-974-Р-1, п. 1 якого передбачено, що Поручитель зобов'язується
перед Банком відповідача за виконання Позичальником всіх своїх зобов'язань, у
тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, передбачених кредитним договором
№1101/1206/93-974 від 25.12.2006 р., укладеним між Банком та Позичальником, та
будь-якими додатковими договорами (угодами) до нього.

Відповідно до п.7.1.1 кредитного
договору сторони за взаємною згодою домовилися без укладання будь-якого
додаткового договору до цього Договору встановити наступний порядок змін умов
цього Договору з відповідною зміною зобов'язань Позичальника щодо строку
виконання Позичальником зобов'язань за цим договором та відповідних прав Банку
вимагати від Позичальника виконання зобов'язань за цим Договором при настанні
наступних обставин:

- якщо позичальник порушує строки
платежів, встановлені п. 3.4 цього Договору, та/або при невиконанні додаткових
зобов'язань Позичальника, передбачених п. п. 6.1.1-6.1.8 п. 6.1 цього договору.

Саме у зв'язку з порушенням
Позичальником своїх обов'язків по поверненню кредиту та сплаті процентів за
користування кредитними коштами Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк»
звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості у розмірі 25 771,46 грн.

Проте, суд вважає за необхідне  зазначити, що відповідно до частини 1 статті
1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Як свідчать матеріали справи, та
встановлено під час судового розгляду кредитний договір №1101/1206/93-974 від
25.12.2006 р., який є підставою предявлення позову, був укладений між позивачем
та громадянином України (фізичною особою) ОСОБА_1, який діє на підставі
паспорту серії ЕС 857073, виданого Центральним РВ Сімферополського МУГУ МВС
України в АР Крим 16 лютого 1999 року.

Отже, вказаний Договір був
укладений з фізичною особою ОСОБА_1., а не з Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1., у той час як позов про стягнення заборгованості за
кредитним договором пред'явлений до СПД ОСОБА_1.

У тексті Договору відсутнє жодне
посилання на те, що Позичальник діє саме як суб'єкт підприємницької діяльності,
зокрема, посилання на свідоцтво про реєстрацію в якості фізичної
особи-підприємця тощо.

Відповідно до приписів статей 33,
34 господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством України для доведення
такого роду фактів.

Проте, позивачем всупереч вимогам
статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не представлено
суду доказів того, що вказаний кредитний договір №1101/1206/93-974 від
25.12.2006 р. був укладений саме із
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої
сили.

Судом також не може бути розцінений
як належний доказ у справі заява на отримання споживчого кредиту від 20.12.2006
р., оскільки у тексті кредитного договору №1101/1206/93-974 від 25.12.2006 р.
відсутнє посилання на те, що він був укладений саме на підставі цієї заяви. У
той же час, вказана заява могла бути підставою для укладання між Банком та
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 іншого кредитного договору, який
позивачем суду наданий не був. Крім того, матеріали справи свідчать, що і самі
кредитні кошти були видані ОСОБА_1. як фізичній особі, а не Суб'єкту
підприємницької діяльності (а. с. 15).

Кредитний договір №1101/1206/93-974
від 25.12.2006 р., який укладений між Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» в особі директора Кримської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
фізичною особою ОСОБА_1, на який посилається позивач як на підставу своїх
позовних вимог, не може служити доказом наявності заборгованості за цим
Договором у Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

За тих самих обставин не може бути
прийнятий судом до уваги і договір поруки №1101/1206/93-974-Р-1 від 25.12.2006
р., оскільки при укладанні цього договору відповідачі діяли як фізичні особи, а
не суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим для виконання лише сторонами Договору.

Таким чином, у суду відсутні
правові підстави для задоволення позову.

У той же час, суд вважає за необхідне
зазначити, що позивач не позбавлений можливості звернутися до місцевого
загального суду з відповідним позовом до фізичних осіб ОСОБА_1 та Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у порядку,
передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача
відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний
І.І.