ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2008

Справа №2-25/150-2008

За позовом ВАТ «Укртелеком», м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18 в особі Структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії, м. Феодосія, вул.. Назукіна, 3

До відповідача ТОВ «ДИТА», м. Феодосія, вул.. Українська, 44, к. 20

Про стягнення 1275,46 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Бабенко І.М., представник, дов. нот № 8205 від 15.01.2005 року

Від відповідача – не з'явився

Обставини справи:

Позивач – ВАТ «Укртелеком», в особі Структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною завою до відповідача - ТОВ «ДИТА», просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1196,19 грн., суму пені у розмірі 5,58 грн., індекс інфляції у розмірі 71,25 грн., 3% річних – 2,44 грн., всього 1275,46 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем, у порушення умов договору № 1130 від 25.12.2006 року, не здійснювалась оплата за надані послуги електрозв’язку, у зв’язку з чим за відповідачем склалась заборгованість, станом на 15.08.2007 року (за період з 01.03.2007 року по 15.08.2007 року) у розмірі 1196,19 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву, під час розгляду справи не надав. Про дату слухання справи повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

25.12.2006 року між ВАТ «Укртелеком» (Підприємство зв’язку) та ТОВ «ДИТА» (Споживач) укладений договір № 1130 про надання послуг електрозв’язку, відповідно до п. 1. якого, Підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку 3 1, та безплатні послуги, перераховані в додатку № 2.

У відповідності з п. 3.2.8. договору, споживач зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, передані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Згідно до п. 4.1. договору, послуги, які надаються підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно чинного законодавства.

Відповідно до п. 4.2. договору, споживач оплачує послуги електрозв’язку по спільно погодженої авансової (згідно п. 4.6. договору) та кредитної (згідно п. 4.5. договору) з наданням рахунків, системної оплати.

Пунктом 4.3. встановлено, що споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок абонентської плати за користування місцевим телефонним зв’язком здійснюється за постійною (без почасової оплати) або за змішаною (з почасовою оплатою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС.

Пунктом 8.1. передбачено, що даний договір вступає в силу з дня підписання та діє п’ять років.

Однак, відповідачем, у порушення умов договору № 1130 від 25.12.2006 року, не здійснювалась оплата за надані послуги електрозв’язку, у зв’язку з чим за відповідачем склалась заборгованість, станом на 15.08.2007 року (за період з 01.03.2007 року по 15.08.2007 року) у розмірі 1196,19 грн.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано належних доказів погашення заборгованості у розмірі 1196,19 грн. за договором № 1130 від 25.12.2006 року.

Надалі, позивач звернувся до відповідача з претензією про стягнення боргу та штрафних санкцій в сумі 1278,14 грн.

Однак, суму боргу відповідачем оплачено не було.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 5,58 грн., індекс інфляції у розмірі 71,25 грн., 3% річних – 2,44 грн.

Ст.. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ТОВ «ДИТА» (м. Феодосія, вул.. Українська, 44, к. 20; банківські реквізити: рахунок № 036 ФФ КДРФАТ «кредит Банк», МФО 324913, ЗКПО 34092356) на користь Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії ВАТ «Крименерго» (м. Феодосія, вул.. Назукіна, 3; банківські реквізити: рахунок № 26032532 в КРД «Райффайзен банк аваль», МФО 324021, ЗКПО 22236588) суму заборгованості у розмірі 1196,19 грн., суму пені у розмірі 5,58 грн., індекс інфляції у розмірі 71,25 грн., 3% річних – 2,44 грн., всього 1275,46 грн.

3.          Стягнути з ТОВ «ДИТА» (м. Феодосія, вул.. Українська, 44, к. 20; банківські реквізити: рахунок № 036 ФФ КДРФАТ «кредит Банк», МФО 324913, ЗКПО 34092356) на користь Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії ВАТ «Крименерго» (м. Феодосія, вул.. Назукіна, 3; банківські реквізити: рахунок № 26032532 в КРД «Райффайзен банк аваль», МФО 324021, ЗКПО 22236588) 102,00 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ «ДИТА» (м. Феодосія, вул.. Українська, 44, к. 20; банківські реквізити: рахунок № 036 ФФ КДРФАТ «кредит Банк», МФО 324913, ЗКПО 34092356) на користь Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії ВАТ «Крименерго» (м. Феодосія, вул.. Назукіна, 3; банківські реквізити: рахунок № 26032532 в КРД «Райффайзен банк аваль», МФО 324021, ЗКПО 22236588) 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.