КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2008                                                                                           № 05-5-18/15304

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - не з’явились,

від відповідача - не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Маріупольський завод важкого машинобудування"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 02.11.2007

у справі № 05-5-18/15304

за позовом                               ВАТ "Маріупольський завод важкого машинобудування"

до                                                   Приватного підприємства "НТЦ" Редуктор"

про                                                  стягнення 6702,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2007р. № 05-5-18/15304 позовну заяву ВАТ “Маріупольський завод важкого машинобудування” повернуто без розгляду.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в якій просить її скасувати, справу передати на розгляд Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спірна ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права; недоліки в оформленні платіжного документу не є підставою для відмови в прийнятті позовної заяви до провадження, оскільки такою підставою може бути сам факт ненадходження платежу до Державного бюджету; у разі сумнівів щодо достовірності наданого платіжного документу суду надане право витребувати додаткові докази.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 24.10.2007р. ВАТ “Маріупольський завод важкого машинобудування” звернулось з позовом до ПП “Науково-технологічний центр Редуктор” про стягнення 6 702 грн. 65 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2007р. № 05-5-18/15304 позовну заяву ВАТ “Маріупольський завод важкого машинобудування” повернуто без розгляду на підставі п. 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Ухвала суду мотивована тим, що у платіжному дорученні про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу не зазначено код економічної класифікації.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в зв’язку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Перелік підстав для повернення позовної заяви, передбачений статтею 63 ГПК України, є вичерпним.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 47-1 ГПК України розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1258 встановлена ставка витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп.

Відповідно до абз. 2 п. 12 вказаної постанови документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Факт сплати позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановлених порядку і розмірі підтверджується платіжним дорученням № 222186 від 18.10.2007р., яке позивач долучив до позовної заяви.

Мотивуючи свою ухвалу незазначенням коду економічної класифікації у вказаному платіжному дорученні, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підставою для повернення позовної заяви могло бути неприкладення документів, які підтверджують оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а не недоліки в їх оформленні.

У випадку сумніву щодо достовірності наданого доказу суд не позбавлений права при підготовці справи до розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України витребувати від позивача додаткові докази.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку про безпідставність повернення позивачеві позовних матеріалів без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 96, 99, 101, 103 - 106 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.11.2007р. № 05-5-18/15304 скасувати.

Справу № 05-5-18/15304 передати на розгляд Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

29.01.08 (відправлено)