КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

13.03.08 р.                                                                      № 18/176-19/47-19/280

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Федорчук Р. В (доповідач по справі),

суддів:

Ткаченка Б.О.

Лобань О.І.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

За участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 13.03.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лтава»на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року,

у справі № 18/176-19/47-19/280 (суддя Т.М. Безрук)

за позовом          Відкритого акціонерного товариства «Лтава», м. Полтава

до           Приватно-орендного багатофункціонального сільськогосподарського кооперативу «Полузір’я», с. Плоске

про           визнання недійсним розпаювання.

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «Лтава»звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватно –орендного багатофункціонального сільськогосподарського кооперативу «Полузір’я»про спонукання до вчинення дій (т. 1 а.с. 2 –4).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.10.2005 року провадження у справі в частині вимог про визнання недійсним розпаювання майна припинено, а в решті позову відмовлено (т. 1 а.с. 50).

Не погодившись із прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.2005 року та постановити нове рішення (т. 1 а.с. 57 –60).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 28.12.2005 року (судді: Федоров М.О. –головуючий, Рудченко С.Г., Яковлєв М.Л.) апеляційну скаргу ВАТ «Лтава»залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 20.10.2005 року залишено без змін (т. 1 а.с. 66 –68).

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанцій ВАТ «Лтава» подало касаційну скаргу на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.12.2005 року (т. 1 а.с. 72 –75).

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006 року касаційну скаргу ВАТ «Лтава»задоволено частково, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.12.2005 року та рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.2005 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області (т. 1 а.с. 81 –85).

22.06.2006 року ВАТ «Лтава»до загального відділу канцелярії господарського суду Полтавської області було подано заяву про зміну предмету позову (т. 1 а.с. 130).

При новому розгляді справи ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.06.2006 року провадження у справі припинено (т. 1 а.с. 133).

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 22.06.2006 року та прийняти нове рішення яким визнати недійним розпаювання майна «Полузір’я»(т. 1 а.с. 141 –144).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.11.2006 року (судді: Швець О.В. –головуючий, Андрейцева Г.М., Фаловська І.М.) апеляційну скаргу ВАТ «Лтава»залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 22.06.2006 року без змін (т. 1 а.с. 162 –164).

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, ВАТ «Лтава»звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.11.2006 року та ухвалу господарського суду Полтавської області від 22.06.2006 року і визнати недійсним розпаювання майна відповідача (т. 1 а.с. 170 –174).

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2007 року касаційну скаргу ВАТ «Лтава»задоволено частково, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.11.2006 року та ухвалу господарського суду Полтавської області від 22.06.2006 року скасовано, а справу передано до розгляд до господарського суду Полтавської області (т. 1 а.с. 180 - 182).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.07.2007 року прийнято заяву до розгляду та присвоєно справі № 18/176-19/47-19/280 (т. 2 а.с. 1).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року у задоволенню позову відмовлено (т. 2 а.с. 77 –80).

Не погодившись із прийнятим рішенням, ВАТ «Лтава»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року та прийняти нове рішення яким визнати недісйним розпаювання майна відповідача (т. 2 а.с. 86 –90).

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального права, у зв’язку з чим рішення суду першої інстанції від 12.12.2007 року підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті апеляційної скарги.

За апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства ВАТ «Лтава»на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року, згідно ст. 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 14.01.2008 року порушено апеляційне провадження у справі (т. 2 а.с. 82 –83).

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.02.2008 розгляд справи призначено здійснювати у наступному складі колегії суддів : головуючий суддя Федорчук Р.В., судді: Ткаченко Б.О., Лобань О.І. (т. 2 а.с. 94).

В судовому засіданні 13.03.2008 року Київським міжобласним апеляційним господарським судом було проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року таким, що має бути залишено без змін виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 9 Закону України від 14.02.1992 року № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство»- до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Із змісту ст. 1 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 152/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки»вбачається, що Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям необхідно здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно –орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь –якими іншими рішеннями.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом Полтавської області, засідання комісії з організації вирішення майнових питань колишніх членів колективного –кооперативного сільськогосподарського підприємства «Плосківське»Решетилівського району Полтавської області протоколом № 5 від 23.01.2004 року рекомендувало співвласникам (громадянам) підписати договори про спільне володіння, користування і розпорядження майном та про передачу майна співвласниками юридичній особі (т. 1 а.с. 13).

Право власності громадян на майновий пай члена ККП «Плосківське»підтверджено свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (т. 1 а.с. 91 –112).

Також з матеріалів справи вбачається, що громадяни України –власники майнових паїв 12.03.2004 року уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності (т. 1 а.с. 14 –20).

Відповідно до умов даного договору, громадяни України, як власники майнових паїв, визначених в результаті паювання майна ККП «Плосківське», у зв’язку з його реформуванням, керуючись ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст. 113 Цивільного кодексу України та іншими нормативними актами, уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, яке вони погоджуються отримати у спільну часткову власність як єдиний майновий комплекс.

З листа державного реєстратора Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області № 04-09/100 від 26.11.2007 року вбачається, що розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11.03.2000 року № 92 проведена державна реєстрація ПОБСК «Полузір’я». Також з даного листа вбачається, що державна реєстрація припинення ККП «Плосківське»в зв’язку з реорганізацією не проводилась (т. 2 а.с. 46).

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду звертає увагу на лист Плосківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області № 02-19/170 від 07.11.2006 року в якому зазначено, що ПОБСК «Полузір’я»не паювалося, а було розпайоване майно колективного –кооперативного підприємства «Плосківське»співвласниками (пайовиками) якого стали фізичні особи колишні члени цього кооперативу. Також, з даного листа вбачається, що Плосківською сільською радою було видано фізичним –особам пайовикам 531 сертифікат про право власності на майновий пай члена ККП «Плосківське». При цьому тільки 47 співвласників (пайовиків) колишніх членів ККП «Плосківське»на базі своїх майнових паїв ККП «Плосківське»створили підприємство ПОБСК «Полузір’я». Інші співвласники об’єдналися для спільного володіння і користування майном і передали його декільком юридичним особам в оренду по договорам оренди, які зареєстровані в Плосківській сільській раді Решетилівського району Полтавської області (т. 1 а.с. 154 –155).

Таким чином, Київський міжобласний апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду Полтавської області, що ВАТ «Лтава»фактично оскаржує дії співвласників (фізичних осіб), які приймали рішення про розпаювання майна, що виступали стороною договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходяться у спільній частковій власності від 12.03.2004 року. Тобто, згідно позову права ВАТ «Лтава»порушено саме співвласниками –фізичними особами ККП «Плосківське», а не ПОБСК «Полузір’я»- відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В своїх вимогах ВАТ «Лтава»просить визнати недійсним розпаювання майна колишнього КСП «Плосківське»(т. 1 а.с. 130), що не відповідає визначеним законом способом захисту порушеного права.

Таким чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду Полтавської області про те, що позивачем заявлені вимоги, які за своїм змістом не відповідають матеріально –правовим способам захисту порушеного права визначеним законом. Крім того у спорі про розпаювання, відповідачами по справі повинні виступати громадяни –власники майнових паїв КСП «Плосківське», право на пай яких підтверджено відповідними свідоцтвами, оскільки позивачем фактично оспорюється правомірність перебування вказаного майна у власності фізичних осіб та правомірність розпорядження вказаним майном.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів Київського міжобласного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано відповідну правову оцінку, рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року по справі № 18/176-19/47-19/280 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 99, 101 –103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лтава»на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року у справі № 18/176-19/47-19/280 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2007 року у справі № 18/176-19/47-19/280 залишити без змін.

3.           Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

4.                     Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

5.           Матеріали справи № 18/176-19/47-19/280 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Федорчук Р. В

Судді:

Ткаченко Б.О.

Лобань О.І.

Дата відправки 02.04.08