ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 2/245

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В., Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД"

на постанову

від 10.01.2008

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2/245 господарського суду Кіровоградської області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс"

до

про

товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД"

стягнення 208 535,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Білобров І.О. дов. від 22.06.07

від відповідача Пашанова Л.С. директор, Бондар Р.В. дов. № 1 від 01.01.08

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" про стягнення 208 535,32 грн., з яких 207 422,20 грн. заборгованість, 1 286,60 грн. індекс інфляції, 1 678,18 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що заборгованість виникла у зв’язку з неповною оплатою товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" поставленого позивачем згідно договору купівлі-продажу № 1-02 від 28.02.2006 товару.

При цьому посилалось на те, що 16.04.2007 відповідачем було визнано наявний борг, в зв’язку з чим було складено графік його погашення, проте, останнім не було виконано умови власного графіку сплати боргу, у зв’язку з чим станом на 20.06.2007 за товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" обліковується заборгованість в сумі 207 422,09 грн.

26.09.2007 року позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути борг в сумі 190 600,07 грн., 3 432,33 грн. індексу інфляції за період з січня по червень 2007 року та 508,58 грн. 3% річних за період з 22.05.2007 року по 20.06.2007, посилаючись на часткову оплату відповідачем боргу.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2007 (суддя Деревінська Л.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" борг в розмірі 190 600,07 грн., інфляційні збитки в розмірі 399,43 грн., 3% річних в розмірі 508,58 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 2 076,48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116,61 грн.

Провадження у справі в частині стягнення 161 140,07 грн. боргу припинено на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

В задоволені позовних вимог про стягнення 887,17 грн. інфляційних збитків відмовлено.

Задовольняючи позов в частині стягнення основаного боргу в сумі 190 600,07 грн., господарський суд виходив з його обґрунтованості.

Задовольняючи позов в частині стягнення збитків від інфляції в розмірі 399,43 грн. за травень 2007 року та в частині стягнення 3 % річних в сумі 508,58 грн. за період з 22.05.2007 по 20.06.2007, господарський суд виходив з їх обґрунтованості.

Припиняючи провадження у справі в частині стягнення 161 140,07 грн. боргу, господарський суд виходив зі сплатою відповідачем заборгованості в цій частині після подання позову до винесення рішення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення стягнення грошового зобов’язання строком на 6 місяців рівними частинами, починаючи з листопада 2007 року, господарський суд виходив з відсутністю доказів на підтвердження необхідності такої розстрочки.

Не приймаючи до уваги уточнення до позовної заяви, щодо збільшення індексу інфляції до 3 432,33 грн., господарський суд зазначав, що позивачем не сплачено державне мито відповідно до ст. 46 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.01.2008 (Лисенко О.М. –головуючий, Білецький Л.М., Джихур О.В.) рішення господарського суду змінено в частині стягнення інфляційних збитків і викладено в наступній редакції:

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" борг в розмірі 190 600,07 грн., інфляційні збитки в розмірі 3 032,19 грн., 3% річних в розмірі 508,58 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 1 941,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 109 грн.

Провадження в частині стягнення 16 140,07 грн. боргу припинено.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 400,14 грн. інфляційних витрат відмовлено.

Змінюючи рішення господарського суду в частині стягнення інфляційних збитків в розмірі 3 432,33 грн., господарський суд виходив з того, що стягненню підлягають інфляційні збитки тільки за червень в сумі 3 032,19 грн., так як згідно листа ВСУ від 03.04.1997 № 62-97 індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду і прийняти нове рішення про стягнення 187 600,07 грн.

Разом з тим просило надати скаржнику розстрочку строком на шість місяців по виплаті боргу, а саме: лютий 2008 року 17 600,07 грн., березень 2008 року 34 тисячі грн., квітень 2008 року 34 тисячі грн., травень 2008 року 34 тисячі грн., червень 2008 року 34 тисячі грн., липень 2008 34 тисячі грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1-02, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався передати у власність відповідача товар, а останній в свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу нафтопродуктів на загальну суму 685 915,32 грн., що підтверджується накладними та актом прийому передачі нафтопродуктів від 12.02.2007.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2007 сторони склали акт і визначили заборгованість відповідача в сумі 236 740,07 грн. та узгодили графік погашення заборгованості, де зазначили остаточний платіж до 21.05.2007.

Судовими інстанціями досліджено, що на момент звернення з позовом (10.07.2007) відповідачем не сплачено борг в сумі 206 740,15 грн., платіжним дорученням від 02.08.2007 відповідачем погашено борг 16.08.2007, 21.08.2007 в сумі 16 140,07 грн. У зв’язку з чим станом на 05.09.2007 заборгованість відповідача становила 190 600,07 грн., що підтвердили сторони актом звірки від 06.09.2007.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Задовольняючи позов та залишаючи рішення без змін в частині стягнення основного боргу в сумі 190 600,07 грн., апеляційний господарський суд виходив з неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за спірним договором.

Проте, з цим висновком суду другої інстанції погодитися неможна, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" подаючи до господарського суду доповнення до апеляційної скарги зазначало, що основний борг станом на 10.01.2008 складає 187 600,07 грн., а не 190 600,07 грн., як вказано в рішенні господарського суду, на підтвердження чого надав копії платіжних документів.

Разом з тим, в порушення ст. 43 ГПК України щодо повного всебічного з’ясування обставин справи, апеляційний господарський суд не звернув уваги

на сплачену відповідачем суму після прийняття рішення господарським судом.

Таким чином, доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД", викладені в касаційній скарзі, які стосуються стягнення заборгованості в сумі 187 600,07 грн. підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на матеріалах справи і нормах законодавства.

Враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості в сумі 3000 грн., провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 19 140,07 грн.

Відповідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України погоджується з висновком апеляційного господарського суду щодо стягнення інфляційних витрат в розмірі 3 032,19 грн., та 3% річних в розмірі 508,58 грн., у зв’язку з їх обґрунтованістю.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД", викладені в касаційній які стосуються розстрочення виконання рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду.

Враховуючи наведене, постанова апеляційного господарського суду в частині задоволенні вимог щодо стягнення боргу в сумі 190 600,07 грн. підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" задовольнити частково.

Постанову від 10.01.2008 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 2/245 змінити і викласти в наступній редакції:

"Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоагропродукт - ЛТД" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ-сервіс" борг в сумі 187 600,07 грн., інфляційні збитки в розмірі 3 032,19 грн., 3% річних в розмірі 508,58 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 1 910,85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 107 грн.

Провадження в частині стягнення 19 140,07 грн. боргу припинити.

Доручити господарському суду Кіровоградської області видати накази."

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий                                                             Н.Кочерова

Судді                                                                                 В.Рибак

М.Черкащенко