ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"11" березня 2008 р. Справа № А19/082-08

(зал судових засідань № 203)

Суддя Господарського суду Київської області Карпечкін Т.П. за участю секретаря судового засідання (пом. судді) Десятникової В. Б., розглянувши адміністративну справу

за позовом Прокурора міста Ірпеня в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені

до Закритого акціонерного товариства Гірничо видобувний і каменеобробний комбінат „Біличі”, смт Коцюбинське

про стягнення 158495,18 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Сабрига В. Д. (дов. № 7808/06 від 11.03.2008 року);

від відповідача: не з’явився;

від прокуратури: Сазонова С. В. (посв № 143 від 15.05.2005 року).

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом Київської області розглядається адміністративний позов Прокурора міста Ірпеня в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені до Закритого акціонерного товариства Гірничо видобувний і каменеобробний комбінат „Біличі” про стягнення 158495,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач своєчасно не сплачує страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в наслідок чого у нього утворилась заборгованість по страховим внескам в розмірі 72248,68 грн. за грудень 2007 року, штраф в розмірі 71453,49 грн. та 14793,01 грн. пені.

Ухвалою суду від 25 лютого 2008 року було відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання на 11 березня 2008 року.

Представник відповідача в усних поясненнях проти позову не заперечує, але письмовий відзив на позов до суду не надав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, витребувані документи суду не надав.

В зв’язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. за № 75 і це підтверджується журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області, відповідними відмітками на копіях повісток, наявних в її матеріалах, справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Закрите акціонерне товариство Гірничо видобувний і каменеобробний комбінат „Біличі” є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Згідно вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»№ 21-1 від 19.12.2003 року, на відповідача покладений обов’язок сплати до Пенсійного фонду страхових внесків.

Коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно п. 6 ч. 2 ст. 17 та ч. 12. ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно п. п. 2, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15 і 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2. ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з розрахунком суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2007 року, заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків становить 72248,68 грн.

Відповідно до п. 2 частини дев’ятої ст.106 Закону за несплату (неперерахування) або не своєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, нараховується штраф залежно від строку затримки платежу.

На підставі вищенаведеного, позивачем 25.12.2007 року прийнято рішення № 879 про застосування фінансових санкцій та нарахований штраф в розмірі 74536,92 грн. та пеня в розмірі 15401,23 грн. за несплату або не своєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, яке не оскаржено і на даний час є чинним.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків, а ч. 3 ст. 106 того ж закону, надає органу Пенсійного фонду право на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства Гірничо видобувний і каменеобробний комбінат „Біличі” (08298, Київська область, смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 13, код 00292474) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 4, код 22200649) –158495 (сто п’ятдесят вісім тисяч чотириста дев’яносто п’ять) грн. 18 коп. недоїмки.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Карпечкін Т.П.