донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

17.03.2008
р.
справа №23/15-63

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової  Н.В.

суддів

Гези  Т.Д. , Дзюби  О.М.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_1.,
паспорт НОМЕР_1   від 30.12.2003 року,

від
відповідача:  від третіх осіб без самостійних          вимог на предмет спору:

Бугай
В.М., представник за дов. №09-18/1309
від 28.12.2007 року,  Ромашин
О.М., представник за дов. №803   від
19.09.2007 року

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк

на
рішення господарського суду

Донецької області

від

29.11.2007
року

по
справі

№23/15-63
(Гринько С.Ю.)

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк

до
відповідача  за участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет споруВідкритого акціонерного товариства
"Азовсталь" м.Маріуполь Донецької області  - Відкритого акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк;  - Приватного підприємства "Ісіда"
м.Донецьк

про

стягнення
32 668 грн. 75 коп. збитків

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Азовсталь"
м.Маріуполь Донецької області про стягнення 32 568 грн. 75коп. збитків, що
складаються з вартості ремонту автомобіля КАМАЗ -5410 сідельний тягач,
реєстраційний номер НОМЕР_1, необхідного для усунення пошкоджень у зв'язку з
ДТП у розмірі                               14 033 грн. 91 коп.; відсотків за
використання грошових коштів згідно кредитного договору в сумі 832 грн. 84
коп., неодержаного прибутку за весь час вимушеного простою з червня по серпень
2004 року в зв'язку з ремонтом автомобіля в сумі 12 702 грн. 00 коп.;
матеріального компенсування моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДПТ
в сумі 5 000 грн. 00 коп. (арк. справи 26-27, том 1).

Рішенням від 14.10.2005 року господарський
суд Донецької області (суддя
Ломовцева Н.В.) позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з
відповідача на користь позивача  14 033
грн. 91 коп. матеріальної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовив (арк.
справи 113-114, том 1).

Постановою від 13.12.2005 року
Донецький апеляційний господарський суд (головуючий Скакун О.А., судді -Колядко
Т.М., Мирошниченко С.В.) рішення господарського суду Донецької області від
14.10.2005 року по справі №23/15-63 скасував частково, стягнув з відповідача на
користь позивача  7 311 грн. 43 коп.
вартості ремонту автомобілю, 12 702 грн. 00 коп. неотриманого прибутку за час
вимушеного простою з червня по серпень 2004 року,             4 000 грн. 00 коп. моральної
шкоди; в решті рішення залишив без змін (арк. справи 148-150, том 1).

Вищий господарський суд України постановою
від 21.03.2006 року постанову Донецького апеляційного господарського суду та
рішення господарського суду Донецької області               від 14.10.2005 року по справі
№23/15-63 скасував, справу №23/15-63 передав на новий розгляд до господарського
суду Донецької області (арк. справи 171-175, том 1).

Ухвалою від 31.05.2006 року господарський
суд Донецької області залучив до участі у справі у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство
"Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк (арк. справи
195, том 1).

Господарський суд Донецької області
(головуючий Татенко В.М., судді Склярук О.І., Сковородіна О.М.) рішенням від
09.10.2006 року позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з відповідача на
користь позивача  14 133 грн. 91 коп. -
на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. 00 коп. -на відшкодування
моральної (немайнової) шкоди (арк. справи 220-222, том 1).

Донецький апеляційний господарський суд
(головуючий Стойка О.В., Діброва Г.І., Шевкова Т.А.) постановою від 13.12.2006
року рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2006 року по
справі №23/15-63 скасував в частині стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн.
00 коп., у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі                            5 000 грн. 00 коп.
відмовив; в решті рішення залишив без змін (арк. справи 268-270, том 1).

Постановою від 16.04.2007 року Вищий
господарський суд України рішення господарського суду Донецької області від
09.10.2006 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від
13.12.2006 року по справі №23/15-63 в частині позовних вимог про стягнення
14 033 грн. 91 коп. вартості ремонту автомобіля та                   12 702 грн. 00 коп. неотриманого
прибутку скасував, в цій частині справу передав на новий розгляд до
господарського суду Донецької області, в решті постанову Донецького
апеляційного господарського суду залишено без змін (арк. справи 33-37, том
2).

Верховний суд України 25 червня 2007
року, ухвалив відмовити у порушенні касаційного провадження з перегляду
постанови Вищого господарського суду України від 16.04.2007 року, тому, у
відповідності з вимогами статті 105 Господарського процесуального кодексу
України, постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її
прийняття (арк. справи 42,            том
2).

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 07.11.2007 року  до участі у справі у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору залучено Приватне підприємство
"Ісіда" м.Донецьк (арк. справи 78-80, том 2).

Рішенням
від 29.11.2007 року господарський суд Донецької області (суддя                 Гринько С.Ю.) позовні вимоги
задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача 7 311 грн. 43
коп. матеріальної шкоди, судові витрати, видати наказ після повернення
стягнутої суми за раніше прийнятим рішенням від 13.12.2005 року за наказом про
примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від
31.01.2006 року, відмовив за недоведеністю у позовних вимогах про стягнення 12
702 грн. 00 коп. неотриманого прибутку (арк. справи 90-92, том 2).

Рішення мотивоване тим, що на новий
розгляд передано не всі вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 (далі -ПП), а
тільки ті, які скасовано, а саме: про стягнення з ВАТ "Азовсталь" 14
033 грн. 91 коп. вартості ремонту автомобіля та                          12 702 грн. 00 коп.
неотриманого прибутку, так як в решті постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 13.12.2006 року залишена без змін. Матеріалами справи
доведено, що: ДТП сталося 02.06.2004 року в результаті зіткнення автомобіля
КамАЗ-5410 з державним номером 505-47 ЕВ на території ВАТ "Азовсталь"
м.Маріуполь з тепловозом, яким керували працівники ВАТ "Азовсталь" і
якому він належав; за заявою позивача від 08.06.2004 року проведено
автотоварознавче дослідження Товариством з обмеженою відповідальністю
"Експерт" м.Донецьк на предмет встановлення вартості матеріальної
шкоди з технічної точки зору, нанесеного власнику автомобіля КамАЗ-5410
сідельний тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі -НОМЕР_2, номер кабіни
-НОМЕР_3, кольору -зелений, двигун НОМЕР_4, згідно свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_5, яке належить ОСОБА_1.; експертом, який проводив дослідження на підставі
свідоцтва Міністерства Юстиції України №63 та свідоцтва ФГІУ №175
зроблений  висновок, що вартість
матеріальної шкоди з технічної точки зору на час проведення дослідження
автомобіля КамАЗ-5410 сідельний тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1
становить                     7 311 грн. 43 коп., висновок
зроблений 16.06.2004 року, висновок експерта покладений в мотивувальну частину
вироку Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя; листом ОСОБА_1. пояснив,
що автомобіль знаходився на відновленому ремонті з 04 червня по  01 серпня 2004 року; директор ТОВ
"Донецька автобаза" довідкою №112 від 13.07.2005 року підтверджує, що
автомобіль КамАЗ- 5410, держномер  50547
ЕВ знаходився на відновленому ремонті з 04 червня по 01 серпня 2004 року;
16.06.2004 року за накладною №16/06
позивач купив у Приватного підприємства "Ісіда" м.Донецьк нову
кабіну виробництва КамАЗ загальною вартістю 10 800 грн. 00 коп., яку сплатив у
повному обсязі квитанцією до прибуткового касового ордеру, у судовому засіданні
ОСОБА_1. пояснив, що ним придбана нова кабіна, а пошкоджена в ДТП здана в
металобрухт, але ніяких доказів щодо здачі в металобрухт кабіни не може надати,
як і не може пояснити час і місце здачі; позивач не довів суду, що
відремонтована ним кабіна, вартість виконаних робіт якої, на його думку,
складає 14 033 грн. 91 коп., була в серпні 2004 року задіяна в роботі; не
доведено поважної причини здачі в металобрухт відремонтованої кабіни.

Таким чином, суд виходить з того факту,
що сам позивач спростував факт знаходження на відновленому ремонті з 04 червня
по 01 серпня 2004 року свого пошкодженого в ДТП автомобіля, тому суд виходить з
висновку автотоварознавчого дослідження Товариства з обмеженою відповідальністю
"Експерт" м.Донецьк на предмет встановлення вартості матеріальної шкоди
з технічної точки зору, нанесеного власнику автомобіля КамАЗ-5410 сідельний
тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі -НОМЕР_2, номер кабіни -НОМЕР_3,
кольору -зелений, двигун НОМЕР_4, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, яке
належить ОСОБА_1. за яким встановлена вартість матеріальної шкоди в сумі 7 311
грн. 43 коп. і яка покладена як факт в мотивувальну частину вироку
Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя; суд, згідно з ч.2 ст.1187,
ст.1192 Цивільного кодексу, покладає шкоду, завдану ОСОБА_1. на особу, яка
спричинила ці збитки, тобто на ВАТ "Азовсталь" в сумі 7 311 грн. 43
коп., виходячи з факту реальної вартості втраченого майна на момент оцінки
автотоварознавчого дослідження з урахуванням недоведеності позивачем факту здачі
в металобрухт пошкодженої кабіни.

Що стосується вимог позивача щодо
стягнення 12 702 грн. 00 коп. неотриманого прибутку за весь час вимушеного
простою з червня по серпень 2004 року, господарський суд відмовляє в цій
частині позову, з огляду на наступне: позивач здійснював перевіз вантажів
згідно укладеного договору на транспортні послуги від 30..06.2003 року з
третьою особою - ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Техмет"
м.Донецьк, який виплатив в результаті ДТП авансовий платіж в розмірі 3 000 грн.
00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1247 від 11.04.2004 року.

Листом
без номера та дати директор підтвердив, що в межах липня-серпня 2004 року
автомобіль був забезпечений щоденним об'ємом автоперевезень і в ці місяці він
знаходився у відбудовному ремонті, саме за весь час простою у роботі ВАТ
"НВП "Техмет" виплатив позивачу 3 000 грн. 00 коп. У зв'язку з
тим, що позивач отримав від особи, яка була замовником перевезень вантажів 3
000 грн. 00 коп. як компенсацію за ДТП; у зв'язку з тим, що позивачем не
доведено суду, що саме в період з червня по серпень 2004 року автомобіль
знаходився на відновленому ремонті, що спростовує сам факт купівлі-продажу 16
червня 2004 року вже нової кабіни; не доведено факт, що він не мав можливості
отримати прибуток за рахунок роботи автомобіля з новою кабіною, починаючи з
16.06.2004 року, за цим суд відмовляє в цій частині позову, так як недоведений
час вимушеного простою, на який посилається позивач у позові як і сама сума
неотриманого прибутку.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 м.Донецьк в апеляційній
скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від
29.11.2007 року по справі №23/15-63 та прийняти нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на неповне з'ясування судом  обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що у листі від 30.05.2006 року вказано, що
відремонтовано автомобіль, а саме кабіна є складовою частиною цього автомобілю,
згідно висновку експерту від 16.06.2004 року пошкоджена кабіна підлягає заміні
внаслідок неможливості  її ремонту,
16.06.2004 року була придбана нова кабіна, а не каркас, як вказано у рішенні
суду, вартістю 10 800 грн. 00 коп., пошкоджена замінена на придбану у період
ремонту автомобілю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1192 Цивільного кодексу України,
розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілій особі, визначається
відповідно до вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої
речі, саме ця вартість у розмірі 14 033 грн. 91 коп. вказана у висновку
експертизи, суд першої інстанції безпідставно стягнув вартість
пошкодженого  майна з урахуванням його
зношеності  в сумі 7 311 грн. 43 коп.,
суд безпідставно виходить з того, що сума 3 000 грн. 00 коп., яку оплатило
позивачеві  Відкрите акціонерне
товариство "Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк, є
компенсацією за ДТП, тоді як, це є авансовим платежем; матеріалами справи
доведено, що у період з 04.06.2004 року по 01.08.2004 року автомобіль
знаходився у відновлювальному ремонті, тому висновок суду, що це спростовує
факт придбання позивачем нової кабіни 16.06.2004 року і висновок щодо
можливості отримання доходів за період ремонту є помилковим.

Крім
того, позивач звертався до суду першої інстанції з клопотанням про проведення
додаткової судової експертизи, яке судом було безпідставно відхилене.

Представник
Відкритого акціонерного товариства "Азовсталь" м.Маріуполь Донецької
області вважає рішення господарського суду Донецької області від 29.11.2007
року по справі №23/15-63 законним та обґрунтованим та просить залишити його без
змін, апеляційну скаргу без задоволення виходячи з того, що позивач не надав
достатніх доказів неотримання ним прибутку в сумі 12 702 грн. 00 коп., реальну
можливість виконання обсягу робіт на вказану суму, оскільки не обґрунтував, що
реальний простій автомобіля складав саме два місяці,  довідка ТОВ "Донецька автобаза" не
свідчить про неможливість експлуатації автомобіля у період ремонту, не підтверджує
виконання даною організацією  ремонтних
робіт, в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать перерахування
позивачем грошових коштів за проведення ремонту; у судових засіданнях позивач  давав пояснення, що він здійснював ремонт
самостійно, відшкодування позивачу вартості відновлюваного ремонту  в сумі 14 033 грн. 91 коп. можливе
тільки  у разі, якщо він поніс
фактичні  додаткові витрати, зв'язані з
придбанням запасних частин, необхідних для ремонту автомобіля та виконанням
ремонтних робіт, у разі надання суду відповідних доказів, у іншому разі
відшкодуванню підлягає тільки безпосередня сума втраченого та пошкодженого
майна у розмірі                      7
311 грн. 00 коп., тобто прямі збитки, а оскільки належні докази суду не надані,
то стягнення 14 033 грн. 91 коп. є безпідставним.

Заявки
на  виконання робіт по перевезенню
вантажів  у період простою  позивачем не надано, розрахунок неотриманого
прибутку у розмірі 12 702 грн. 00 коп. здійснено позивачем виходячи з актів
виконаних робіт за сім місяців 2004 року, які свідчать про те, що замовник
здійснював оплату перевезення вантажів, але витрати по утриманню та
експлуатації автомобіля , амортизаційні відшкодування, витрати по сплаті
заробітної плати, податки сплачувались позивачем, тобто, за своєю правовою
природою сума 12 702 грн. 00 коп. є сумою валового прибутку, а не сумою
недоотриманого прибутку. Позивач не довів суду факту здійснення підприємницької
діяльності у вигляді перевезень вантажу на законних підставах, оскільки у
матеріалах справи відсутня ліцензія на здійснення такої діяльності.

Крім
того, у наданій позивачем квитанції до приходного касового ордеру №112             від 11.06.2004 року на
підтвердження покупки нової кабіни до автомобілю, вказано номер проданої йому
кабіни -  НОМЕР_3, але згідно виданому у
2003 році технічному паспорту на
автомобіль, що потрапив у ДТП, номер кабіни також вказано -НОМЕР_3, що
унеможливлює визнання вказаного документу належним доказом у справі в зв'язку з
його  суперечливістю.

Представник
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства
"Ісіда" м.Донецьк у судове засідання не з'явився, про час та місце
судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відкритого акціонерного
товариства "Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк
просить рішення господарського суду Донецької області залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення, оскільки рішення винесено відповідно до норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Донецького апеляційного
господарського суду у відповідності до            ст.ст.28-29 Закону України
"Про судоустрій" та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин
переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що
мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників
сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні з
викладенням нової мотивувальної частини з наступних підстав.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.04.2007 року по справі №23/15-63, скасовано рішення
господарського суду Донецької області від 09.10.2006 року та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року в частині
позовних вимог про стягнення 14 033 грн. 91 коп. вартості ремонту автомобіля та                        12 702 грн. 00 коп.
неотриманого прибутку і в цій частині справу передано на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

В решті постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року по справі №23/15-63
залишено без зміни (арк. справи 33, том 2).

Тобто судом розглядаються позовні вимоги
про стягнення збитків в сумі                           14 033 грн. 91 коп.
вартості ремонту автомобіля та 12 702 грн. 00 коп. неотриманого прибутку на
підставі ст.ст. 224, 225, 226 ГК України (арк. справи 26, том 1).

В обґрунтування позовних вимог про
стягнення вартості ремонту автомобіля КамАЗ-5410 сідельний тягач, реєстраційний
номер НОМЕР_1, позивач посилається на висновок автотоварознавчого дослідження
№2621 від 16 червня 2004 року, яким встановлено, що вартість відновлюваного
ремонту пошкодження автомобіля складає 14 033 грн. 91 коп., майнової шкоди 7
311 грн. 43 коп. (арк. справи 32, том 1); накладну №16/06                             від 16.04.2004
року (арк. справи 200, том 1), яка підтверджує придбання кабіни КамАЗ у
Приватного підприємства "Ісіда" м.Донецьк; квитанцію до прибуткового
касового ордеру №112 від 16.06.2004 року (арк. справи 182, том 1), яка
підтверджує оплату за придбану кабіну до автомобіля КамАЗ; вирок Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя          від
27.10.2004 року (арк. справи 30, том 1).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 м.Донецьк належить
автомобіль КамАЗ-5410, державний номер НОМЕР_1 (арк. справи 268, том 1).

02.06.2004 року о 16 год. 00 хвил. на
залізничній станції "Чугунна", яка розташована на території
відповідача, сталось зіткнення автомобілю КамАЗ-5410, державний номер НОМЕР_1,
що належить позивачу на праві власності та тепловоза під керуванням робітників
відповідача ОСОБА_2. та ОСОБА_3., у результаті чого було пошкоджено автомобіль
позивача.

Вироком Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя від 27.10.2004 року встановлено, що автомобіль КамАЗ-5410,
державний номер НОМЕР_1 прибув на територію комбінату, де в результаті
порушення правил безпеки руху з боку локомотивної команди, сталося зіткнення з
тепловозом, яким керували працівники відповідача, а саме ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
у зв'язку з чим робітники відповідача ОСОБА_2. та ОСОБА_3. були визнані винними
по ч.1 ст.276 КК України, оскільки порушили правила безпеки залізничного руху
(арк. справи 30, том 1).

Згідно ст.1192 ЦК України, суд може
зобов'язати особу, яка спричинила збитки, відшкодувати їх у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення речі.

Відповідно до висновку автотоварознавчого
дослідження спеціаліста ТОВ "Експерт" №2621 від 16.06.2004 року,
вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля складає 14 033 грн. 91
коп., майнової шкоди 7 311 грн. 43 коп. (арк. справи 32, том 1).

Якщо для відновлення попереднього стану
речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були використані нові
вузли, деталі, комплектуючи частини іншої модифікації, що випускаються взамін
знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду не
вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених
частин попередньої модифікації (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України
№6         від 27.03.1992 року "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди
при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від
форм власності").

16.06.2004 року позивач придбав у
Приватного підприємства "Ісіда" м.Донецьк нову кабіну до автомобіля
КамАЗ на суму 10 800 грн. 00 коп., що підтверджується накладною №16/06 (арк.
справи 200, том 1); квитанцією до прибуткового касового ордеру №112                від 16.06.2004 року (арк.
справи 182, том 1).

Вартість нової кабіни автомобіля КамАЗ
в сумі 10 800 грн. 00 коп. експертом враховано в кошторисі вартості ремонту, в
розділі "Вартість вузлів та деталей", який додається до висновку
автотоварознавчого дослідження спеціаліста №2621 від 16.06.2004 року (арк.
справи 44, том 1).

Роботи по заміні пошкодженої кабіни
автомобіля КамАЗ-5410 на нову здійснювались позивачем самостійно, в ремонтній
зоні ТОВ "Донецька автобаза", це не заперечує позивач (арк. справи
67, том 2, пояснення позивача).

Матеріалами справи не підтверджується, що
роботи по ремонту інших складових, конструкцій автомобілю КамАЗ-5410 та роботи
по заміні кабіни здійснювались іншими організаціями та не підтверджується
реальна вартість цих робіт.

Відповідно до ст.ст. 54, 57 ГПК України,
позивач в позовній заяві повинен викласти докази, які підтверджують його
вимоги, а також додати до заяви необхідні документи.

Посилання скаржника на договір №32 від
11.01.2004 року, який укладений між
ТОВ "Донецька автобаза" та позивачем (арк. справи 111, том 1)
та довідку №112
від 13.07.2005 року (арк. справи 104, том 1) в підтвердження здійснення
ремонту на підставі договору №32, судовою колегією не приймаються до уваги,
оскільки, відповідно до  ст.33 ГПК
України, позивач не надав ніяких документів (актів виконаних робіт, які саме
роботи виконувались за цим договором та докази оплати робіт за договором
№32                                від
11.01.2004 року) в підтвердження того, що ТОВ "Донецька автобаза"
проводила відновлюванні ремонтні роботи.

Крім того, договор №32 від 11.01.2004
року передбачає техобслуговування автомобіля; проведення передрейсового
медогляду водіїв; з пояснень позивача, наданих до суду  вбачається, що позивач самостійно виконував
роботи в ремонтній зоні ТОВ "Донецька автобаза" (арк. справи 67, том
2).

Таким чином, реальна вартість втраченого
майна на момент розгляду справи складає                     10 800 грн. 00 коп. За
вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя                      від 27.10.2004 року на
підставі експертного висновку №2621, вартість матеріальної шкоди, з технічної
точки зору, складає 7 311 грн. 43 коп., з урахуванням зношеності пошкодженого
майна.

Доводи скаржника, що розмір збитків
визначається відповідно до вартості виконаних робіт і ця вартість у розмірі 14
033 грн. 91 коп. зазначена у висновку експерта, яка підлягає стягненню судовою
колегією не приймаються до уваги, оскільки, згідно ст.1192 ЦК України, розмір
збитків відшкодовується відповідно до реальної вартості, а не просто
вартості.

Посилання скаржника на п.1 ст.225 ГК
України, що до складу збитків включається вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно вимог законодавства, тому сума 14 033
грн. 91 коп. підлягає задоволенню, судовою колегією не приймається до уваги,
оскільки склад збитків, порядок їх розрахунку і доказування залежить не від
характеру (виду) правопорушення, а від характеру ситуації, яка виникла у
потерпілого суб'єкта у зв'язку з порушенням.

Відносно незадоволення клопотання від
04.10.2007 року про призначення додаткової судової експертизи (арк. справи 65,
том 2), суд першої інстанції обґрунтовано визначив недоцільним призначати
судову експертизу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем
замінена пошкоджена кабіна автомобіля КамАЗ на нову. Матеріалами справи не
підтверджується, що пошкоджена кабіна знаходиться у позивача на зберіганні.
Крім того, суд першої інстанції посилається на пояснення позивача, який
пояснив, що пошкоджена кабіна здана в металобрухт (арк. справи 70, том 2).

В апеляційній скарзі апелянт не
спростовує це.

Відповідно до ст.1172 ЦК України,
організація повинна відшкодовувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під
час виконання ними трудових (службових) обов'язків.

Оскільки всі дії працівників, коли вони
вчиняються для виконання певних трудових (службових) та інших обов'язків,
юридично прирівнюються до дій юридичної особи, то й у разі завдання шкоди вони
діють від імені та в інтересах зазначених роботодавців. Тому і вина за завдану
шкоду має розглядатись як вина зазначеної юридичної особи.

Покладаючи відповідальність на відповідача
на підставі ст.ст. 1172, 1187, 1192 ЦК України, судова колегія має на увазі,
що, згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992
року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної
майну, незалежно від форм власності" (із змінами, внесеними постановами №7
від 8 липня                  1994 року,
№11 від 30.09.1994 року, №15 від 25.05.1998 року та №9 від 24.10.2003 року),
шкода, заподіяна особі і майну громадянина або ману юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи, а пунктом 5 постанови - відповідальність
юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно
шкоду, перебуває з даною організацією у трудових відносинах і шкоду заподіяно
нею у зв'язку з виконанням трудових обов'язків незалежно від

того
постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона
була працівником цієї організації.

Таким чином, оскільки матеріалами справи
доведена наявність протиправних дій відповідача, вина та причинний зв'язок між
збитками позивача та діями відповідача, то відповідач повинен відшкодувати
позивачу реальну вартість втраченого майна в сумі                   10 800 грн. 00 коп.

Стосовно вимог про стягнення 12 702 грн.
00 коп. неотриманого прибутку за весь час вимушеного простою з червня по
серпень 2004 року на підставі ст.ст.224, 225 ГК України, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив, оскільки неотриманий прибуток не може вимірюватись
розміром здійснених витрат, оскільки отримання прибутку означає не
відтворення витрат, а отримання додаткової вартості від витрачених коштів.

Посилання позивача на договір від
30.06.2003 року, який укладений між ним та Відкритим акціонерним товариством
"Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк на здійснення
транспортних послуг, за яким був би ним отриманий прибуток, а саме оплата за
транспортні послуги з червня по серпень 2004 року в сумі 12 702 грн. 00 коп.
(арк. справи 28, том 1), акти виконаних робіт від 31.01.2004 року, 01.03.2004
року, 30.04.2004 року, 31.05.2004 року, 31.08.2004 року, 30.09.2004 року,
31.10.2004 року (арк. справи 42-48, том 1), розрахунок (арк. справи 76, том 1)
не приймаються до уваги, оскільки це не неотриманий прибуток, це відтворення
витрат.

Позивач не довів відсутності
заборгованості у розрахунках з Відкритим акціонерним товариством
"Науково-виробниче підприємство "Техмет" м.Донецьк та не надав
доказів отримання додаткової вартості від витрачених коштів, які отримані за
договором                       від
30.06.2003 року.

Відповідно до ст.ст.54, 57 ГПК України,
позивач у позовній заяві повинен викласти докази, які підтверджують його
вимоги, а також додати до заяви необхідні документи.

Суд першої інстанції в рішенні
посилається на те, що видача наказу про стягнення з відповідача суми 7 311 грн.
43 коп. матеріальної шкоди на користь позивача буде після повернення стягнутої
суми за раніше прийнятим рішенням від 13.12.2005 року за наказом про примусове
виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду                  від 03.01.2006 року (див.
резолютивну частину рішення від 29.11.2002 року).

Стаття 122 ГПК України регулює підстави та
порядок повернення грошових сум, одержаних стягувачем при скасуванні чи зміни
рішення, згідно з яким вони були передані стягувачеві. Відповідно до ч.2 ст.122
ГПК України, видача наказу про повернення стягнутих грошових сум провадиться
господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана
керівником чи заступником керівника і головним бухгалтером про те, що суму,
стягнуту за раніше прийнятим рішенням списано установою банку.

В матеріалах справи відсутня заява та
довідка ВАТ "Азовсталь" м.Маріуполь про те, що суми стягнуті за
попереднім рішенням

Посилання суду першої інстанції на платіжне
доручення №                               від 08.02.2006
року на суму 23 864 грн. 55 коп. (арк. справи 88, том 2), судовою колегією не
приймається до уваги, оскільки, відповідно до ст.36 ГПК України, до суду
подаються оригінали письмових доказів або їх копії. Надане суду першої
інстанції платіжне доручення № не засвідчене.

З урахуванням зазначеного, рішення
господарського суду Донецької області                      від 29.11.2007 року
змінити; абзац 2, 3 мотивувальної частини на сторінці 5 та абзац 3 резолютивної
частини рішення господарського суду Донецької області від 29.11.2007 року виключити;
абзац 2 резолютивної частини викласти в такий редакції: "Позовні вимоги
позивача задовольнити в сумі 10 800 грн. 00 коп. матеріальної шкоди; стягнути з
відповідача на користь позивача 10 800 грн. 00 коп. матеріальної шкоди; витрати
по сплаті держмита за подання позову в сумі 108 грн. 00 коп., витрати на
технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., витрати по
сплаті держмита за подання апеляційної скарги в сумі               54 грн. 00 коп."

В решті рішення залишається без змін.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 29.11.2007 року по справі
№23/15-63 змінити.

Абзац 2, 3 мотивувальної частини на
сторінці 5, абзац 3 резолютивної частини рішення виключити.

Абзац 2 резолютивної частини викласти в
наступній редакції:

Позовні вимоги Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк до Відкритого акціонерного
товариства "Азовсталь" м.Маріуполь Донецької області задовольнити в
сумі 10 800 грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Азовсталь" м.Маріуполь Донецької області на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк 10 800
грн. 00 коп. матеріальної шкоди; витрати по сплаті держмита за подання позову в
сумі 108 грн. 00 коп., витрати на технічне забезпечення судового процесу в сумі
118 грн. 00 коп., витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги в
сумі 54 грн. 00 коп.

В решті рішення господарського суду
Донецької області від 29.11.2007 року по справі            №23/15-63 залишити без змін.

Господарському суду Донецької області
видати наказ.

Головуючий          Н.В.
Акулова

Судді:          Т.Д.
Геза

О.М.
Дзюба

Надруковано: 7 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3, 4 - третім особам

5-у справу

6-ГСДО

7-ДАГС