ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 21/219/06

Судова колегія Вищого господарського суду
України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційні скарги

1. Державної госпрозрахункової
установи «Агентство з питань банкрутства», м. Київ; 2.  ПП «Базіс Стандарт», м. Запоріжжя

на постанову   та рішення

від 08.08.2007 р. Запорізького
апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. господарського суду
Запорізької області

у справі

№ 21/219/06 господарського
суду Запорізької області

за позовом

ВАТ «Мелітопольський елеватор», м.
Мелітополь

до

1.  ВАТ «Мелітопольський консервний завод», м.
Мелітополь; 2.  ПП «Базіс Стандарт», м.
Запоріжжя; 3.  Державна
госпрозрахункова установа «Агентство з питань банкрутства»в особі Запорізької
філії

треті особи

1.  гр. ОСОБА_1., м. Мелітополь; 2.  гр. ОСОБА_2, м. Мелітополь; 3.  гр. ОСОБА_3., м. Донецьк

про

визнання публічних торгів такими,
що не відбулися, та визнання недійсним договору купівлі-продажу частини
комплексу будівель, споруд

в судовому
засіданні взяв участь представник:

позивача

Безух А.М., доруч.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 14.05.2007 р. (суддя Черкаський В.І.) позов задоволено
частково, визнано повторні публічні торги (аукціон) від 12.05.2005 р. з
реалізації майна ВАТ “Мелітопольський консервний завод”, що проводилися
Державною госпрозрахунковою установою “Агентство з питань банкрутства” в особі
філії в Запорізькій області та ліквідатором ВАТ “Мелітопольський консервний
завод”, в частині реалізації лоту № 1 незаконними.

Разом з тим, визнано недійсним
договір купівлі-продажу частини комплексу будівель, споруд від 30.07.2005 р.,
укладений між ВАТ “Мелітопольський консервний завод” та ПП “Базіс
Стандарт”.

Постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 08.08.2007 р. (судді: Шевченко Т.М.
-головуючий, Мойсеєнко Т.В., Юхименко О.В.) апеляційні скарги Державної
госпрозрахункової установи “Агентство з питань банкрутства” в особі філії в
Запорізькій області та ПП “Базіс Стандарт” залишено без задоволення, а рішення
господарського суду Запорізької області від 14.05.2007 р. -без змін.

Не погоджуючись з винесеними
судовими рішеннями, Державна госпрозрахункова установа “Агентство з питань
банкрутства” в особі філії в Запорізькій області та ПП “Базіс Стандарт”
звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких
просять скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від
08.08.2007 р. і рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.2007
р. та прийняти нове рішення, яким в позові ВАТ “Мелітопольський елеватор”
-відмовити.

На думку заявників касаційних
скарг, судами першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема ст. 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. 16
Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення учасника
судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено попередніми судовими інстанціями, 07.04.2005 р. в газеті
"Голос України" № 63 (3563) опубліковане оголошення про продаж ВАТ
"Мелітопольський консервний завод" та Державною госпрозрахунковою
установою "Агентство з питань банкрутства" в особі філії в
Запорізькій області з повторних публічних торгів (аукціону) майна ВАТ
"Мелітопольський консервний завод", розташованого за адресою: м.
Мелітополь, АДРЕСА_1, у т.ч. лоту 1 -"будівля пральні з сіньми",
загальною площею 95,6 кв.м.

12.05.2005 р. Державною
госпрозрахунковою установою "Агентство з питань банкрутства" в особі
філії в Запорізькій області були проведені публічні торги (аукціон) з продажу
майна ВАТ "Мелітопольський консервний завод", розташованого за
адресою: м. Мелітополь, АДРЕСА_1, у тому числі лоту 1 -"будівля пральні з
сіньми", загальною площею 95,6 кв.м". Ціна продажу лоту  1 склала 1 300 грн.

В результаті проведення торгів
переможцем визнано - ПП "Базіс Стандарт".

30.07.2005 р. на підставі протоколу
№ 1 аукціону між ВАТ "Мелітопольський консервний завод" та ПП
"Базіс стандарт" укладено договір купівлі-продажу частини комплексу
будівель та споруд (далі -договір), за яким продавець (в особі ліквідатора)
продав, а покупець купив 1/500 частину комплексу будівель та споруд,
розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, АДРЕСА_1.

Зазначений комплекс будівель та
споруд складається з 44-х будівель і споруд та ємкостей, позначених на плані за
№ 2-4.

Для організації проведення торгів
03.01.2003 р. між відповідачем (І) та відповідачем (ІІІ) було укладено договір
№ 04/1-1 відповідно до якого відповідач (І) (замовник) доручив відповідачу
(ІІІ) (виконавець) виконання зобов'язань з організації проведення реалізації
його активів. Перелік активів, що підлягають реалізації, визначається за
письмовими заявками замовника, які є невід'ємною частиною цього договору
(п.2.1.1 договору).

04.04.2005 відповідач (І) доручив
відповідачу (ІІІ) реалізувати будівлю пральні з сіньми загальною площею 95,6
кв.м. (том І а.с. 70).

30.03.2005 р. комітет кредиторів
вирішив реалізувати майно, що входить до складу ліквідаційної маси із зниженням
стартової ціни на 30% для продажу лотів на повторних торгах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що  станом на
12.05.2005 р. майно - комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: м.
Мелітополь, АДРЕСА_1, в тому числі об'єкти, зазначені у лоті № 1, належав на
праві спільної часткової власності (із зазначенням часток без виділення в
натурі) наступним особам: гр-ну ОСОБА_2 - 9/1000 часток; гр-ну ОСОБА_1. -
7/250; ВАТ "Мелітопольський елеватор" - 179/200, ВАТ
"Мелітопольський консервний завод" - 63/1000.

Відповідно до ст. 356 Цивільного
кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з
них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ст. 362 Цивільного кодексу
України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник
має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною
для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних
торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку,
вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.  Якщо інші співвласники відмовилися від
здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо
нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом
десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати
свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної
часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору
покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з
порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов
про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач
зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором
повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в
один рік. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві
спільної часткової власності іншій особі не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що
в порушення вищезазначених вимог ВАТ "Мелітопольський консервний
завод" не повідомляв інших співвласників про намір продати свою частку
після прийняття рішення комітетом кредиторів 30.03.2005 р. про продаж майна з
повторних публічних торгів.

Крім того, в процесі розгляду
справи сторони та треті особи не надали доказів виділу у натурі частки майна,
що є у спільній частковій власності комплексу будівель та споруд, розташованих
за адресою: м. Мелітополь, АДРЕСА_1.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про те, що на відкриті торги, згідно з
оголошенням та Протоколом проведення торгів, було виставлено та продане майно,
яке належало на праві власності не тільки ВАТ "Мелітопольський консервний
завод", а отже проведення зазначених торгів не можна вважати такими, що
відповідали закону.

Враховуючи викладене, суди на
підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України правомірно визнали
недійсним договір купівлі-продажу частини комплексу будівель, споруд від
30.07.2005 р., укладений між ВАТ "Мелітопольський консервний завод"
та ПП "Базіс стандарт", як такий, що не відповідає вимогам ст. 362
Цивільного кодексу України в частині переважного права співвласників на купівлю
часток комплексу будівель та споруд.

За таких обставин, перевіривши у
відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та
постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про
те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК
України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування
своїх вимог і заперечень докази; належним
чином  проаналізували відносини
сторін.

Суд апеляційної інстанції,
відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно
з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданих
апеляційних скарг. Висновки апеляційного господарського суду ґрунтуються на
доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного
законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова
відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі
змінами та доповненнями.

Таким чином, твердження заявників
касаційних скарг про порушення і неправильне застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та процесуального права при прийнятті судових
рішень у справі не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для їх
зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та
керуючись  ст. ст. 203, 215, 356, 362
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1115, 1117, 1119
-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги Державної
госпрозрахункової установи «Агентство з питань банкрутства»та ПП «Базіс
Стандарт»залишити без задоволення.

2.          Постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 08.08.2007 р. та рішення господарського суду
Запорізької області від 14.05.2007 р. у справі № 21/219/06 залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко