ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 22-28/218-07-4701
Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді:
Суддів:                   Єрмілова Г.А.
При секретарі:         Толок В.В.
ПП ОСОБА_1 -ОСОБА_2, довіреність б/н від 09.12.2007р.;
птахофабрика” -Черкес В.О., довіреність б/н від 01.11.2007р.;
Розглянувши апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
рішення
господарського суду Одеської області від 21.11.07р.

по справі  № 22-28/218-07-4701

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства
„Отрадівська птахофабрика”

про стягнення 124 192,98 грн.

та

за
зустрічним позовом
Відкритого акціонерного товариства „Отрадівська птахофабрика”

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення 24 230 грн.

ВСТАНОВИЛА

Рішенням
господарського суду Одеської області від 21 листопада 2007 року (суддя
Торчинська Л.О.) позовну заяву ПП ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто з  ВАТ „Отрадівська птахофабрика” заборгованість
у розмірі  124192,98 гривень, витрати по
сплаті держмита у сумі 1242 гривень та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі
118 грн., а  у задоволенні зустрічного
позову Відкритого акціонерного
товариства „Отрадівська птахофабрика” до Приватного підприємця  ОСОБА_1 про стягнення 24320 гривень
відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з зазначеним рішенням, Відкрите акціонерне товариство „Отрадівська
птахофабрика” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його
скасувати,  відмовити в задоволенні
позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в повному обсязі та задовольнити
зустрічний позов ВАТ «Отрадівська птахофабрика», посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, та вважає, що господарський суд при
розгляді справи неповно з'ясував обставини справи, що привело до прийняття
неправильного рішення.

Також
скаржник зазначає, у порушення вимог ст. 662 ЦК України  позивач не надав Сертифікат походження
товару, а також посвідчення про кондиційність поставленого ним товару.

Крім
того, в апеляційній скарзі зазначається, що місцевим господарським судом були
припущені порушення ст. 104 ГПК України, що призвело до прийняття неправильного
по суті та явно упередженого рішення.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши
обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Як
встановлено та підтверджено матеріалами справи, 29 травня 2006 року між ПП
ОСОБА_1 та ВАТ “Отрадівська птахофабрика” було укладено договір купівлі-продажу
№ 4. Відповідно до умов договору продавець (позивач) зобов'язувався передати у
власність покупця (відповідач) насіння сої у кількості 19 тон на суму 74100
гривень та вітавакс у кількості 50 літрів на суму 2525 гривень., а покупець
зобов'язується прийняти вищевказаний товар та оплатити його вартість, загальна
сума якого становить 76625 гривень. Свої зобов'язання з приводу оплати за товар
покупець (відповідач по справі) відповідно до п. 4.1. даного договору
зобов'язувався здійснити до 01 вересня 2006 року.

29
травня 2006 року на виконання умов договору ПП ОСОБА_1 було відвантажено ВАТ
“Отрадівська птахофабрика” товар, асортимент і кількість якого в повній мірі
відповідав умовам договору купівлі-продажу № 4 від 29.05.2006 року, про що
свідчить довіреність № 472130 від 29 травня 2006 року, якою ВАТ “Отрадівська
птахофабрика” уповноважено Кондратова Сергія Івановича на прийняття даного
товару та видаткова накладна № 14 від 29 травня 2006 р., відповідно до якої
Кондратовим Сергієм Івановичем було отримано відповідний товар. Таким чином, ПП
ОСОБА_1 виконано всі зобов'язання, відповідно до договору купівлі-продажу № 4
від 29.05.2006 року перед ВАТ “Отрадівська птахофабрика” в повній мірі.
Відповідач, у свою чергу, зобов'язання щодо оплати вартості товару у
відповідності до п. 4.1 договору не виконав, оплату до 01 вересня 2006 року за
поставлений товар не здійснив, чим порушив взяті на себе зобов'язання за
договором купівлі-продажу № 4 від 29.05.2006 року .

Дослідивши
матеріали справи, оцінивши усі докази в сукупності, судова колегія вважає
висновки суду першої інстанції щодо задоволення первісного позову про стягнення
з ВАТ „Отрадівська птахофабрика ” на користь ПП ОСОБА_1 заборгованості у
розмірі  124192,98 гривень, витрат по
сплаті держмита у сумі 1242 гривень та витрат на ІТЗ судового процесу у сумі
118 грн. обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню  з наступних підстав:

Правовідносини
сторін, що встановлені договором купівлі-продажу від 29 травня 2006 року за №
4,  регулюються загальними нормами
цивільного права щодо виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу.

Таким
чином, підлягає застосуванню припис ст.526 ЦК України, згідно до чого
зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов
договору.                     Згідно
статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших нормативних актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно
статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань.

Частиною
першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за
правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Згідно
частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного
законодавства.

Пунктом
8.2. договору купівлі-продажу № 4 від 29.05.2006 року передбачено, що ВАТ
“Отрадівська птахофабрика”за прострочку строків оплати за товар сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової (кредитної) ставки НБУ від недосплаченої суми.

Згідно
частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання
за кожен день прострочення виконання.

Частиною
6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким
чином, ПП ОСОБА_1  правомірно нарахована
пеня за перших шість місяців у розмірі 6495,28 (шість тисяч дев'яносто п'ять)
гривень двадцять вісім копійок.

Пунктом
8.2. договору передбачено, що за прострочку терміну оплати більш ніж на 30
(тридцять) днів нараховується штраф у розмірі 50 % від суми недооплати.

Частиною
2 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Позивачем
було нараховано штраф у розмірі 38312,50 (тридцять вісім тисяч триста
дванадцять) гривень п'ятдесят копійок.

Відповідно
ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний, на вимогу
кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за
весь час прострочки. Позивачем нараховано індекс інфляції у розмірі 858.20
(вісімсот п'ятдесят вісім) гривень двадцять копійок.

Відповідно
до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний на вимогу кредитора при сплаті
боргу врахувати 3% річних, від простроченої суми, що становить 1902 (одна
тисяча дев'ятсот дві) гривні.

Згідно
частини 1 статті 551 Цивільного кодексу України сплата (передання) неустойки не
звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Що
стосується  позовних вимог ВАТ
«Отрадівської птахофабрики»у зустрічному позові за яким скаржник просить
стягнути з  ПП ОСОБА_1 втрачену вигоду у
розмірі 24320 гривень, то судова колегія погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні цього позову.

У п. 1 ст. 666 ЦК України, яка
визначає правові наслідки  невиконання
продавцем  обов'язку  передати
приналежності  товару та
документи, що стосуються товару, вказано, якщо
продавець не передає покупцеві
приналежності  товару та
документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром  відповідно
до   договору   купівлі-продажу   або
актів цивільного
законодавства,  покупець має право
встановити розумний строк для їх передання.

Оскільки
з моменту направлення ВАТ “Отрадівська птахофабрика” документів, що стосуються
товару, останнім більше року на адресу ПП ОСОБА_1 не направлялося жодних
претензій з приводу якості, кількості, комплектності товару, який є предметом
договору купівлі-продажу № 4 від 29.05.2006 року, тому судова колегія вважає,
що місцевий суд дійшов правильних висновків про те, що товар покупцем (у даному
випадку ВАТ «Отрадівська птахофабрика») прийнятий повністю без претензій, тому
зобов'язання щодо передачі товару, як встановлено у ст. 662 ЦК України,   ПП ОСОБА_1 зі свого боку виконала повністю.

То
того ж, як вбачається з матеріалів справи, ПП ОСОБА_1 на адресу  ВАТ “Отрадівська птахофабрика” 20.06.2006р.
була направлена копія сертифікату на “Вітавакс” атестат на насіння сої та
посвідчення про кондиційність насіння, свідченням чого є квитанція та опис
поштового відправлення від 20.06.2006р.

Відповідно
до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України збитки, в тому числі і
упущена вимога підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення.

ПП
ОСОБА_1 не здійснено жодного порушення договору купівлі-продажу № 4 від
29.05.2006 року, а всі зобов'язання останнім виконано в повному обсязі та у
відповідні строки, крім того, ПП ОСОБА_1 не було допущено і господарського
правопорушення, тому відсутні підстави для відшкодування втраченої вигоди.

Як
встановлено ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовою
колегією не приймаються доводи скаржника про неповідомлення його про час та
місце судового засідання, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та
повідомленнями про вручення 19.11.2007р. поштового відправлення, а саме ухвали
про відкладення судового засідання від 09.11.2007р.

Таким
чином, судова колегія, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин
справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку, що рішення господарського суду Одеської  області
від  21 листопада 2007 року у
справі № 22-28/218-07-4701 відповідає вимогам чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст.85, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення
господарського суду Одеської
області  від  21 листопада 2007 року  у справі № 22-28/218-07-4701  залишити без змін, а апеляційну скаргу ВАТ
„Отрадівська птахофабрика” без задоволення.

Головуючий суддя
Воронюк О.Л.

Суддя
Єрмілов Г.А.

Суддя
Лашин В.В.

Постанова підписана 05.03.2008р.