ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 2-9/4384-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:

Шевчук С.Р.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Бернацької Ж.О.,

розглянув касаційну скаргу

Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р.

у справі

№2-9/4384-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус"

до

Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму"

про

стягнення 70035,69грн.,

за участю представників:

-          позивача: не з'явилися;

-          відповідача: Вербицька Т.А., дов. №3/ю від 09.01.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007р. Кримське республіканське виробниче підприємство "Кримтролейбус" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму про стягнення збитків у розмірі 70035,69грн., завданих діями відповідача майну позивача, посилаючись на приписи ст.ст.224-226 ГК України.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.09.2007р. у справі №2-9/4384-2007 (суддя Пєтухова Н.С.) замінено відповідача Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму на Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму", а у позові відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі №2-9/4384-2007 (колегія суддів у складі головуючого судді Борисової Ю.В., суддів Гонтаря В.І., Плута В.М.) апеляційну скаргу Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.09.2007р. у справі №2-9/4384-2007 - без змін.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р., позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі №2-9/4384-2007 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання 13.03.2008р. представники позивача не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за відсутності представників позивача.

Відзив на касаційну скаргу позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду наданий не був, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій з матеріалів справи, 29.09.2006р. працівниками Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму, правонаступником якого є відповідач, при проведенні аварійно-поновлювальних робіт з ліквідації пориву водоводу за адресою: вул. Кірова в місті Ялта, була пошкоджена кабельна лінія постійного струму 600В фідера №2 тягової підстанції №24, що забезпечує електропостачання контрактної мережі тролейбусних маршрутів міста Ялта, та зупинено рух тролейбусів.

06.10.2006р. працівниками відповідача були завершені роботи з ремонту пошкодженої ділянки кабельної лінії і за підписами посадових осіб відповідача та посадової особи Ялтинської міської електричної мережі відкритого акціонерного товариства "Крименерго" був складений акт від 07.10.2006р. стосовно того, що КЛ-0,6 кВ від ТПГС-24 до навантаження, розташованих в районі вул. Кірова, готові до експлуатації, випробування опору ізоляції проведені. Після усунення аварії на водоводі і засипки траншеї землею, рух тролейбусів на зазначеній ділянці було відновлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, застосував до спірних правовідносин приписи ст.ст.22, 614, 622 ЦК України, з'ясувавши, що відповідач вжив усіх заходів і виконав зобов’язання належним чином, зокрема: попередив про аварійні роботи, запитав схему розташування кабельних мереж, відновив порушений кабель, провів випробування кабелю, дійшов висновку про відсутність провини відповідача і виправлення ним пошкодженого майна позивача, що є підставою для відмови у відшкодуванні збитків.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду, вірно визнав помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ст.ст.614, 622 ЦК України, внаслідок відсутності між сторонами у даній справі договірних зобов’язань, із зазначенням, що правовідносини, які виникли між ними регулюються нормами з відшкодування заподіяної майнової шкоди, до яких слід застосувати приписи ч.1 ст.224 ГК України, за якою учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, право або законні інтереси якого порушено.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно рішення Виконкому Ялтинської міськради №378 від 25.03.2004р. "Про організацію аварійно-поновлювальних робіт на міських комунікаціях, об’єктах вулично-дорожньої мережі", на початку проведення аварійно-поновлювальних робіт на міських комунікаціях підприємства всіх форм власності повинні викликати на місце представників міських служб, з якими узгоджується місце розкопки ґрунту.

Даний обов’язок, як зазначено судом апеляційної інстанції, виконано відповідачем в повному обсязі, а також на місце аварійних робіт був викликаний представник виробничого підприємства "Кримтролейбус".

Врахувавши наведене, суд апеляційної інстанції правильно визнав необґрунтованими твердження позивача щодо його непопередження про виконання ремонтних робіт працівниками відповідача та порушення відповідачем п.3.28 Правил технічної експлуатації електроустановок.

Як встановлено апеляційним господарським судом з матеріалів справи, внаслідок пошкодження відповідачем майна позивача відповідачем були здійснені всі можливі заходи для ремонту пошкодженого майна.

Згідно з п.2.3.29 названих Правил адміністрація підприємства, у віданні якого знаходяться кабельні лінії, повинна періодично повідомляти і інструктувати підприємства і населення району, в якому проходять кабельні траси, про необхідність суворого дотримання "Правил охорони електричних мереж".

Суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення позивача відповідача про наявність у місці проведення земляних робіт кабельних мереж позивача або надання схеми розташування кабельних мереж.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом другої інстанції, надані позивачем розрахунки витрат на поновлення роботи кабельної мережі та додаткових витрат, пов’язаних з виїздом на місце аварії ремонтних бригад, самостійно складені позивачем, не обґрунтовані належними доказами, містять неузгодженості порівняно з обставинами справи, викладеними в позові, і витратами, зазначеними в калькуляції.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про недоведення позивачем підстав для відшкодування збитків, заподіяних відповідачем в результаті проведення аварійних робіт, та недоведення порушень відповідачем встановлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, які є у розмінні ч.1 ст.224 ГК підставами для відшкодування учасником господарських відносин завданих збитків, внаслідок чого суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що не входить до компетенції Вищого господарського суду України згідно ст.ст.1115, 1117 ГПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до норм процесуального права постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у даній справі ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення цього спору, відповідає нормам матеріального права, доводи касаційної скарги Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус" не спростовують висновків господарського суду апеляційної інстанції, у зв’язку з чим підстави для скасування оскаржуваної постанови суду відсутні.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007р. у справі №2-9/4384-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя:

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

Ж. Бернацька