Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2008 р. Справа № 17/417-07

Колегія суддів у складі:

головуючого-судді - Могилєвкін Ю.О., судді –Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі –Гудкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача – Лимарська С.В.

відповідача –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 3808С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 19.11.07 р. по справі № 17/417-07

за позовом – Комунального підприємства «Міськводоканал»Сумської міської ради, м. Суми

до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моя оселя», м. Суми

про зобов’язання вчинити певні дії, -

встановила:

В серпні 2007 р. позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про зобов’язання відповідача встановити побудинкові лічильники, спонукання до укладення договору ОСББ «Моя оселя»в редакції позивача та стягнення з відповідача судових витрат –85 грн. за сплату державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 19.11.2007 р. по справі № 17/417-07 (суддя Коваленко О.В.) в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що позивач повинен укладати договори про водопостачання та водовідведення безпосередньо зі споживачами послуг (власниками квартир), які ним надаються на підставі затвердженого Типового договору, а тому вимоги позивача першої інстанції визнав необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач з рішенням місцевого суду не погоджується, просить його скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

В підтвердження вимог, викладених в апеляційній інстанції, позивач вказує на те, що суд першої інстанції не вірно застосовував положення законів України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків», «Про житлово-комунальні послуги»Господарського кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Перелічені норми права застосовують для врегулювання правовідносин учасників у житлово-комунальній сфері, розмежувавши їх з метою забезпечення дотримання чинного законодавства, прав та обов'язків споживачів, виконавців, виробників. Крім того, одним з першочергових завдань держави є енергозбереження природних ресурсів, яке не можливе без застосування певних механізмів. Так, в даному випадку встановлення побудинкового приладу обліку є обов'язковим заходом на виконання постанови Кабінету Міністрів «Про програму поетапного оснащення наявності житлового фонду засобами обліку та регулювання споживання води і теплової енергії на 1996-2007 року»та заходом, який додатково стимулював би відповідача та споживачів до раціонального водокористування. _

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів «Про програму поетапного оснащення наявного житлового фонду засобами обліку та регулювання споживання води і теплової енергії на 1996-2007 року»у 1996-2005 роках підлягає обов'язковому оснащенню житлового фонду засобами обліку та регулювання споживання води абонентські вводи багатоповерхових будинків, а до кінця 2007 року малоповерхові будинки з одночасним впровадженням поквартирного обліку.

Аналіз витрат води, наданий господарському суду Сумської області, додатково свідчить про необхідність обліку споживаємої води по будинковим приладом обліку. Господарський суд Сумської області проігнорував докази надані позивачем, не вірно застосувавши норми процесуального права, що в свою чергу призвело до невірного застосування норм матеріального права.

Так, суду було направлено копію чинного рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 493 від 30.10.2007 року, яким КП «Міськводоканал»був визначений виробником комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Рішення, на яке посилається господарський суд № 720 від 27.12.2005 року, втратило чинність.

У відповідності із пунктом 20.1 рішення № 238 від 11.12.2002 року «Про затвердження Правил надання послуг з водопостачання та водовідведення водо споживачам міста Суми та приміських населених пунктів»Водоканал несе відповідальність за подачу води до зрізу будівлі. Від зрізу будівлі до крану споживача несе відповідальність за подачу води виконавець. Яким згідно із статтею 1 Закону України від 24.06.2004 року № 1875 «Про житлово-комунальні послуги»є відповідач. У відповідності із пунктом 9.1. він зобов'язаний стежити за станом внутрішньо будинкових мереж, арматури (водорозбірних кранів, вентилів, тощо) та санітарно-технічних приладів на ній (умивальників, ванн, тощо), не допускати витоків води.

Зазначеними нормами права проведено розмежування обов'язків та відповідальності між КП «Міськводоканал»та ОСББ «Моя оселя»у забезпеченні якісною послугою з водопостачання та водовідведення.

Відмовивши в позовних вимогах, господарський суд Сумської області не вірно застосував статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24 червня 2004 року N 1875-ІУ, якою однозначно визначений обов'язок сторін укласти договір: «відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах». Статтею 1 цього ж закону визначено коло учасників таких відносин (управитель, балансоутримувач, виконавець, виробник), тобто укладення господарського договору у даному випадку є обов'язковим для позивача і відповідача, оскільки існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення даного виду договору. У відповідності із статтею 179 Господарського кодексу України, Кабінет міністрів України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Але якщо їх не існує, положення закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24 червня 2004 року N 1875-ІУ не втрачають своєї дії.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, який був дотриманий КП «Міськводоканал».

Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Моя оселя»діє на підставі статуту та Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року N 2866-ІП, статтею 1 якого визначено: «об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) —юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами

Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку.

У разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

Відповідач свого представника, з оформленими належним чином повноваженнями у судове засідання не направив. У своєму листі-поясненні вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим і просить розглянути справу за поданою скаргою без участі свого представника, посилаючись на відсутність грошових коштів на відрядження представника.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог, передбачених зазначеною статтею. Жодних обставин та доказів які є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду позивач не зазначив та не надав.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №732814 Об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку “Моя оселя” зареєстровано виконавчим комітетом Сумської міської ради 09.11.2006 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом №11 від 22.01.2007 р. звернувся до позивача з пропозицією укласти договір на водопостачання та прийом стічних вод з 01.02.2007 р.

Проте, з отриманим від позивача проектом договору відповідач не погодився, про що повідомив КП “Міськводоканал” Сумської міської ради листом від 14.02.2007 р. №17, де зазначив, що вважає за доцільне залишити попередню практику укладання договорів безпосередньо зі споживачами, а не з ним як з юридичною особою.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що в розумінні Закону України “Про об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку” відповідач є споживачем комунальних послуг, а тому на підставі п.п. 1, п.3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” зобов‘язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений позивачем згідно типового договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку” об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України “Про об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку” за наявності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг власники жилих і нежилих приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 22 Закону України “Про об‘єднання співвласників багатоквартирного будинку” передбачено, що за відсутності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг управитель зобов'язаний за рахунок коштів балансоутримувача встановити загальнобудинкові прилади обліку.

Так, позивач не подав суду доказів відсутності у відповідача технічної можливості проведення по квартирного обліку споживання водо-, тепло-, гарячого водопостачання та інших послуг власниками жилих і нежилих приміщень.

Крім того, представник відповідача пояснив в судовому засіданні, що на даний час близько 80% власників квартир встановили поквартирні прилади обліку споживання водо-, тепло-, гарячого водопостачання.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в частині зобов‘язати відповідача встановити побудинкові лічильники є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” (далі за текстом - “Закон”) відносини між учасниками (власник, споживач, виконавець, виробник, балансоутримувач, управитель) у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Підпункт 2 п. 3 ст. 21 Закону зобов‘язує виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно вимог ст. 29 Закону договір на надання житлово-комунальних послуг укладається між власником квартири (споживачем) та балансоутримувачем, якщо останній є виконавцем послуги. В разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договір з іншим виконавцем.

В даному випадку, "іншим виконавцем" є КП "Міськводоканал", яке відповідно до рішення № 720 від 27.12.05 "Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми", з 01.10.05 визначене виробником і виконавцем послуги населенню по місту Суми з водопостачання та водовідведення. Даним рішенням на виконавця послуги покладено обов'язок укласти договори на надання послуг з теплопостачання, холодного і гарячого водопостачання та водовідведення із споживачами за формою Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 № 630 згідно з додатком № 1.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи лист № 4/3-580 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства "Відносно прямих розрахунків з надавачами комунальних послуг" від 13.04.05, відмова КП "Міськводоканал", яке визначене виконавцем відповідних комунальних послуг від укладення договорів на їх надання безпосередньо з мешканцями будинків ОСББ є порушенням чинного законодавства України. Зазначене також підтверджено листом Управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради (а.с. 31).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що позивач повинен укладати договори про водопостачання та водовідведення безпосередньо зі споживачами послуг (власниками квартир), які ним надаються на підставі затвердженого Типового договору, а тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевказане, висновки, викладені в рішенні господарського суду Сумської області відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

У зв’язку з вищевикладеним, керуючись ст. 99; ст. 101 п.3, ст. 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 19.11.2007 р. по справ № 17/417-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

судді Пушай В.І.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписано 01.02.2008 р.