ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/397

23.01.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства «Виробнича фірма «Єврокомплекс»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙГІДРАВЛІКА»

Про                     стягнення 606 700,16грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Шахуріна Г.М.- предст. (дов. від 21.12.2007р.), Кононенко В.Г.- предст. (дов.

від 03.12.2007р.)

Від відповідача Іванов В.В.- предст. (дов. від 03.12.2007р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 606 700,16грн. (387 339,20грн.-основного боргу, 219 360,96грн.-пені), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором поставки №07/14 від 14.07.2006р.

Представник відповідача у судове засідання 05.12.2007р. не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 05.12.2007р. представник позивача надав суду уточнений розрахунок суми пені, а саме, просить суд стягнути з відповідача 219 360,96грн. пені за період з 21.05.2007р. по 10.10.2007р.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 05.12.2007р. відкладено.

У судовому засіданні 26.12.2007р. представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЗ»«ОМФАЛ». Зазначене обґрунтовано тим, що за домовленістю з позивачем, відповідачем було укладено тотожний договір із зазначеним підприємством та здійснено поставку фронтального навантажувача на користь останнього, замість позивача.

Представник позивача в усних поясненнях заперечив проти поданого клопотання, посилаючись на те, що позивач не має договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЗ»«ОМФАЛ»та не погоджував поставку обладнання на його користь, замість здійснення поставки на користь позивача.

Вирішення зазначеного клопотання перенесено судом на наступне судове засідання.

З метою витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи 26.12.2007р. відкладено.

12.01.2008р. судом одержано заяву від позивача про зміну предмету позову, а саме, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість із передоплати у розмірі 387 339,20грн., збитки від інфляції у розмірі 99 914,64грн., 3% річних у розмірі 20 858,07грн., пеню у розмірі 97 493,76грн.

До заяви додано заперечення на клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи –ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ». Заперечення обґрунтовується тим, що зазначене Товариство не має ніякого відношення до позивача і виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань перед Товариством не може бути підставою визнання виконання за договором, який укладений між позивачем та відповідачем.

У судовому засіданні 16.01.2008р. представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому посилається на те, що на виконання умов договору, який укладений з позивачем, відповідач уклав договір з Компанією «DRESSTA Co. Ltd.»та одержав за Актом приймання-передачі від 11.10.2006р. фронтальний навантажувач 560Е. На підставі зазначеного Акту між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання-передачі техніки від 14.09.2006р. та один екземпляр акту був переданий у бухгалтерію покупця за договором для здійснення остаточної оплати. Тобто, відповідач формально виконав свої зобов’язання за договором. У зв’язку з тим, що у позивача виникли фінансові труднощі, позивач запропонував відповідачу укласти договір на поставку вказаного обладнання з підлеглою позивачу компанією - ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ», яке повністю виконає фінансові зобов’язання за поставлений товар. Відповідач у повному обсязі виконав свої зобов’язання перед ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ»щодо поставки фронтального навантажувача DRESSTA 560E. У зв’язку з наведеним, відповідач просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ», витребувати у позивача Акт приймання-передачі техніки від 14.09.2006р., який підписаний між сторонами щодо виконання умов договору в частині передачі устаткування.

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості третьої особи ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ»судом не задовольняється, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що договір, який укладений відповідачем із зазначеною юридичною особою будь-яким чином стосується виконання сторонами зобов’язань за договором №07/14 від 14.07.2006р. та умов договору №07/14 від 14.07.2006р.

Щодо Акту від 14.09.2006р., на який посилається відповідач, то позивач зазначив, про відсутність будь-яких актів, які були б підписані сторонами на виконання умов договору №07/14 від 14.07.2006р.

За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача Акту від 14.09.2006р.

У судовому засіданні 16.01.2008р. судом оголошено перерву до 23.01.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

14.07.2006р. між сторонами укладено договір поставки №07/14, відповідно до умов якого постачальник (відповідач) зобов’язався поставити фронтальний навантажувач DRESSTA 560E у кількості однієї одиниці за ціною 3046668,00грн. за одиницю, у тому числі НДС 20%, покупець (позивач) у свою чергу зобов’язався провести оплату та приймання обладнання, яке передається у строки та в порядку, передбаченими умовами даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна договору формується із загальної вартості обладнання та складає 3046668,00грн. в т. ч. НДС 20%.

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки між сторонами за даним договором здійснюються шляхом перерахування покупцем загальної вартості обладнання, передбаченої п. 2.1 даного договору, на розрахунковий рахунок постачальника, у наступному порядку:

протягом 10 банківських днів з моменту укладення даного договору покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 914000,40грн. в т. ч. НДС 20% (пп. 3.1.1);

протягом 5 банківських днів з моменту здійснення поставки (підписання сторонами Акту приймання-передачі) покупець здійснює перерахунок залишкової суми вартості обладнання –2132667,60грн. в т. ч. НДС 20% (пп. 3.1.2).

Відповідно до платіжного доручення №222 від 19.07.2006р. покупець здійснив передоплату у розмірі 914 000,40грн.

Згідно з п. 1.5 договору строк поставки обладнання - 60 календарних днів з моменту здійснення покупцем авансового платежу згідно з п. 3.1.1 договору.

Проте, у строк до 18.09.2006р. відповідач поставку обладнання не здійснив.

14.02.2007р. та 26.02.2007р. позивач пред’являв відповідачу вимоги про повернення суми здійсненої передоплати, що підтверджується відтисками штемпелів поштових відділень на повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Відповідач частково повернув суму авансового платежу у розмірі 526661,20грн., проте, суму у розмірі 387 339,20грн. станом на час пред’явлення позивачем позову до суду відповідач не повернув.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 387 339,20грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 387 339,20грн. попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на виконання ним зобов’язання, яке передбачено договором поставки №07/14 перед ТОВ «КОЗ»«ОМФАЛ», замість позивача, за домовленістю з останнім, не приймається судом до уваги як недоведене належними засобами доказування.

Твердження відповідача про підписання сторонами Акту приймання-передачі фронтального навантажувача на виконання умов договору поставки №07/14 суд вважає безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що такий Акт був підписаний сторонами договору.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 97 493,76грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 5.3 договору у випадку порушення постачальником строків здійснення поставки обладнання, останній зобов’язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,05% загальної вартості обладнання, яке належить до поставки, за кожен день прострочення виконання зобов’язань.

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено п. 5.3 договору, суд задовольняє зазначену вимогу у відповідності до розрахунку позивача у розмірі 97 493,76грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовим коштами (3% річних) у сумі 20 858,07грн., виходячи із розміру процентів, який передбачений ст. 625 ЦК України та 99 914,64грн. збитків від інфляції.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначена стаття Цивільного кодексу України передбачає відповідальність саме за прострочення виконання грошового зобов’язання, у той час як за договором №07/14 у відповідача перед позивачем виникло зобов’язання із поставки обладнання. Повернення суми попередньої оплати у даному випадку є відповідальністю за неналежне виконання зобов’язання із поставки обладнання, а не грошовим зобов’язанням, яке виникло на підставі договору.

За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙГІДРАВЛІКА»(м. Київ, вул. Кулібіна, 14, кв. 13, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Виробнича фірма «Єврокомплекс»(м. Київ, вул. П. Мирного, 28, ) 387 339,20грн.-основного боргу, 97 493,76грн.-пені, 4848,33грн. - державного мита, 112,60грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій