ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.08
р.
Справа № 24/172

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В. Ломовцевої

При
секретарі судового засідання
В.П.Петровій

за
участю:

Представників
сторін:

від
позивача   ОСОБА_1 - свідоцтво.

від
відповідача   не з'явився.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні справу:

За
позовом Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.
Маріуполь

До
відповідача Приватного підприємства “Фірма “КАРАТ”, м. Маріуполь

про
стягнення 27 000 грн. 00 коп.

СУТЬ
СПОРУ:

Фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Маріуполь звернулась до господарського
суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства “Фірма “КАРАТ”, м.
Маріуполь про стягнення грошових коштів в сумі 27 000,00 грн. як подвійну суму
завдатку.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на договір оренди будівлі, споруди (іншого об'єкта
нерухомості) № 7 від 25.11.2003 р., угоду про завдаток від 25.11.2003р.,
претензію № 1, приписи статей 570, 571 Цивільного кодексу України.

Позивач
наполягає на задоволенні позову, повідомив, що докази передачі завдатку
відповідачу відсутні, що зафіксовано протоколами судових засідань від
25.11.2008р., 01.12.2008р.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, вимоги суду не виконав без поважних причин,
направив клопотання від 01.12.2008 р. про відкладення розгляду справи для
ознайомлення з матеріалами справи.

Дане
клопотання судом не задовольняється у зв'язку зі спливом строку розгляду
справи.

Справа
слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на
захист.

01.12.2008р.
через канцелярію суду надійшла заява, яка по суті є відзивом на позов, якою
відповідач заперечує проти позову та посилається на той факт, що договір
завдатку був підписаний сторонами 25.11.2003 р., тому строк позовної давності
сплинув 25.11.2006р., тобто позивач на теперішній час не має законних підстав на
звернення до суду.

Разом
з тим, інших витребуваних документів відповідач не надав, тому справу
розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2003
р. між Приватним підприємством “Фірма “КАРАТ”, м. Маріуполь (далі -
орендодавець) та Фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Маріуполь (далі - орендар) укладено договір оренди будівлі, споруди
(іншого об'єкта нерухомості) № 7.

Відповідно
до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове
володіння окрему будівлю з підсобними (службовими) спорудами, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30 кв.м.

Згідно
з умовами п. 3.1. договору строк оренди складає один рік з моменту прийняття
орендованого об'єкту за актом здачі - прийому.

25.11.2003
р. сторонами також була підписана угода про завдаток, яка є невід'ємною
частиною договору № 7 від 25.11.2003р., відповідно до якої сторони для
забезпечення точного та належного виконання зобов'язань за договором № 7 від
25.11.2003р., передбачили передплату  в
розмірі 13500,00 грн. , що має статус завдатку.

Відповідно
до ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума, що
видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Згідно
з п.п. 3, 4 даної угоди у разі безпідставної відмови заставодержателя від виконання
своїх обов'язків за вищевказаним договором, останній зобов'язаний повернути
подвійну суму передплати. Заставодержатель зобов'язаний повернути подвійну суму
передплати на протязі трьох місяців з моменту відмови від договору або з
моменту закінчення строку дії договору, якщо заставодержатель не почне його
виконання.

Як
стверджує позивач приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке згідно
із договором оренди мало бути передано йому в оренду, добудоване, але
орендодавець (відповідач) не здійснив жодних дій, спрямованих на виконання
договору оренди.

12.09.2008
р. позивачем на адресу ПП “Фірма “КАРАТ” була направлена претензія № 1, в якій
СПД ОСОБА_1 повідомила про відмову від договору оренди № 7 від 25.11.2003р. та
вимагає повернути їй грошові кошти, сплачені нею за договором завдатку в сумі
13 500,00 грн.

Доказів
того, що відповідачем отриманий даний лист позивачем не надано.

Як на
доказ отримання ПП “Фірма “КАРАТ” суми завдатку від СПД ОСОБА_1 посилається
лише на угоду про завдаток.

Згідно
з приписами ч. 1 ст. 571 Цивільного кодексу України якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та
додатково сплатити суму у розмірі завдатку.

Виходячи
з приписів даної статті вбачається, що якщо порушення зобов'язання сталося з
вини кредитора, він зобов'язаний повернути завдаток боржникові, однак доказів
отримання відповідачем суми завдатку в розмірі 13 500,00 грн. СПД ОСОБА_1 суду
не надано.

Відповідно
до умов безпосередньо договору оренди, а саме п. 4.2., орендна плата
сплачується в безготівковій формі на банківський рахунок або до каси
орендодавця авансом до 20 числа місяця.

Таким
чином умовами як договору оренди, так і угоди про завдаток не встановлено факту
передачі або перерахування завдатку (орендної плати), а визначено лише порядок
оплати.

Згідно
з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.  Докази
подаються сторонами судового процесу.

Таким
чином, обов'язок доказування обставин по справі покладається на позивача,
оскільки він в судовому засіданні та позовній заяві посилається на ці
обставини.

Суд
не погоджується із заявою відповідача про пропущення відповідачем строку
позовної давності, оскільки право вимоги завдатку виникає у позивача після
скоєння дій, передбачених п. 4 угоди про завдаток.

При
таких обставинах, позовна давність до спірних відносин не застосовується.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Маріуполь до Приватного підприємства
“Фірма “КАРАТ”, м. Маріуполь про стягнення грошових коштів в сумі 27 000,00
грн. задоволенню не підлягають у зв'язку із недоведеністю.

Судові
витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні оголошено
рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 570, 571
Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 43,
49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд -

В И Р
I Ш И В :

У
задоволені позовних вимог Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Маріуполь до Приватного підприємства “Фірма “КАРАТ”, м. Маріуполь
про стягнення грошових коштів в сумі 27 000,00 грн. відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10
днів з дня його прийняття.

Суддя