ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2008 р.

№ 29/269-07-5982

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007

у справі

господарського суду

№ 29/269-07-5982

Одеської області

за позовом

Дочірнього підприємства Будівельне управління № 2 Відкритого акціонерного товариства " Одестрансбуд"

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт"

стягнення 56 184,06 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.10.2007 (суддя Аленін О.Ю.) позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт" на користь Дочірнього підприємства Будівельне управління № 2 відкритого акціонерного товариства "Одестрансбуд" 38 979 грн. основного боргу, 8907 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2411,7 грн. 3% річних та 5916,71 грн. пені. В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 (колегія у складі суддів: Туренко В.Б., Бандури Л.І., Поліщук Л.В.) рішення господарського суду Одеської області від 09.10.2007 змінено, викладено пункт 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт" на користь Дочірнього підприємства "Будівельне управління № 2” відкритого акціонерного товариства "Одестрансбуд" 38 979 грн. основного боргу, 8206 грн. інфляційних, 2405,68 грн. 3% річних". В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, товариство з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт" звернулось з касаційною скаргою, просить їх скасувати як такі, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В судове засідання 11.02.2008 представники сторін не з’явились. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи останні повідомлені належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В липні 2007 року Дочірнє підприємство Будівельне управління № 2 відкритого акціонерного товариства " Одестрансбуд" звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт" із позовом (з урахуванням доповнень та уточнень до позовних вимог) про стягнення 38 979 грн. боргу за виконані підрядні роботи, 8907 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2411,70 грн. 3% річних,

16 100,40 грн. пені. Як на підставу вимог позивач послався на договір підряду № 3-14/05Х від 22.03.2005 та договір підряду № 7-21а/05Х від 08.04.2005.

Задовольняючи позов щодо стягнення 38 979 грн. боргу, 8907 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2411,70 грн. 3% річних, 5916,71 грн. пені, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними у справі доказами позивачем доведено факт виконання підрядних робіт в 2005 році на загальну суму 81 274 грн., з урахуванням часткової сплати відповідачем 42 295 грн. вартості виконаних позивачем робіт, заборгованість останнього складає суму 38 979 грн., також судом у зв'язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов'язання стягнуто суму, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних та нараховану позивачем згідно умов договору пеню за несвоєчасну оплату замовником вартості виконаних підрядником робіт.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення місцевого господарського суду, дійшов висновку про те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) за межами встановленого ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України та п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України строку позовної давності в один рік, тому в цій частині вимог слід відмовити на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України, а позов підлягає задоволенню в частині вимог про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та 3% річних, також здійснив перерахунок стягнутих судом першої інстанції сум інфляційних та 3% річних.

Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 є такою, що відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, підстав для її скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський морський рибний порт" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 у справі № 29/269-07-5982 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

Судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан