ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.08                                                                                           Справа № 17/81

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Рівненської обласної спілки споживчих товариств за вих. №16-657/20 від 24.12.2007 р.

на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2007 року

у справі № 17/81 (суддя –Петухов М.Г.)

за позовом ТзОВ «Оптово-роздрібної торгової фірми «Едланд», м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область

до відповідача 1 - Костопільської міської ради, м. Костопіль, Рівненська область

до відповідача 2 - Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, м. Рівне

до відповідача 3 - СП «Хлібокомбінат», м. Рівне

третя особа без самостійних вимог - ТзОВ «Торговий дім»«Едланд», м. Київ

третя особа з самостійними вимогами - Рівненська обласна спілка споживчих товариств, м. Рівне

про визнання недійсними рішень, визнання добросовісним набувачем майна, визнання права власності та зобов‘язання видати свідоцтво про право власності

за участю представників сторін:

від позивача: Лашутін Е.І. –представник (довіреність за вих.. №01/д від 04.01.2007 р.);

від відповідача 1: не з‘явились;

від відповідача 2: Шмід В.В. –начальник правового відділу (довіреність за №61 від 16.01.2008 р.);

від відповідача 3: Бицюк Н.П. –представник (довіреність б/н від 09.10.2007 р.);

від третьої особи 1: не з‘явились;

від третьої особи 2: Овдійчук О.О. –представник (довіреність за вих.. №16-510/20 від 08.10.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.12.2007 р. у справі №17/81 частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібної торгової фірми «Едланд», м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область (надалі –Позивач) до відповідачів – Костопільської міської ради, м. Костопіль, Рівненська область (надалі –Відповідач 1), Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, м. Рівне (надалі –Відповідач 2), СП «Хлібокомбінат», м. Рівне (надалі –Відповідач 3) за участю третьої особи без самостійних вимог - ТзОВ «Торговий дім «Едланд», м. Київ та з участю третьої особи з самостійними вимогами Рівненської обласної спілки споживчих товариств, м. Рівне про визнання недійсними рішень, визнання добросовісним набувачем майна, визнання права власності та зобов‘язання видати свідоцтво про право власності. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібну торгову фірму «Едланд»добросовісним набувачем будівлі універмагу по вул. Грушевського 29 в м. Костопіль Рівненської області. У задоволенні позову в частині зобов‘язання Костопільської міської ради видати ТзОВ «ОРТФ «Едланд»свідоцтво про право власності на будівлю по вул. Грушевського 29 в м. Костопіль Рівненської області –відмовлено. Провадження у справі за вимогою ТзОВ «ОРТФ «Едланд» про визнання за ним права власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського 29, в м. Костопіль, Рівненської області –припинено. За рештою позовних вимог ТзОВ «ОРТФ «Едланд»- провадження у справі припинено за відсутністю предмета спору. У задоволенні позову Рівненської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним договору №02/03 купівлі продажу будівлі універмагу за адресою: м. Костопіль, вул. Грушевського 29 від 25.03.2003 р. –відмовлено.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору –Рівненська обласна спілка споживчих товариств, - не погодившись частково з вищезазначеним рішенням подала апеляційну скаргу (вих. №16 –657/20 від 24.12.2007 р.), в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів справи, а також зазначає, що висновки, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи.

Скаржник вважає, що передчасним є висновок місцевого господарського суду про те, що ТОВ «ОРТФ «Едланд»є власником будівлі універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль на підставі договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р., дійсність якого підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 30.04.2004 р. по справі №11/10-2004. Проте, дане рішення, на думку скаржника, не може являтись преюдиціальним по відношенню до справи №17/81, оскільки у справі №11/10-2004 брала участь лише одна сторона, а саме - Позивач по справі №17/81 –ТОВ «ОРТФ «Едланд», всі решта сторони участі у розгляді справи не брали.

Судом не взято до уваги та не досліджено тих обставин, що під час судового розгляду Позивачем не було надано доказів, які б свідчили про проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р. між ТОВ «ОРТФ «Едланд»та ТОВ «ТД «Едланд». Крім цього, судом не взято до уваги тієї обставини, на думку скаржника, що Позивач знав про те, що будівля універмагу незаконно перебувала у володінні ТОВ «ТД «Едланд»і на момент укладення договору купівлі-продажу не було остаточно вирішено судовими інстанціями спору щодо предмета цього договору.

Скаржник також зазначає, що місцевий господарський суд як на підставу задоволення позову посилається на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.09.2007 р. у справі №14/312, яким визнано право власності ТОВ «ОРТФ «Едланд»на будівлю універмагу, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Костопіль, вул. Грушевського 29, проте такі твердження суду, на думку Скаржника, є безпідставними, з огляду на те, що дані обставини, по-перше не скасовують чинне рішення Господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 р. по справі №10/270, яким визнано право власності на будівлю універмагу за Рівненською обласною споживспілкою, по-друге рішення у справі №14/312 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв‘язку з незалученням до справи власника майна –Рівненської обласної споживспілки, по–третє рішення Господарського суду Рівненської області від 24.09.2007 р. по справі №14/312 прийняте на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 12.02.2007 р. по справі №14/319, яке скасоване постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007 р.

Судом не досліджено, на думку скаржника, тієї обставини, що існування договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р. порушує права та інтереси третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, як власник будівлі універмагу по вул. Грушевського 29 в м. Костопіль.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для часткового скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідач 3 - СП «Хлібокомбінат»- у запереченні на апеляційну скаргу за вих. №13/01 від 01.02.2008 р. та його представник в судових засіданнях заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи при цьому, що місцевим господарським судом в повному обсязі досліджено обставини справи, в тому числі щодо добросовісності набувача майна у даній справі. ТОВ «ОРТФ «Едланд»придбав будівлю у ТОВ «ТД «Едланд»за відплатним договором купівлі-продажу від 25.03.2003 р., на момент придбання будівлі продавець –ТОВ «Торговий дім «Едланд»- мав всі документи, які підтверджували належність йому будівлі на праві власності, в тому числі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2002 р. у справі №3Р/365-М-2, якою ТОВ «Торговий дім «Едланд»визнано добросовісним набувачем майна та який значився в державному реєстрі прав власності на будівлю власником останньої. Ні Позивач, ні Відповідач не знали і не могли знати про те, що через сім місяців після відчуження в березні 2003 р., будівля буде вилучена з володіння ТОВ «Торговий дім «Едланд»та передана СП «Хлібокомбінат». СП «Хлібокомбінат»з власної волі передав будівлю до статутного фонду ТОВ «ТД «Едланд», що підтверджується дослідженими установчими документами ТОВ «ТД «Едланд», постановою правління Костопільської районної спілки споживчих товариств від 07.12.1998 р. та протоколом позачергових зборів ТОВ «ТД «Едланд»від 18.02.2000 р. Крім цього, дійсність вищевказаного договору купівлі-продажу встановлена Господарським судом Київської області від 30.04.2004 р. у справі №11/10-2004. Відповідач 3 також зазначає у запереченні, що обраний спосіб захисту Рівненською облспоживспілкою не відповідає заходам, за допомогою яких цивільне право забезпечує захист відносин власності. Крім того, Рівненська облспоживспілка не може підтвердити належним чином своє право власності в 2003 р. на спірну будівлю, яка є предметом оспорюваного договору та відповідно не довела яким чином оспорюваний нею договір порушує її права. З огляду на це, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Позивач –ТОВ «ОРТФ «Едланд»- у відзиві на апеляційну скаргу (вих. №06/ОРТФ від 01.02.2008 р.) та його представник в судових засіданнях також заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду таким, яке прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та з повним дослідженням матеріалів та обставин справи, з огляду на наступне. Відчуження будівлі до статутного фонду ТОВ «ТД «Едланд», як внесок СП «Хлібокомбінат»- учасника товариства, є конституційним правом останнього, відповідно ТОВ «ТД «Едланд»правомірно володіло будівлею з грудня місяця 1999 р. по день її продажу –25.03.2003р. ТОВ «ТД «Едланд»на законних підставах продало будівлю Позивачу. Крім цього, рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.09.2007 р. у справі №14/312 визнано право власності на будівлю за ТОВ «ОРТФ «Едланд»і 18.10.2007 р. БТІ внесло відповідний запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно. В оспорюваному рішенні, як стверджує Позивач, господарським судом надана правова оцінка договору купівлі-продажу від 25.03.2003 р. у сукупності з висновками, наданими Господарським судом Київської області у рішенні від 30.04.2004 р. по справі №11/10-2004, яким встановлено дійсність договору купівлі-продажу від 25.03.2003 р. З огляду на вищевикладене, Позивач вважає свої вимоги по справі вірними та такими, які правомірно задоволенні судом, а відтак просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Представник Відповідача 2 –Рівненського бюро технічної інвентаризації - в судовому засіданні 03.03.2007 р. заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду вірним та таким, яке прийняте у відповідності до норм чинного законодавства та з повним дослідженням матеріалів та обставин справи, просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції двічі відкладався ухвалами суду від 21.01.2008 р. та від 04.02.2008 р. з підстав, викладених в останіх.

В судове засідання 03.03.2008 р. Відповідач 1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору участі уповноважених представників не забезпечили причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 04.02.2008 р., про що свідчать поштові повідомлення про вручення за № 286309, № 286344.

Представником Скаржника в судовому засіданні 03.03.2008 р. заявлено клопотання (вхід. № Львівського апеляційного господарського суду 1536 від 03.03.2008 р.) в порядку ст. 22 ГПК України, про ознайомлення з матеріалами справи в зв‘язку з вступом в справу нового представника. Судовою колегією Львівського апеляційного господарського суду клопотання представника Скаржника задоволено та оголошено перерву в судовому засіданні 03.03.08 р. до 16 год. 30 хв. В 16 год. 50 хв. розгляд справи продовжено.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів зазначених в останній, представники Позивача, Відповідача 2 та Відповідача 3 заперечили доводи апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Рівненської області нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

25.03.2003 р. ТОВ «Оптово-роздрібна торгова фірма «Едланд»(«Покупець) та ТОВ «Торговий дім «Едланд»(«Продавець») уклали договір купівлі-продажу №02/03 (Т-1 а.с.12-13). У відповідності до п.1.1 Договору Продавець продає, а Покупець купує будівлю універмагу, що знаходиться за адресою: 35000 м. Костопіль, вул. Грушевського, 29, загальною площею 3883,7 кв. м. розташовану в межах земельної ділянки, розміром 0,83 га., відведених ТОВ «Торговий дім «Едланд»за рішенням Костопільської міської ради №224 від 07.09.1999 р. На виконання пункту 4.1. Договору сторонами складено акт прийому-передачі будівлі універмагу від 01.04.2003 р. (Т-1, а.с.14).

На момент продажу будівля належала на правах власності ТОВ «ТД «Едланд», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 січня 1999 р., виданим за рішенням Виконавчого комітету Костопільської міської ради та довідкою –характеристикою №3128 від 14.11.2002 р. (Т-5 а.с.74, 75).

Згідно п.4.2 Договору право власності на об”єкт продажу (будівля універмагу в межах відводу земельної ділянки) покупець набуває з моменту підписання акту прийому передачі.

Отже, з наведеного вище вбачається, що 01.04.2003 р. Позивач фактично набув право власності на передану за договором купівлі-продажу будівлю універмагу.

Рівненська обласна спілка споживчих товариств, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції просить визнати недійсним договір купівлі –продажу універмагу №02/03 від 25.03.2003 р., в обґрунтування чого посилається на рішення Господарського суду Рівненської області у справі №10/270 та ухвалу від 08.07.2004 р. у справі №10/257 (Т-2, а.с.125-127).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме - рішенням Господарського суду Київської області від 30.04.2004 р. в справі №11/10-2004 (Т-1, а.с.147-149), яке є чинним, встановлено дійсність договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р., зобов‘язано Позивача виконати умови цього договору, оскільки з 01.04.2004 р. Позивач фактично набув права власності на будівлю, а чинне законодавство України не ставить дійсність договору купівлі-продажу в залежність від реалізації покупцем права на реєстрацію права власності на об‘єкт купівлі-продажу.

З матеріалів справи та пояснень представника СП «Хлібокомбінат» вбачається, що останній з власної волі передав будівлю універмагу до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Едланд», що підтверджується установчими документами ТОВ «ТД «Едланд», постановою правління Костопільської районної спілки споживчих товариств від 07.12.1998 р. та протоколом позачергових зборів засновників ТОВ «ТД «Едланд»від 18.02.2000 р. (Т-1 а.с.65,66, Т-5 а.с.59, 60).

У відповідності до вимог ст. 145 ЦК України УРСР, який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р., передбачено, що якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з володіння іншим шляхом поза їх волею.

Згідно з вимогами ст. 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 338 цього Кодексу майно не може бути витребуваного від нього.

Статтею 338 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач придбав будівлю у ТОВ «Торговий дім «Едланд»за відплатним договором. На момент придбання будівлі продавець мав всі документи, які підтверджували належність йому будівлі на праві власті, в тому числі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2002 р. у справі №3Р/635-М-2, якою товариство (продавець) визнано добросовісним набувачем майна (Т-1, а.с.145, 146).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що Позивач є добросовісним набувачем будівлі універмагу, остання вибула з володіння власника (СП «Хлібокомбінат) за його волею і в подальшому відплатно продана добросовісному набувачу (ТОВ «ОРТФ «Едланд»), а відтак у відповідності до вимог ст. 388 ЦК України, витребування від останнього майна не допускається.

Крім цього, рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.09.2007 р. у справі №14/312 (яке набрало законної сили) вилучено з володіння СП «Хлібокомбінат»будівлю універмагу і передано Позивачу.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Позивач є добросовісним набувачем будівлі універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль, Рівненської області.

Рівненська обласна спілка споживчих товариств в якості підстави визнання недійсним договору купівлі-продажу №02/03, посилається на ст. 658 ЦК України, якою визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. А також вказує на те, що її право власності на будівлю універмагу визнано рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 р. у справі №10/270, яке в свою чергу прийнято з врахуванням ухвали Господарського суду Рівненської області від 08.07.2004 р. у справі №10/257 (Т-2, а.с.129, 138, 139).

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №10/270 (Т-2, а.с.129), на яке покликається Скаржник, як на підставу набуття ним права власності на спірне приміщення, прийнято 22.07.2004 р., а договір купівлі-продажу №02/03 укладено ТОВ «Торговий дім «Едланд»та ТОВ «ОРТФ «Едланд»25.03.2003 р., тобто на момент його укладення такий не міг порушувати прав та обов”язків Рівненської обласної спілки споживчих товариств, оскільки остання не була стороною спірного договору та не мала правовстановлюючих документів щодо спірного приміщення.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 07.08.2007 р. у справі №12/337 (яка набрала законної сили) скасовано запис №55-300 в книзі про Реєстрацію прав власності на нерухоме майно –будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль - за Рівненською обласною спілкою споживчих товариств (Т-4 а.с.97-99).

Крім цього, згідно з ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.10.2007 р. внаслідок перегляду за нововиявленими обставинами, скасовано ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2004 р. у справі №10/257, якою була затверджена мирова угода між КП «Рівненське гуртово-роздрібне об‘єднання»та СП «Хлібокомбінат» від 07.07.2004 р., на яку Рівненська обласна спілка споживчих товариств посилається в обґрунтування свого права власності на будівлю універмагу. Проте сама мирова угода від 07.07.2004 р. укладена в процесі розгляду справи №10/257 і без її затвердження судом не породжує ніяких правових наслідків (Т-5, а.с.83,84).

Рівненська обласна спілка споживчих товариств зазначає, що в основу перегляду за нововиявленими обставинами та скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 08.07.2004 р. у справі №10/257 стало рішення Господарського суду Рівненської області від 12.02.2007 р. у справі №14/319. Як вбачається з ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.12.2007 р. у справі №10/257 підставою для перегляду та скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 08.07.2004 р. у справі №10/257 було те, що на момент винесення ухвали в даній справі - 08.07.2004 р., Господарським судом Рівненської області порушено провадження у справі №8/557-Б-98 про банкрутство СП «Хлібокомбінат».

З постанови Вищого господарського суду України від 27.10.2004 р. у справі №8/557-Б-98 про банкрутство СП «Хлібокомбінат»(Т-1, а.с.79) вбачається, що провадження у справі №8/557-Б-98 про банкрутство СП «Хлібокомбінат»порушено ухвалою суду від 12.10.1999 р.

17.12.1999 р. постановою Господарського суду Рівненської області у справі №8/557-Б-98 СП «Хлібокомбінат»визнано банкрутом. З ухвали Господарського суду Рівненської області від 25.09.2007 р. у справі №8/557-Б-98 вбачається, що провадження у даній справі про банкрутство, ще не закінчено.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що реалізація (відчуження) майна банкрута –СП «Хлібокомбінат»мало здійснюватись лише в межах ліквідаційної процедури у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Рівненська обласна спілка споживчих товариств в апеляційній скарзі в обгрунтування своїх вимог посилається на рішення Господарського суду Рівненської області від 19.03.2001 р. та постанову Вищого господарського суду України від 11.11.2003 р. у справі №3Р/635-М-2, проте таке посилання, на думку суду, є безпідставним, оскільки на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р. була чинна постанова Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2002 р., якою рішення Господарського суду Рівненської області від 19.03.2001 р. у справі №3Р/635-М-2 скасоване, а ТОВ «ТД «Едланд»визнаний добросовісним набувачем на будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль (Т-2, а.с.131-137).

Також, Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що у відповідності до ст. 35 ГПК України рішення в справах №3Р/635-М-2, №2П/177-А-2 (12/358), №11/223 мають преюдиціальне значення для даної справи. Дане твердження Скаржника, є безпідставним, оскільки у справах №3Р/635-М-2, №2П/177-А-2 (12/358), №11/223 беруть участь також і інші сторони, які не є учасниками судового процесу по розгляду даної справи.

Не підтверджено також належними та допустимими доказами в розумінні ст. 32 ГПК України твердження Скаржника про порушення встановленого Законом України «Про господарські товариства»порядку затвердження загальними зборами ТОВ «ТД «Едланд»оспорюваного договору купівлі-продажу будівлі універмагу, оскільки на момент його укладення СП «Хлібокомбінат»був виключений зі складу учасників ТОВ «ТД «Едланд», що підтверджується протоколом №1 від 18.02.2000 р. та змінами до установчого договору і статуту ТОВ «ТД «Едланд»(Т-5, а.с.59, 76-79).

Враховуючи наведене вище, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення вимог Рівненської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі універмагу №02/03 від 25.03.2003 р.

Судом першої інстанції правомірно припинено на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України провадження по справі за позовною вимогою щодо визнання недійсним рішення Рівненського ОБТІ від 2207.2004 р. №55-300 про реєстрацію прав власності на будівлю по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області за Рівненською обласною спілкою споживчих товариств, оскільки постановою Господарського суду Рівненської області від 07.08.2007 р. в справі №12/337 встановлено факт неправомірності реєстрації прав власності Рівненським ОБТІ за Рівненською обласною спілкою споживчих товариств, внаслідок чого скасовано запис від 22.07.2004 р. про реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (№55-300 в книзі 1) права власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль за Рівненською обласною спілкою споживчих товариств та скасовано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.07.2004 р. за №4227120 (Т-4, а.с.97-99).

Судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги ТОВ «ОРТФ «Едланд»про зобов‘язання Костопільської міської ради видати Позивачу свідоцтво про право власності на будівлю по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області, оскільки підпунктом «а»п.6.1 Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5 (в редакції наказу МЮУ від 28.01.2003 р. №6/5 з наступними змінами та доповненнями) визначені випадки, коли оформлення права власності на об‘єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Абзацом 13 зазначеного підпункту оформлення права власності на об‘єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичними та юридичними особами на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об‘єкти нерухомого майна, крім правовстановлюючих документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення. У додатку до пункту 2.1. Тимчасового положення серед переліку правовстановлюючих документів зазначаються договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема договори купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, перехід права власності до Позивача на будівлю універмагу відбувся саме на підставі договору купівлі-продажу №02/03 від 25.03.2003 р. Отже, реєстрація виникнення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно в цьому випадку провадиться органами БТІ - без видачі свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

На підставі п. 2 ст. 80 ГПК України, суд першої інстанції правомірно припинив провадження по позовній вимозі про визнання права власності на будівлю універмагу, що знаходиться по вул. Грушевського №29 (колишня Леніна) в м. Костопіль, Рівненської області, оскільки рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.09.2007 р. у справі №14/312 вже визнано право власності на вищезазначену будівлю за Позивачем.

Щодо позовних вимог Позивача про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Костопільської міської ради №981 від 27.11.2003 р., рішення Рівненського ОБТІ від 27.11.2003 р. про реєстрацію прав власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області за СП «Хлібокомбінат», рішення Рівненського ОБТІ від 08.07.2004 р. про реєстрацію прав власності на згадану будівлю універмагу за Кооперативним підприємством «Рівненське гуртово-роздрібне об‘єднання «Рівненської обласної спілки споживчих товариств», зобов‘язання Рівненського ОБТІ зареєструвати правао власності на згадану будівлю за Позивачем, судом першої інстанції вірно припинено провадження на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору. Як вбачається з матеріалів справи, в Реєстр прав власності на нерухоме майно від 18.10.2007 р. в запис під №55-300 в книзі 1 Рівненським ОБТІ внесено відомості про те, що на будівлю по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль Рівненської області зареєстровано право власності за Позивачем, про що останньому виданий витяг від 18.10.2007 р. за реєстраційним номером 846949 (Т-4, а.с.133), а відтак судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що наявність в державному реєстрі запису про реєстрацію права власності на згадану будівлю за Позивачем є офіційним визнанням факту права власності на згадану будівлю та має пріоритет перед незареєстрованими правами інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2007 р. у справі №17/81 залишити без змін, апеляційну скаргу Рівненської обласної спілки споживчих товариств за вих. №16-657/20 від 24.12.2007 р. - без задоволення.

2.          Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.03.2005 р. у справі №17/81.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Справу №17/81 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська