ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.08 р.                     Справа № 2/22

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 1830,09грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Бугаєнко С.О. – за довір.

від відповідача: Мартинюк В.М. – директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ” м. Донецьк про стягнення 1830,09грн. з яких : 1468,28грн. – заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, 115,64грн. – пеня, 209,67грн. – інфляційна складова, 36,50грн. – 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 533 від 01.07.2005р., рахунки, акти на включення та відключення опалення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 21.02.2008р. № 02-41/5510 де позовні вимоги визнає в повному обсязі в сумі 1830,09грн.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

01.07.2005р. між Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “СЕМ” (Споживач), був укладений договір № 533 на поставку теплової енергії.

За цим договором Постачальник зобов’язується поставити Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов’язується оплатити в повному обсязі отриману теплову енергію по встановлених тарифам та в строки, визначені договором.

Відповідно до п. 3.2.2. договору Споживач зобов’язаний здійснювати оплату наданих йому послуг в продовж 7-ми днів з дня пред’явлення Постачальником платіжного доручення-вимоги в банк споживача.

Розділом 6 договору “Порядок оплати” визначено, що розрахунки за спожиту Споживачем теплову енергію здійснюється на умовах 100% попередньої оплати виключно в грошовій формі. Кінцева оплата за теплову енергію здійснюється згідно платіжної вимоги-доручення, пред’явленому Постачальником в банк Споживача в строк до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що в разі просрочки платежу Споживач зобов’язаний оплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені за кожен день просрочки.

В підтвердження виконання договору з боку позивача надано акти про включення опалення від 16.10.2006р. Позивачем були виставлені рахунки, які додані до матеріалів справи від 11.01.2007р. на суму 589,14грн., від 12.02.2007р. на суму 589,14грн., від 13.03.2007р. на суму 589,14грн., від 12.04.2007р. на суму 290грн., а всього на загальну суму 2057,42грн.

Відповідач умови договору виконав частково, за отриману теплову енергію розрахувався в сумі 1748,10грн., таким чином на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1468,28грн., що підтверджено двостороннім актом звірки розрахунків, який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 1468,28 грн. не представив.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Також позивач на підставі п. 7.3. договору просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 115,64грн. за період з 11.03.2007р. по 08.11.2007р., 3% річних в розмірі 36,50грн. за період з березня 2007р. по січень 2008р. та інфляційну складову в розмірі 209,67грн. за період з березня 2007р. по грудень 2007р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційної складової суд вважає, його арифметично вірно, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і на підставі ст. 78 ГПК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ” м. Донецьк про стягнення 1830,09грн. – задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ” (83014, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 20, р/р 8345 в Донецькій філії ГУ ПІБ, МФО 334635, ) на користь Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа”(83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 68, р/р 4971 в ДОФ АКБ УСБ, МФО 334011, ) суму боргу в розмірі 1468,28грн., пеню в розмірі 115,64грн., інфляційні збитки в розмірі 209,67грн., 3% річних в розмірі 36,50грн., судові витрати: державне мито у розмірі 102 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мартюхіна Н.О.