ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/54

12.02.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»

До                    Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача          Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства

Святошинського району міста Києва

Про                    визнання продовженим договору оренди

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача          не з’явились

Від відповідача          Коломієць Н.Г. - по дов. № 83/14-16/02 від 09.01.2008

Від третьої особи          Семесько В.О. - по дов. № 5 від 03.01.2008

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення № 154 від 19.08.2004, укладеного між позивачем та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, на тих самих умовах і на той самий термін, тобто до 07 травня 2009 року та залишити нежитлові приміщення площею 465,90 кв. м. розташовані у м. Києві по бульвару Ромена Ролана, 7 в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»до 07.05.2009.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 04.08.2004 Святошинська районна у місті Києві держадміністрація видала розпорядження № 1337, яким, як уповноважений власником комунального майна району виконавчий орган, доручила Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Святослав»договір оренди приміщення. 19.08.2004 на підставі зазначеного розпорядження та на підставі ордеру № 224 від 13.08.2004 позивач та відповідач уклали договір № 154 оренди приміщення, розташованого в м. Києві по бульвару Ромена Ролана, 7. загальною площею 465,9 кв. м. (далі приміщення), на строк з 19.08.2004 по 15.03.2006, за орендну плату, для використання його позивачем під розміщення магазину продовольчих товарів, реалізацію алкогольних напоїв. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2007 нежитлове приміщення площею 465,9 кв. м. розташоване у м. Києві по бульвару Ромена Ролана, 7, залишено в орендному користуванні позивача до 11 жовтня 2007 року. 10.09.2007 позивач надав відповідачу лист № 10.09/07-1 з проханням продовжити дію договору оренди № 154 від 19.08.2004 на новий термін. Оскільки на зазначений лист відповідач відповіді не надав, позивач повторно 09.10.2007 звернувся до відповідача з проханням продовжити дію договору оренди № 154 від 19.08.2004 (лист № 09.10/07-4 від 09.10.2007). Позивач продовжує використовувати приміщення, проводить у ньому ремонтні роботи з метою приведення у стан, придатний для цільового використання, і сплачує за нього орендну плату. Суб’єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (ч. 3 ст. 5 ГК України). Відповідно до ч.2 ст. 2 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»державну політику у сфері оренди здійснюють зокрема органи місцевого самоврядування щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Частиною 2 ст. 17 цього Закону визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Оскілки від відповідача, не надходило заяви про припинення договору оренди нежитлового приміщення № 154 від 19.08.2004 зазначений договір є продовженим на тих самих умовах, на той самий термін (1 рік 6 місяців 26 днів), тобто до 07 травня 2009 року.

Позивач у судове засідання не з’явився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 15.01.2008 та ухвалі від 05.02.2008 не виконав, а саме, не надав довідку про внесення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України позивача та відповідача станом на день вирішення спору, відомості про наявність чи відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав, чи не вирішувався раніше такий же спір між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав, письмові пояснення з обґрунтуванням позовної заяви щодо залишення спірного приміщення в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»в розумінні ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 15.01.2008 та ухвалі від 05.02.2008. представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує.

Третьою особою в судовому засіданні подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України. При цьому зазначає наступне. Не відповідає дійсності твердження позивача в позовній заяві про те, що між позивачем та відповідачем укладений договір оренди приміщення від 19.08.2004 №154. Договір оренди приміщення від 19.08.2004 № 154 укладений між КП УЖГ Святошинського району м. Києва та ТОВ «Святослав»на підставі розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 04.08.2004 № 1337. Таким чином вважає, що Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація є неналежним відповідачем у даній справі. В свою чергу, КП УЖГ Святошинського району м. Києва, як особа, з якою безпосередньо укладений договір оренди (орендодавець) від 19.08.2004 №154 не є третьою особою у даній справі, а є належним відповідачем. Термін дії договору оренди закінчився 15.03.2006. У відповідності з вимогами ч.2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»позивач, у встановлений законом строк, був попереджений про закінчення терміну договору оренди. Ці факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду справи № 43/235 між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2007 залишена без змін постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 у справі № 43/235, якою ТОВ «Святослав»у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Таким чином, рішенням господарського суду у справі № 43/235, яке набрало законної сили, ТОВ «Святослав»відмовлено в продовженні терміну дії договору оренди від 19.08.2004 №154. Рішенням господарського суду у справі № 43/235 вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, як і у даній справі. Позивач не виконав вимоги договору оренди, не звільнив приміщення після закінчення терміну дії договору оренди, чим порушив вимоги ч.2 ст.26 та ч. 1 ст.27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Ці факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду справи № 2/230 між тими ж сторонами. Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2007 у справі № 2/230 скасована постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2007 у справі № 2/230 (на яку безпідставно послався позивач у позовній заяві, не повідомивши суд про її скасування) та залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2007, яким ТОВ «Святослав»виселений з нежитлових приміщень першого поверху, належних КП УЖГ Святошинського району м. Києва, площею 465,9 кв.м, розташованих у м. Києві на бульварі Ромена Роллана, 7. Зобов'язано ТОВ «Святослав»передати нежитлові приміщення площею 465,9 кв.м, розташованих у м. Києві на бульварі Ромена Роллана, 7 за актом прийому-передачі КП УЖГ Святошинського району м. Києва. На виконанні в ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебуває наказ № 2/230 виданий 21.05.2007 року Господарським судом міста Києва про виселення ТОВ «Святослав»з нежитлових приміщень першого поверху, належних КП УЖГ Святошинського району м. Києва, площею 465,9 кв. м, розташованих у м. Києві на бульварі Ромена Роллана, 7. Запропоновано ТОВ «Святослав»самостійно виконати рішення суду в строк до 14 лютого 2008 року. Примусове виконання рішення суду призначено на 11 год. 00 хв. 14 лютого 2008 року. Позивач спірні приміщення не використовує. Ремонтні роботи не проводить. Орендну плату не сплачує. Таким чином, обставини зазначені позивачем в позовній заяві не відповідають дійсності, а провадження у справі підлягає припиненню.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2004 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Святослав»(орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 154.

Відповідно до п. 1.1. даний договір встановлює умови оренди нежитлового приміщення, яке належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва і закріплене за орендодавцем на праві повного господарського відання та оперативного управління згідно розпорядження Святошинської районної в м. Києві держадміністрації № 1754 від 30.09.2003 між орендодавцем і орендарем та регулює їх взаємовідносини протягом його дії.

Згідно п. 1.2. договору орендодавець на підставі розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації № 1337 від 04.08.2004 передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою м. Київ, бульвар Ромена Роллана, 7, загальною площею 441,90 кв. м. для розміщення магазину продовольчих товарів з реалізацією алкогольних напоїв.

На підставі розпорядження Солом’янської районної у місті Києві державної адміністрації № 2141 від 21.12.2005 між орендодавцем та орендарем було укладено угоду № 1 про зміни і доповнення до договору, в якій була уточнена площа орендованих приміщень з 441,90 кв. м. на 465,90 кв. м.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 9.1. договору строк дії договору встановлений з 19.08.2003 до 15.03.2006.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за відсутності заяви у відповідності до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди № 154 від 19.08.2004 є продовженим до 07.05.2009.

Відповідно до п. 9.6. договору питання про надання згоди на продовження дії цього договору вирішується на підставі письмового звернення орендаря до голови райдержадміністрації, поданого за місяць до закінчення терміну дії цього договору. У разі, якщо звернення орендаря не надійшло або орендар не отримав дозволу на продовження дії цього договору, орендар повинен звільнити приміщення по закінченні терміну дії договору та передати орендодавцю приміщення по акту прийому-передачі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 43/235 від 26.09.2006, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2007, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2006 у справі № 43/235 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва про зобов’язання укласти договір оренди та в позові відмовлено.

Згаданою постановою встановлено, що орендар листом від 02.03.2006 за № 39 звертався з проханням переукласти договір оренди терміном на один рік та надіслав пакет документів.

Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація листом від 29.03.2006 № 1664/14-23/41 мотивовано відмовила орендарю у продовженні терміну дії договору оренди.

Факт відмови у продовженні терміну дії договору оренди підтверджується витягом з протоколу № 6 засідання комісії з питань надання в оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва.

Відповідно до ст. 777 Цивільного кодексу України та п. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»- наймач (орендар), який належно виконує свої обов’язки найму (оренди), після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий термін.

Вищезазначеною постановою Вищого господарського суду України у справі № 43/235 встановлено, що орендар в порушення умов договору оренди не належно виконував своїх обов’язків, а також те, що орендодавець належним чином виконав вимоги чинного законодавства України і своєчасно листами № 326 від 03.02.2006 та № 69 юр від 16.03.2006 повідомив орендаря про закінчення строку дії договору оренди, про те, що термін його дії продовжений з ним не буде та проханням звільнити приміщення після закінчення терміну дії договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 2/230 від 10.05.2007, задоволено позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»з нежитлового приміщення загальною площею 465,90 кв. м., що знаходиться в будинку № 7 по бул. Ромена Роллана в м. Києві, в зв’язку з закінченням строку дії договору оренди № 154 від 19.08.2004.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 2/230 від 05.07.2007 рішення Господарського суду міста Києва по справі № 2/230 від 10.05.2007 скасовано. В позові відмовлено. Залишені нежитлові приміщення площею 465,90 кв. м. на першому поверсі будівлі по бульвару Ромена Роллана, 7 в м. Києві в орендному користуванні ТОВ «Святослав»до 11.10.2007.

Постановою Вищого господарського суду України № 2/230 від 01.11.2007 постанову Київського апеляційного господарського суду № 2/230 від 05.07.2007 скасовано, рішення Господарського суду міста Києва № 2/230 від 10.05.2007 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2007, постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2007 у справі № 2/230 встановлено, що договір оренди № 154 від 19.08.2004 припинений.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивачем не доведено наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся з позовними вимогами до Солом’янської районної у місті Києві державною адміністрацією, тоді як орендодавцем договору оренди № 154 від 19.08.2004, який позивач просить визнати подовженим є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

З огляду на викладене позовні вимоги про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення № 154 від 19.08.2004, на тих самих умовах і на той самий термін, тобто до 07 травня 2009 року не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про залишення нежитлових приміщень площею 465,90 кв. м. розташовані у м. Києві по бульвару Ромена Ролана, 7 в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»до 07.05.2009.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання цих прав; визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права; примусове виконання обов’язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, статтею 16 Цивільного кодексу України не передбачено такого засобу захисту цивільних прав та інтересів позивача як залишення судом приміщень в орендному користуванні. Позивачем не подано суду доказів того, що такий засіб захисту цивільних прав як залишення судом приміщень в орендному користуванні передбачений іншими законодавчими актами України.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Доведення даних обставин, в даному випадку, покладається законом на позивача.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 18.02.2008