ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 21/61

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2007 року у справі № 21/61 Господарського суду Івано-Франківської області за позовом Дочірнього підприємства "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ", м. Івано-Франківськ, до Відкритого акціонерного товариства "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин, про стягнення 27 089,61 грн. заборгованості та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин, до Дочірнього підприємства "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ", м. Івано-Франківськ, про стягнення 35 554,74 грн. неустойки та судових витрат в сумі 473,55 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –не з'явилися;

встановив:

У квітні 2007 року позивач –Дочірнє підприємство "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Відкритого акціонерного товариства "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин, про стягнення 27 089,61 грн. заборгованості.

Вказував, що 26 липня 2006 року між ним (підрядником) та Відкритим акціонерним товариством "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин (замовником), укладено договір підряду № 17-05, на виконання умов якого позивачем виконано у червні 2006 року роботи по рекультивації секції № 3 золовідвалу № 2 Бурштинської ТЕС, вартість яких становить 24 606 грн.

Посилаючись на ту обставину, що відповідачем не здійснено оплату за виконані роботи, позивач просив стягнути з відповідача 24 606 грн. основного боргу, 2017,70 грн. інфляційних, 465,91 грн. 3 % річних, та господарські витрати.

Заперечуючи проти позову відповідач –Відкрите акціонерне товариство "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин, у травні 2007 року пред’явив зустрічний позов до Дочірнього підприємства "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ" про стягнення 35 554,74 грн. неустойки та судових витрат в сумі 473,55 грн.

Зустрічна позовна заява обґрунтовується тим, що вартість робіт за договором підряду № 17-05 від 26 травня 2006 року становить 298 104 грн., які за умовами п. 2.2 договору мали бути виконані підрядником до 31 грудня 2006 року.

Посилаючись на порушення підрядником строків виконання робіт, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з ДП "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" ТОВ "Західгідробуд-ІФ" 35 554,74 грн. неустойки та 473,55 грн. судових витрат.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2007 року (суддя Скапровська І.М.) первісний позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 24 606 грн. основного боргу, 2017,70 грн. інфляційних збитків, 465,91 грн. –3 % річних, 270,90 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Рішення, в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом, мотивоване наявністю підстав до задоволення позовних вимог на підставі ст.ст. 526, 625 ЦК України, оскільки відповідачем не виконано в повному обсязі свої зобов'язання в частині оплати за виконану роботу.

В частині відмови у задоволені зустрічного позову, рішення мотивоване посиланнями на п. 3 ст. 550 ЦК України та на ту обставину, що замовником, в порушення п. 1.2 договору, не було надано підряднику проекту рекультивації секції № 3 золовідвалу № 2 Бурштинської ТЕС, за відсутності якого підстав до стягнення з підрядника неустойки немає.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2007 року (колегія суддів у складі Гнатюк Г.М. –головуючого, Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.) рішення місцевого суду скасовано в частині задоволення первісного позову. В цій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволені первісного позову. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Постанова мотивована посиланнями на ст. 854 ЦК України та на ту обставину, що спірним договором не передбачено обов’язку замовника оплачувати окремі етапи виконаних робіт.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення 35 554,74 грн. неустойки, рішення місцевого та постанова апеляційного судів мотивовані відсутністю вини в діях ВАТ "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин (замовником).

У касаційній скарзі ДП "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" ТОВ "Західгідробуд-ІФ", посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а саме: ст. 43 ГПК України та ст. 526, 530, 614, 854 ЦК України, –просить скасувати постанову апеляційного суду у даній справі в частині скасування рішення місцевого суду та залишити в силі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2007 року.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2006 року між ним (підрядником) та Відкритим акціонерним товариством "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин (замовником), укладено договір підряду № 17-05, згідно умов якого підрядник зобов'язався за завданням замовника своїми силами і засобами зі своїх матеріалів, відповідно до проекту, виконати роботи по рекультивації секції № 3 золовідвалу № 2 Бурштинської ТЕС, а замовник –прийняти і оплатити виконані роботи на загальну суму 298 104 грн. в т.ч. ПДВ 49,684 грн.

На виконання умов договору позивачем в червні 2006 року виконано підрядні роботи на загальну суму 24 606 грн., що підтверджується довідкою про вартість робіт за червень 2006 року, яка підписана сторонами.

Відповідно до умов договору підрядник зобов’язувався виконати роботи до 31 грудня 2006 року.

Приймаючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог за первісним позовом, місцевий господарський суд виходив з того, що підрядником виконано свої зобов'язання належним чином відповідно до умов договору на суму 24 606 грн., а відповідачем, зобов'язання передбачені п. 4.1 та п. 4.3 договору, щодо оплати робіт виконано не було. При цьому судом зазначено, що умовами договору не передбачено, що остаточний розрахунок повинен проводитися після виконання всього обсягу робіт.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення 35 554,74 грн. неустойки та судових витрат в сумі 473,55 грн. місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що причиною невиконання підрядником робіт у строки передбачені договором є ненадання замовником проекту рекультивації секції № 3 золовідвалу № 2 Бурштинської ТЕС, за відсутності якого відсутні підстави для проведення робіт, а отже і підстав до стягнення з підрядника неустойки немає.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини.

Пунктом 3 ст. 550 ЦК України передбачено, що кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу з урахуванням інфляційних та 3 % річних, суд апеляційної інстанції правильно виходив з приписів ст. 854 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, а за згодою замовника –достроково.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про те, що ні чинним законодавством ні укладеним між сторонами договором не передбачено обов’язку замовника за договором підряду здійснювати оплату окремих етапів виконаних робіт.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для покладення на ВАТ "Західенерго" в особі Бурштинської теплової електричної станції м. Бурштин відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді інфляційних та 3 % річних, є обґрунтованим та таким що відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку про правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, яка відповідає положенням ст.ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Твердження касаційної скарги про те, що остаточне виконання та здача роботи є неможливим через ненадання замовником проекту рекультивації секції № 3 золовідвалу № 2 Бурштинської ТЕС, а тому замовник має оплатити підряднику кошти в сумі 24 606 грн. згідно акту приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2006 року, не заслуговують на увагу, оскільки ці твердження спростовуються встановленими судами обставинами справи.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західгідробуд-ІФ" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2007 року у справі № 21/61 залишити без змін.

Судді:

Н. Дунаєвська

М. Михайлюк

С. Самусенко