ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008 р.

№ 4/223-АП-14/271/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянське будівельно-монтажне підприємство"

на ухвалу

Запорізького апеляційного

господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43)

у справі

№ 4/223-АП-14/271/07

господарського суду

Запорізької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянське будівельно-монтажне підприємство"

до

Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Північазовбуд"

про

встановлення права власності на майно, звільнення майна з-під арешту, стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача:

— не з'явились;

третьої особи:

— не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43) матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянське будівельно-монтажне підприємство" (далі –Товариство) повернуто заявникові без розгляду на підставі п. п. 2 та 3 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала мотивована тим, що при подачі апеляційної скарги Товариство не надало доказів надсилання її копії третій особі по справі та не сплатило держане мито у встановленому розмірі.

Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43) скасувати та направити справу до Запорізького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує тим, що господарський суд другої інстанції не врахував того, що позовні вимоги у даній справі носять немайновий характер, у зв'язку з чим неправильно встановив розмір державного мита, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, і, крім того, не звернув уваги на те, що третя особа по справі копію апеляційної скарги отримала, що підтверджується відповідною відміткою на звороті останнього аркушу вказаної скарги.

Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Північазовбуд" не скористались правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзивів на касаційну скаргу Товариства до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 06.02.2008 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів Кравчука Г.А. –головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Шаргала В.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини третьої ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати державного мита і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з частиною першою ст. 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

П. 2 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги (подання) не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

З наведених норм вбачається, що Господарський процесуальний кодекс України вимагає від особи, яка подає апеляційну скаргу, надіслати її копію лише іншій стороні (сторонам) у справі, а не третім особам, а невиконання вказаних вимог є підставою для повернення апеляційної скарги без розгляду.

Крім того, з апеляційної скарги Товариства вбачається, що її копія була одержана представником третьої особи 25.10.2007 р.: на зворотному боці останнього аркушу апеляційної скарги міститься відповідна відмітка.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарський суд апеляційної інстанції безпідставно повернув апеляційну скаргу Товариства на підставі п. 2 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Між тим, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає законною ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43) в частині повернення без розгляду апеляційної скарги Товариства на підставі п. 3 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

П. 3 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з апеляційної скарги, Товариство оскаржувало рішення господарського суду Запорізької області від 23.10.2007 р. у повному обсязі. Вказаним рішенням Товариству було відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про встановлення права власності на майно, звільнення майна з-під арешту та про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

Позовні вимоги про встановлення права власності на майно та звільнення майна з-під арешту є немайновими вимогами, а позовна вимога про стягнення 1 000,00 грн. –майновою.

Ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" визначає, що ставки державного мита із заяв, що подаються до господарських судів, зокрема, із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, встановлюються у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Ставки державного мита із заяв, що подаються до господарських судів, зокрема з заяв майнового характеру, встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а з позовних заяв немайнового характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, Товариство при зверненні з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 24.10.2007 р. мало сплатити державне мито у розмірі 42,50 грн. (за немайновими вимогами) та 51,00 грн. (за майновою вимогою), тобто у загальному розмірі 93,50 грн.

Як правильно зазначив господарський суд другої інстанції в ухвалі, яка оскаржується, Товариства наведеного не врахувало та сплатило державне мито у розмірі 42,50 грн. (квитанція № 275525 від 26.10.2007 р.).

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43) була повернута без розгляду на підставі п. 3 частини першої ст. 97 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано, у зв'язку з чим вказана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 та 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянське будівельно-монтажне підприємство" залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 13.11.2007 р. (т. 2, а. с. 43) у справі № 4/223-АП-14/271/07 господарського суду Запорізької області –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало