СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

04 лютого 2008 року

м. Севастополь Справа № 2-23/1337-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Щепанської О.А.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 04.10.2007 у справі № 2-23/1337-2007А

за позовом дочірнього підприємства "Кримавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Кечкеметська, 184/1, місто Сімферополь, 95022)

до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Сімферопольська, 3, місто Бахчисарай, 98403)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення та спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 у справі № 2-23/1337-2007А позов дочірнього підприємства "Кримавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задоволено.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № /0 від 27.11.2007. Визнано нечинними податкові вимоги Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № 1/95 від 12.05.2007, № 2/139 від 10.07.2007. Зобов’язано відповідача визнати загальну суму платіжних доручень з податку на додану вартість у розмірі 8 924, 30 грн сплаченою і внести відповідні зміни до картки особового рахунку філії „Бахчисарайська ДЕД” позивача шляхом списання сум нарахованих фінансових санкцій та пені на загальну суму 7 507, 79 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3, 40 грн судового збору.

Постанова мотивована тим, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання з перерахування податку на додану вартість та не несе відповідальність за ненадходження грошей за призначенням до державного бюджету з вини банку.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не звільняється від обов’язку сплатити суму податкового зобов’язання або податкового боргу, якщо така сума не сплачена до бюджету, у тому числі, з вини банку.

Позивач подав суду заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком розрахункового документу на виконання, а не з моменту надходження коштів на рахунок отримувача.

Сторони у судове засідання не з’явилися. Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду, проте вони не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність їх представників.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

27.11.2006 Державною податковою інспекцією у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим проведено перевірку своєчасності перерахування філією „Бахчисарайська дорожньо-експлуатаційна ділянка” дочірнього підприємства "Кримавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до бюджету погодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт № 324/15-02 (а. с. 26).

На підставі вказаного акту Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим 27.11.2006 прийняла та надіслала на адресу філії позивача податкове повідомлення-рішення № /0 про застосування фінансових санкцій у сумі 740, 32 грн (а. с. 5).

Фінансові санкції в зазначеній сумі застосовані за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

12.05.2007 Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим прийняла та надіслала на адресу філії позивача першу податкову вимогу № 1/95 (а. с. 41), 10.07.2007 –другу податкову вимогу про сплату податкового боргу з податку на додану вартість у загальній сумі 7 507, 79 грн, де 7 403, 20 грн фінансових санкцій, 104, 59 грн пені (а. с. 40).

Як вбачається із листа Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим № 1566/10/04-107/8 від 04.07.2007 (а. с. 43), підставою для застосування фінансових санкцій та нарахування пені в зазначених сумах стало неперерахування Кримською дирекцією акціонерного комерційного агропромислового банку „Україна” в 2001 році грошових коштів, спрямованих на погашення узгоджених податкових зобов’язань з податку на додану вартість, у зв’язку із застосуванням ліквідаційної процедури до банку.

У матеріалах справи наявні платіжні доручення від 18.06.2001 № 351, 352, від 13.07.2001 № 399, від 27.06.2001 № 332 на загальну суму 8 924, 30 грн (а. с. 60, 62-63), якими позивачем через акціонерний комерційний агропромисловий банк „Україна” сплачений податок на додану вартість. Прийняття платіжних доручень на виконання обслуговуючим банком підтверджується відповідними відмітками останнього на цих дорученнях.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” ініціювання переказу грошей вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банки повинні забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, здійснення платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів, законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до підпункту 16.5.2 пункту 16 5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Відповідно до підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення порядку своєчасного і повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне перерахування таких платежів до бюджетів і державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню і штрафні санкції.

Отже, після отримання з банку завірених розрахункових документів позивач свої зобов'язання перед Державним бюджетом України виконав.

Підпунктом 16.5.3 пункту 16.5 статті 16 названого Закону встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування.

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення.

Саме для банку, а не для платника податків розпочинається відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку.

Згідно з підпунктом 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 того ж Закону, нарахування пені платнику податку закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що дана норма підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" звільняє платника податку лише від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, однак, не звільняє його від зобов'язання сплатити податок, суперечать її дійсному змісту. Визначальним в даному випадку є те, з чиєї вини не відбулося повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. Коли це не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 у справі № 2-23/1337-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

О.А. Щепанська