ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2008 р. Справа № 38/390-07

вх. № 12143/6-38

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Мельнік Р.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився. відповідача - не з*явився.

розглянувши справу за позовом ВАТ НАСК "Оранта" в о. Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта"м. Х-в

до

про стягнення 30726,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВАТ НАСК "Оранта" в о. Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК"Оранта" м. Харків в позові просить суд стягнути з відповідача 30726,72 грн. збитків.

Відповідач у судове засідання не з’явився, через канцелярію суду 11.12.2007 року за вх № 25010 надав відзив, в якому не заперечує проти позовних вимог.

Сторони представників в судове засідання не направили. Про час і місце судового засідання сторони були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вправі розглянути справу без сторони (її представника) за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне:

За договором страхування заставлених засобів наземного транспорту № В805-200/03/СТ від 24 липня 2003 р. Акціонерне товариство “АТП-16361” застрахувало у ВАТ Страхова компанія “Укрсоцстрах”, правонаступником якого є позивач, автомобіль Toyota-Rav-4, 2003 року випуску, держ. № 146-75 ХВ у на страхову суму 130870 грн., у тому числі і від такого страхового випадку, як пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

25 листопада 2004 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на автодорозі Плотина - Мартова 1 км + 300 м. , застрахований автомобіль було пошкоджено.

Винним в здійсненні ДТП є працівник інспекції держтехнагляду Печенізького району Чуприна Володимир Дмитрович, який керував автомобілем ЗАЗ - 110267, держ. № 244-14 ХА, що підтверджується довідкою ДАІ від 01 грудня 2004 р. вих.. № 4471 та постановою Печенізького РВ ШВС України у Харківській області від 28 листопада 2004 року про відмову у порушенні кримінальної справи. Згідно довідки ДАІ зазначений автомобіль належить Обласній інспекції державного технічного нагляду, однак згідно за договором про тимчасове, безкоштовне користування транспортними засобами від 09 січня 2004 року автомобіль “Таврія” ЗАЗ - 110267, держ. № 244-14 ХА. було передано в тимчасове, безкоштовне користування Печенізькій районній державній адміністрації Харківської області.

Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля Toyota-Rav-4, держ. № 146-75 ХВ, становить 33535, 42 грн., що підтверджується висновком Національного центру незалежних експертиз № 1022 від 21 грудня 2004 року.

Страхове відшкодування в сумі 32226,72 грн. було сплачене позивачем Харківської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк”, як вигодонабувачу згідно до умов договору страхування № В805-200/03/СТ від 24 липня 2003 р..

07 грудня 2006 року Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області було отримано претензію від Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК “Оранта” щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою за участю автомобіля “Таврія” ЗАЗ - 110267, державний № 244-14 ХА, який на відповідній правовій підставі перебував у відповідача. В результаті розгляду претензії, між Харківською обласною дирекцією ВАТ НАСК “Оранта” та Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області, було укладено мирову угоду, за якою відповідачу надавалася розстрочка погашення боргу на шість місяців, починаючи з квітня місяця до вересня місяця 2007 року включно. Однак, в порушення умов вказаної угоди, відповідачем на рахунок позивача надійшло лише 1500.00 грн..

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності зі ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під ас виконання своїх трудових обов'язків.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів добровільного відшкодування збитків відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Судові витрати по справі належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, адреса: 62801, Харківська обл., Печенізький р-н, смт. Печеніги, пров. Б. Хмельницького,2, код 23147527 на користь Харківської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», адреса: 61000, м. Харків, вул. Новгородська, 11а, код 02310265 - 30726,72 грн. збитків, 307 грн. 27 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя Жельне С.Ч.