ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2008                                                               Справа № 12/26

за позовом прокуратури Перечинського району в інтересах держави в особі головного управління державного казначейства України в Закарпатській області, управління державного казначейства в Перечинському районі, м. Перечин

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Тур’я”, с. Т. Пасіка Перечинського району

про стягнення суми 301,67 грн. – основного боргу (бюджетної позички) та 109,79грн. – пені.

Суддя Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача – Логін В.В., (представник за довіреністю № 12-09/2892 від 02.10.2007 року)

Від відповідача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

В судовому засіданні приймав участь – Сливка Я. Б., прокурор відділу представництва інтересів держави та громадян Закарпатської облпрокуратури

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов прокуратурою Перечинського району в інтересах держави в особі головного управління державного казначейства України в Закарпатській області, управління державного казначейства в Перечинському районі, м. Перечин до товариства з обмеженою відповідальністю „ Тур’я”, с. Дубриничі Перечинського району про стягнення суми 301,67 грн. – основного боргу (бюджетної позички) та 109,79 грн. – пені.

Представнику позивача та прокурору роз’яснено права і обов’язки передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Позивач та прокурор підтримують позовні вимоги посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

На вимогу суду відповідач письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування не подав, свого уповноваженого представника для участі у розгляді справи не направив, а тому справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвала про порушення провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у справі.

Повідомлення № 453094 підтверджує завчасне вручення відповідачу 26.03.2008 року ухвали від 24.03.2008 року про порушення провадження у справі, де вказано про місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Відповідач не скористався своїм правом щодо направлення свого представника для участі в судовому засіданні.

Позаяк, суду не надано відповідачем доказів чи відомостей поважних причин неможливості їх участі в судовому засіданні.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 1998 року відділення Державного казначейства України в Перечинському районі та КСГП ім. Шевченка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1998 року № 220 „Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно – польових робіт в 1998 році” уклали договір про те, що Державне казначейство надає сільськогосподарському товаровиробнику фінансову допомогу в сум 2,9 тис. грн. для проведення робіт в осінньо – зимовий період 1997/1998 року.

Сільськогосподарське підприємство зобов’язалося повернути кошти не пізніше 1 жовтня 1998 року, але кошти не були повернуті.

У зв’язку з цим, 7 червня 2002 року між Державним казначейством та правонаступником КСГП „Шевченко” – ТзОВ „Тур’я” підписано протокол № 1 про урегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання, згідно якого, сума заборгованості за Постановою КМУ № 220 від 26.02.1998 року в сумі 2 900 грн. реструкторизована до 2011 року.

Станом на 1 січня 2008 року сума простроченого боргу сільськогосподарського підприємства ТзОВ „Тур’я” до Державного казначейства становить 301,67 грн. та нараховано пеню за несвоєчасну сплату позички в період з 01.04.2006 року по 31.01.2008 року в сумі 109,79 грн., що підтверджується карткою обліку та даними про заборгованість держказначейства.

Отже, на момент розгляду спору в суді основний борг ТзОВ „Тур’я”, що є правонаступником КСГП „Шевченко” складає 301,67 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-          протоколом від 07.06.2002 року;

- карткою обліку;

- розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. 17 Бюджетного кодексу України.

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст.1 Бюджетного кодексу України, Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст. 1 ЦК України, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї строни другій строні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 20 ст. 20 Бюдженого кодексу України, закон про державний бюджет України - закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Повернення бюджетних позичок є однією із частин виконання державного бюджету України, тому до спірних відносин норми ЦК України щодо строку позовної давності не застосовується.

За ст. 17 Бюджетного кодексу України визначено, що у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Крім цього, до стягнення заявлено суму 109,79 грн. – пені. При оцінці правильності нарахованих вимог в цій частині позову відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу України, Постанови КМУ № 220 від 26.02.1998 року, п.3 наказу ДПА України від 11.06.2003 року № 290, укладених договорів судом визнано обґрунтовані вимоги в цій частині позову і такими, що підлягають задоволенню.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку – письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, прокурором та позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”; ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Тур’я” (с. Т. Пасіка Перечинського району, вул. Турянська, 32):

- на користь управління державного казначейства в Перечинському районі (м. Перечин, пл. Народна, 6; код 22107968) суму 301,67 (триста одну грн. 67 коп.) – основного боргу; 109,79 (сто девять грн. 79 коп.) - пені. Видати наказ.

- на користь державного бюджету України суму 102 (сто дві грн.) державного мита із зарахуванням по коду бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095. Видати наказ.

- на користь державного бюджету м. Ужгорода (р/р 0002, банк одержувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, код ОКПО 22108040, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності 259) суму 118 (сто вісімнадцять грн.) витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тисянчин В. М.