ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р.

Справа № 6/91-11А.

від "05" лютого 2008 р.                                                            по справі № 6/91-11А

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Луцький автомобільний завод"

до Виконавчого комітету Луцької міської ради

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

підприємець Мамець Вадим Володимирович , с. В. Омеляник, Луцького району,

вул. Володимирська, 75

управління земельних ресурсів у м. Луцьку , Департамент містобудування , управління архітектури виконавчого комітету Луцької міської ради ,м. Луцьк,

про визнання нечинним рішення виконавчого комітету №147 від 31.03.06р. та заборони Мамецю В.В. проведення будь-яких будівельних робіт.

Заступник голови суду, суддя Пахолюк В.А.

Представники:

Від позивача: Степанцов О.Б., начальник юридичного управління, дов. № 2483/1-29 від 29.12.06р., Вавринюк Н.Л., заступник начальника юридичного відділу, дов. №1561/1-29 від 28.12.07р.,

Шелестюк М.М., директор департаменту розвитку та будівництва, дов. №30-1/29 від 14.01.08р.

Від відповідача: Ольховський М.В., головний спеціаліст департаменту містобудування, дов. №1.1-16/1920

Третя особа: Мамець В.В.- підприємець, Кондратюк В.В., дов. від 29.11.07р.

Відповідно до ст. 27 Кодексу адміністративного судочинства України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді та секретарю судового засідання. Відводу судді та секретарю судового засідання заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

В судовому засіданні з 15.01.07р. було оголошено перерву до 05.02.08р. до 14 год.

Суть спору:

Позивач- ВАТ “Луцький автомобільний завод”, звертаючись до суду просить визнати нечинним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 147 від 31.03.2006 року про дозвіл на будівництво Мамецю Вадиму Володимировичу магазину промислових товарів на вул. Рівненській, 44.

В заяві про уточнення позовних вимог , поданій в судовому засіданні, просить визнати нечинним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 147 від 31.03.2006 року про дозвіл на будівництво Мамецю Вадиму Володимировичу магазину промислових товарів на вул. Рівненській, 44; заборонити Мамецю Вадиму Володимировичу проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Рівненській, 44 та в рахунок забезпечення адміністративного позову винести ухвалу про заборону Мамецю Вадиму Володимировичу проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Рівненській, 44.

Позивач вважає, що прийняте виконавчим комітетом Луцької міської ради 31.03.2006р. рішення №147 про дозвіл на будівництво є нечинним, виходячи з наступного.

Рішення виконкому Луцької міської ради прийнято всупереч рішенню сесії Луцької міської ради від 02.03.2006р. №27/12, яким призупинено надання дозволів на будівництво на земельних ділянках, що межують з територією ВАТ “ЛуАЗ”.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконком Луцької міської ради є підконтрольним і підзвітними Луцькій міській раді, та зобов'язаний дотримуватись вимог рішення сесії Луцької міської ради.

Відповідно до ст.24 Закону України “Про планування і забудову територій”фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво). Однак всупереч цій нормі Закону на момент оформлення виконкомом Луцької міської ради рішення про надання дозволу на будівництво Мамець В.В. не мав права власності чи користування на земельну ділянку по

вул. Рівненській,44.

Виконкомом Луцької міської ради (рішення від 18.05.2006р. №199-1), погоджено містобудівне обґрунтування реконструкції з розширенням ВАТ “ЛуАЗ”. Дане містобудівне обґрунтування затверджене рішенням сесії Луцької міської ради від 03.06.2006р. №2/11. Містобудівне обґрунтування передбачає реконструкцію з розширенням виробничих площ ВАТ “ЛуАЗ”під випуск 6000 шт. автобусів в рік та випуску тролейбусів до 100 шт. Передбачається створення додаткових робочих місць до 3000 робітників. Земельна ділянка по вул.Рівненській,44 входить в третій етап реконструкції заводу (розширення за рахунок придбання 5-ти суміжних земельних ділянок) і передбачає кінцеве вирішення питань складського господарства та організацію логістичного центру.

Дії виконкому Луцької міської ради щодо прийняття рішення про надання Мамецю В.В. дозволу на будівництво по вул. Рівненській,44 , як вважає позивач, фактично унеможливлює виконання програми розвитку ВАТ “ЛуАЗ”в повному об'ємі.

Ухвалою суду від 03.12.07 року було залучено до участі у справі підприємця Мамеця Вадима Володимировича третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того зазначеною ухвалою суду було залучено до участі у справі управління земельних ресурсів у м. Луцьку та Департамент містобудування, управління архітектури виконавчого комітету Луцької міської ради в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач у справі - виконавчий комітет Луцької міської ради в судовому засіданні та у письмових поясненнях від 15.01.08 року проти позову заперечує, посилаючись на те, що п.2 рішення Луцької міської ради №27/12 від 02.03.06 року «Про тимчасове призупинення оформлення земельних ділянок, що межують із територією відкритого акціонерного товариства „ЛуАЗ” зобов’язано саме управління містобудування та архітектури до 1 серпня призупинити будь-які дії щодо надання земельних ділянок та дозволів на будівництво на вищезгаданій земельній ділянці, а не виконавчий комітет Луцької міської ради.

Згідно ст..2 4 Закону України „Про планування і забудову територій”          , фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що належать на праві власності чи користування, зобов’язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Відповідач вважає, що згідно вимог ст..24 зазначеного Закону, саме до повноважень виконавчого комітету луцької міської ради належить надання дозволу об’єктів містобудування.

Крім того, гр. Мамець В.В. звернувся до міського голови про надання дозволу на будівництво ще до прийняття рішення Луцької міської ради від 02.03.06р. №27/12.

Таким чином, з доводів відповідача, рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.06.06 року №147 прийняте у відповідності до ст..24 Закону України «Про планування і забудову територій»та п.9 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оскільки спірне рішення , з доводів позивача, прийняте всупереч рішення Луцької міської ради від02.03.06р. №27/12 „Про тимчасове призупинення оформлення земельних ділянок, що межують із територією ВАТ „ЛуАЗ”, то відповідач вважає, що рішення Луцької міської ради від 29.11.06 року №8/40 «Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю Мамецю В.В. для будівництва та обслуговування магазину промислових товарів на вул. Рівненській,44, доводить правомірність прийняття зазначеного спірного рішення виконкому.

Третя особа - Департамент містобудування Луцької міської ради від 15.01.08 року у письмових поясненнях від 15.01.08р. та представник у судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що прийняте рішення Луцької міської ради №27/12 від 02.03.06р. суперечило вимогам ст. 316,319,320,321 ЦК України в частині обмеження прав власника нерухомого майна щодо вільного розпорядження ним, зокрема обмежувало право підприємця на проведення реконструкції нерухомого майна.

Оскільки у своїй діяльності управління містобудування та архітектури при здійсненні своїх повноважень керується не лише рішенням міської ради, а й нормативно-правовими актам, які мають вищу юридичну силу, тому у відповідності до ст. 24 даного Закону управлінням був підготовлений проект рішення на засідання виконавчого комітету луцької міської ради про надання дозволу гр. Мамецю В.В. провести реконструкцію гаража під магазин промислових товарів на

вул. Рівненській, 44.

Розглянувши наявні матеріали по справі та заслухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 3 ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Між тим, в силу п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України – у справах щодо оскарження рішень суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваним законом інтересів підприємства чи організації (Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.200 року № 01-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” з послідуючими змінами та доповненнями внесеними Роз’ясненнями та рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України).

31.03.2006 р. виконавчий комітет Луцької міської ради прийняв рішення за № 147 „Про дозвіл на будівництво” у відповідності до якого дозволив гр. Мамецю В.В. провести реконструкцію гаража під магазин промислових товарів на вул. рівненській, 44. (згідно з погодженим проектом).

Водночас, напередодні прийнятого спірного рішення Луцька міська рада 2.03.06 р. на підставі рішення № 27/12 „Про тимчасове користування оформлення земельних ділянок, що межують із територією ВАТ „ЛуАЗ” зобов’язала управління земельних ресурсів та управління містобудування та архітектури до 1.08.06 року призупинити будь-які дії щодо надання земельних ділянок та дозволів на будівництво на вищезазначені земельні ділянки.

Згідно ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади – також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Виконавчі органи, які відповідно до Конституції України та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” створюються радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах визначених цим та іншими законами.

Водночас, представницький орган місцевого самоврядуваня - виборний орган (рада), який складається із депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Твердження представника відповідача в судовому засіданні про те, що рішення Луцької міської ради № 27/12 від 2.03.06р. стосувалося лише самостійних юридичних осіб: управління земельних ресурсів та управління містобудування та архітектури і не є обов’язковим до виконання виконавчим комітетом Луцької міської ради при прийнятті рішення за № 147 від 31.03.06 р. про надання дозволу Мамецю В.В. на реконструкцію гаражу під магазин промислових товарів є безпідставними та необґрунтованими.

Слід зазначити, що повноваження виконавчих комітетів міських рад у галузі будівництва та у сфері регулювання земельних ресурсів визначено ст. ст. 31, 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”

Для здійснення зазначених повноважень виконавчі комітети розглядають висновки відповідних управлінь та осіб та з врахуванням їх позитивних висновків приймають рішення.

Разом з тим, правові засади та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій регулюється Законом України „Про планування і забудову територій” (надалі Закон № 1699-ІІІ).

Статтею 3 Закону № 1699-ІІІ визначено, що рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов’язковими для суб’єктів містобудування.

Як визначено, фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов’язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Підставою для видачі даного дозволу є заява до якої додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову (ст. 24 Закону № 1699-ІІІ).

Судом встановлено, що при зверненні до виконкому Луцької міської ради у підприємця Мамеця В.В. були відсутні документи, що засвідчували право власності чи користування земельною ділянкою, а відтак правових підстав для прийняття спірного рішення виконком не мав.

Слід врахувати, що за вимогами названого Закону № 1699-ІІІ дозвіл на будівництво об’єкта містобудування не є документом, що засвідчує право власності чи право користування (оренди) земельними ділянками.

Водночас, порядок надання у постійне користування земельних ділянок визначено ст.. 1233К України і здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

28.12.05 р. Луцька міська рада на підставі рішення № 26/8-19 надала підприємцю Мамецю Вадиму Володимировичу дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування магазину промислових товарів на вул. Рівненській, 44 загальною площею 0,0155 га за рахунок земельної ділянки ВАТ Волинська фірма „Одяг” та не розмежованих земель при виконанні умов, визначених власником землі або землекористувачем державним інспектором по використанню і охороні земель міста та іншими державними виконавчими органами при погодженні місця розташування об’єкта.

29.11.06 р. Луцька міська рада приймала рішення „Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю Мамцю В.В. для будівництва та обслуговування магазину промислових товарів на вул. Рівненській, 44.

Однак, договір оренди на виконання зазначеного рішення ради було укладено між сторонами лише 20.12.06 року, що свідчить про те, що будь-яких документів, які б підтверджували право власності чи користування у підприємця Мамець В.В. на момент прийняття спірного рішення не було, а відтак останнє прийнято з порушенням чинного законодавства, всупереч рішення Луцької міської ради № 27/12 від 2.03.06 р. „Про тимчасове припинення оформлення земельних ділянок, що межують із територією ВАТ „ЛуАЗ” на підставі якого, в термін до 1.08.06 р. було призупинено вчинення будь-яких дій щодо надання земельних ділянок та дозволів на будівництво на вищевказані земельні ділянки.

Водночас, на підставі зібраних матеріалів справи судом встановлено що виконком Луцької міської ради на підставі рішення № 199-1 від 18.05.2006 р. було погоджено містобудівне обґрунтування реконструкції з розширенням ВАТ „ЛуАЗ”. Дане містобудівне обґрунтування передбачає реконструкцію з розширенням виробничих площ ВАТ „ЛуАЗ” під випуск 6000 шт. автобусів в рік та випуску тролейбусів до 100 шт. Передбачається створення додаткових робочих місць до 3000 робітників. Земельна ділянка по вул. Рівненській , 44 входить в третій стан реконструкції заводу (розширення за рахунок придбання 5-ти суміжних земельних ділянок) і передбачає кінцеве вирішення питань складського господарства та організацію логістичного центру.

Позивачем на підставі клопотання № 23 від 15.01.08 р., було долучено до матеріалів справи докази виконання ВАТ „ЛуАЗ” програми реконструкції виробничих площ заводу, а саме: копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.10.05 р., копію Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.10.06 р., серія ЯГ № 545636; інформація по укладених договорах купівлі-продажу квартири від 27.11.07 р.; копію договору про пайову участь в будівництві житла від 25.01.2007 р.; копію містобудівного обґрунтування реконструкції з розширенням ВАТ „ЛуАЗ” на вул. Рівненській, 42 у м. Луцьку; копію опублікування в пресі про наміри; акт вибору та обстеження земельної ділянки; копію протоколу наради міського голови по питанню перенесення будівництва магазину підприємцю Мамець В.В. із зони розширення ВАТ „ЛуАЗ” від 20.08.07 р.

Беручи до уваги зазначені обставини, слід дійти висновку, що дії виконавчого комітету Луцької міської ради щодо прийняття спірного рішення про надання Мамцю В.В. дозволу на будівництво по вул. Рівненській, 44 унеможливлює виконання програми розвитку ВАТ „ЛуАЗ” в повному обсязі і є несприятливим наслідком для прав, і інтересів та цілей ВАТ „ЛуАЗ” (позивача у справі) для досягнення яких було прийнято рішення Луцької міської ради № 27/12 від 2.03.06 р. „Про тимчасове призупинення оформлення земельних ділянок, що межують із територією ВАТ „ЛуАЗ”.

Враховуючи те, що рішення виконкому Луцької міської ради рішення № 147 від 31.03.06 р. „Про дозвіл на будівництво” суперечить чинному законодавству та прийняте всупереч рішенню Луцької міської ради № 27/12 від 2.03.06 р. без врахування фактичних обставин, що мали значення для його прийняття, чим порушили права та інтереси позивача у справі останнє слід визнати нечинним.

Щодо позовних вимог в частині заборон підприємцю Мамецю В.В. проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Рівненській, 44, то останні не підлягають до задоволення, оскільки в силу вимог ст.. 162 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов’язання відповідача вчиняти певні дії.

Водночас, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, і інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

В зв’язку з цим, позов підлягає до задоволення частково.

Господарський суд, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Законом України „Про планування і забудову територій”, ст. ст. 158, 160, 167 КАСУ,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати нечинним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №147 від 31.03.2006 року „Про дозвіл на будівництво”.

3.          В позові щодо заборони Мамцю Вадиму Володимировичу проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці по вул. Рівненській,44 відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через господарський суд Волинської області заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Заступник голови суду, суддя В.А. Пахолюк

Дата підписання повного

тексту постанови

8.02.08 р.

Дата набрання постанови

законної сили

18.02.08

Суддя