ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.08 р.                     Справа № 16/347пд

При секретарі Муравйовій М.В. , розглянувши матеріали справи за позовом Фонду державного майна України, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів», м.Донецьк

третя особа Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання», м.Дніпропетровськ

про розірвання договору купівлі-продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р.

За участю представників сторін :

від позивача: Савченко В.В. за довіреністю

від відповідача: Манько Р.М. за довіреністю

від третьої особи: Братута С.П. за довіренністю

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області 05.12.07р. порушено провадження по справі за позовом Фонду державного майна України, м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів», м.Донецьк, за участю третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання», м.Дніпропетровськ, про розірвання договору купівлі-продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксації судового процесу технічними засобами, з приводу чого фіксацію не було здійснено. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним між сторонами договором , порушення п.5, п.6 щодо оплати , на підставі чого відповідно до п.29 договору просить розірвати договір купівлі- продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву б/н від 10.01.2008р., в якому проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на відсутність його вини у порушенні прийнятих на себе зобов'язань, враховуючи невиконання позивачем свого обов'язку щодо передачі пакету акцій протягом 3 робочих днів з моменту надходження коштів на останні. Крім цього, відповідач вказує на недотримання позивачем встановленого ст.188 Господарського кодексу України порядку розірвання господарських договорів.На підставі зазначеного , просить припинити провадження по справі згідно з п.1.1ч.1 ст. 80 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позивачем - Фондом державного майна України, м.Київ до суду було надано клопотання по порядку ст. 22, 66 ГПК України , яким він просить прийняти заяву про забезпечення позову , вжити заходи забезпечення позову Фонду державного майна України шляхом накладення арешту на пакет акцій ВАТ “ Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання “ у кількості 29 424 932 шт., що складає 99, 69 % статутного фонду товариства.

Представником третьої особи - Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання», м.Дніпропетровськ , до суду було надано клопотання в порядку ст. 22, 66 ГПК України , яким він просить в порядку забезпечення позову заборонити ТОВ “ Індустрія цінних паперів” м.Донецьк до моменту набрання рішенням суду законної сили вичняти дії щодо відчуження та переєстрації права власності на пакет простих іменних акцій ВАТ “ Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання “ збережених у бездокументарній формі , що становить 99, 68 % статутного фонду товариства.

Також , представником третьої особи було надано клопотання щодо витребування у позивача в порядку ст.38 ГПК України додаткових документів та відкладення слухання справи .

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Клопотання про забезпечення позову може бути подано також третіми особами із самостійними вимогами на предмет спору, оскільки ці особи користуються правами позивача у процесі (ч. 3 ст. 26 ГПК). Перелік осіб, які вправі порушувати питання про забезпечення позову, наведений у ст. 66 ГПК, є вичерпним. На підставі чого , суд роз`яснює третій особі без самостійних вимог на предмет спору - Відкритому акціонерному товариству «Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання», м.Дніпропетровськ , про не можливість його як сторони по справі заявляти відповідні клопотання про забезпечення позову - заборона ТОВ “ Індустрія цінних паперів” м.Донецьк до моменту набрання рішенням суду законної сили вичняти дії щодо відчуження та переєстрації права власності на пакет простих іменних акцій ВАТ “ Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання “ збережених у бездокументарній формі , що становить 99, 68 % статутного фонду товариства.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (в подальшому - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Таке правило повинно застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі ст. 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору. (Роз'яснення від 1994.08.23, "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову")

Вимоги сторін , викладені в вище перелічених клопотаннях , суд залишає без задоволення в зв`язку з безпідставністю , оскільки у суду відстуні підстави щодо забезпечення позовних вимог , так як з пояснень відповідача та наданих ним документів не вбачається намір щодо реалізації акцій на вторичному ринку цінних паперів . Надане до матеріалів справи клопотання Фонду державного майна України, м.Київ про вжиття заходів для забезпечення позову судом залишено без задоволення як безпідставне, враховуючи ненадання позивачем доказів, які б підтверджували наявність обставин, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, господарський суд встановив:

25.12.03р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № КПП-432 купівлі-продажу акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” за конкурсом, за яким позивач за підсумками конкурсу з продажу державного пакета акцій (протокол засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” від 24.12.03р. № 2, затверджений Фондом державного майна України 25.12.03р., та наказ Фонду державного майна України від 25.12.03р. № 2355) був зобов’язаний передати у власність відповідача пакет акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання”, що знаходиться за адресою: 49064, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, пр. Калініна, 62, код за ЄДРПОУ 1056190, а відповідач був зобов’язаний сплатити за вказаний пакет акцій ціну продажу пакета акцій, прийняти цей пакет акцій і виконати обов’язки, передбачені цим договором.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 23.11.06р. у справі № 44/250-(18/198пд)-38/63 договір є дійсним.

Об’єктом цього договору є пакет акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” кількістю 29424932 (двадцять дев’ять мільйонів чотириста двадцять чотири тисячі дев’ятсот тридцять дві) штук простих іменних акцій, випущених у бездокументарній формі, що становить 99,69% статутного фонду, номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та номінальною вартістю пакета акцій 7356233,00грн. (згідно з уточненим планом розміщення акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання”, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 30.09.03р. № 1730), який за результатами конкурсу продано за 5200000,00грн. (п. 2 договору).

Відповідно до п. п. 3, 4 договору на відповідача покладалися обов’язки:

1) розрахуватися за придбаний пакет акцій ВАТ „Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” протягом 60 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору в сумі 5200000,00грн., в тому числі протягом 30 календарних днів сплатити 2600000,00грн., що становить 50 відсотків вартості пакета акцій;

2) - кошти покупця в сумі 515000,00грн., перераховані відповідно до платіжного доручення від 12.12.03р. № 313 з рахунку покупця № 0 у ЗАТ „Донгорбанк” м. Донецьк, МФО 334970, , на рахунок продавця № 0058 ОПЕРУ ДКУ, м. Київ, МФО 820172, код за , зараховуються в рахунок оплати вартості пакета акцій;

- кошти покупця в сумі 2085000,00грн. перерахувати протягом 30 календарних днів із моменту нотаріального посвідчення цього договору з рахунку покупця на рахунок продавця № 0058 ОПЕРУ ДКУ, м. Київ, МФО 820172, код за . Одержувач коштів: Фонд державного майна України;

- кошти покупця в сумі 2600000,00грн. перераховуються протягом 60 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору з рахунку покупця на рахунок продавця № 0058 ОПЕРУ ДКУ, м. Київ, МФО 820172, код за . Одержувач коштів: Фонд державного майна України.

Позивач посилається на порушення зі сторони покупця - відповідача умов оплати суми зобов`язання з урахуванням штрафних санкцій , внаслідок чого у відповідності до п.29 договору просить розірвати договір купівлі- продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р.

Пунктом 19 договору купівлі-продажу встановлено, що у випадку, якщо протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору покупець не сплатить вартість пакету акцій, зазначену в пункті 3 цього договору, він сплачує на користь Фонду державного майна України на рахунок № 0028, ОПЕРУ ДКУ, м. Київ, МФО 820172, неустойку в розмірі, що становить 20 відсотків ціни продажу пакету акцій.

Частиною 5 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що у разі порушення визначених умовами договору купівлі-продажу строків внесення інвестицій у встановленому обсязі покупцями сплачується пеня у розмірі 0,1% вартості не внесених інвестицій за кожний день прострочення.

В виконання вимог спірного договору відповідачем - ТОВ “ Індустрія цінних паперів” м.Донецьк грошові кошти в сумі 515000,00грн. були перераховані, як конкурсна гарантія, відповідно до платіжного доручення від 12.12.03р., зараховані до оплати вартості пакету ( вказана обставина встановлена рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2007р. по справі 32/79) ; грошові кошти в сумі 4 685 000грн. були перераховані платіжним дорученням № 6 від 14.09.2007р., неустойка в сумі 1 040 000грн. була перерахована платіжним дорученням № 5 ( виконання рішення суду по справі 32/79) . То б то ствердження позивача щодо порушення вимог договору в цій частині спростовуються наведеним .

Відповідно до ст.35 ГПК України факти , встановлені при вирішенні іншого спору під час розгляду однієї справи , не доводяться знову при вирішенні інших справ, в яких беруть участь ті самі сторони .

Виходячи зі змісту позовної заяви, серед інших в п.11 договору встановлені зобов'язання відповідача:

-          п.11.1 договору: здійснювати програму технічної реконструкції виробництва, впроваджувати прогресивні технології;

- п. 11.2. не допускати розірвання трудових договорів з працівниками підприємства , з ініціативи власника або уповноваженого ним органу;

- п.11.3 договору: дотримуватись тих видів економічної діяльності, які є на момент підписання договору купівлі-продажу, та збільшувати обсяги виробництва ВАТ.

Пунктом 29 договору передбачено, що у разі невиконання відповідачем зобов'язань за цим договором позивач має право в установленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання та повернення пакета акцій у державну власність.

За приписом ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" у разі розірвання договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконаннм умов договору щодо внесення інветицій, внесені частково інвестиції не повертаються, а в разі невнесення інвестицій на день подачі позову про розірвання договору покупець сплачує штраф у розмірі 10% загального обсягу інвестицій.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №б/н від 10.01.2008р проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на відсутність його вини у порушенні прийнятих на себе зобов'язань, враховуючи невиконання позивачем свого обов'язку щодо передачі пакету акцій протягом 3 робочих днів з моменту надходження коштів на останні. Крім цього, відповідач вказує на недотримання позивачем встановленого ст.188 Господарського кодексу України порядку розірвання господарських договорів.На підставі зазначеного , просить припинити провадження по справі згідно з п.1.1ч.1 ст. 80 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як вказує відповідач, в п.15 договору встановлений обов'язок позивача передати відповідачу як покупцю пакет акцій протягом 3 робочих днів після надходження всіх коштів за пакет акцій на рахунок позивача на підставі акту приймання-передачі. Останній платіж за придбаний пакет акцій, за твердженням відповідача, був проведений ним 14.09.2007р. ( платіж з урахуванням штрафних санкцій ) .

18.09.2007 р. відповідач звертався до позивача з листом № 10 , в якому вимагав виконати останнього свої договорні обов`язки , передати пакет акцій за договором згідно з актом приймання - передачі.

Проте, всупереч умовам п.15 договору акт приймання-передачі пакету акцій був підписаний позивачем та відповідачем лише 18.01.2008р. , після подання позову до суду ( дата подання позову до суду - 05.12.2007р. , що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду).

При цьому, реєстрація відповідача як власника іменних цінних паперів у розмірі 50% плюс одна акція статутного фонду ВАТ “Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” до теперішнього часу не була здійснена з-за провження спорів відносно акцій підприємства.

Таким чином, за ствердженням відповідача, без внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” він не має права брати участь в управлінні вказаним підприємством, виконувати умови договору № КПП-432 від 25.12.2003р.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов, зокрема, договору.

Таким чином, враховуючи, що останній платіж за пакет акцій був проведений відповідачем 14.09.2007р.( платіж з урахуванням штрафних санкцій ), суд дійшов висновку, що зобов'язання позивача по передачі відповідачу пакету акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” повинні були бути виконані в строк до 17.09.2007р.

Всупереч вимогам ст.526 Цивільного кодексу України позивачем свої зобов'язання щодо передачі відповідачу пакету акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” в установлений строк не виконані.

Зокрема, згідно з актом № 5 приймання-передавання пакета акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” , останні були передані позивачем та прийняті відповідачем 18.01.2008р.

Посилання позивача на неможливість своєчасного виконання ним своїх зобов'язань перед відповідачем не обгрунтовуються з посиланням на провові норми , в зв`язку з чим суд не приймає це посилання до уваги .

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, визначені вище позивачем обставини з урахуванням вимог ст.526 Цивільного кодексу України не звільняють останнього від обов'язку належним чином виконати свої зобов'язання. Зокрема, обов'язок належним чином виконати свої зобов'язання виникає у позивача з норм Цивільного кодексу України та укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №ККП- 432 від 25.12.2003р.

Посилання позивача на можливість врегулювання сторонами тих зобов'язань, строки виконання яких на той момент настали або мали закінчитись найближчим часом, та виконання яких було ускладнено затримкою передачі пакета акцій шляхом внесення відповідних змін до договору від 25.12.2003р., за висновками суду, є безпідставними, враховуючи, що на момент розгляду цієї справи в п.15 договору купівлі-продажу №КПП-432 від 25.12.2003р. встановлений обов'язок позивача передати відповідачу пакет акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” протягом 3 робочих днів після надходження всіх коштів за пакет акцій на рахунок позивача.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" права на участь в управлінні, одержанні доходу тощо, випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів. Аналогічна умова була закріплена позивачем та відповідачем в пп.6, 7 договору купівлі-продажу №КПП-432 від 25.12.2003р.

Як вказувалось вище, умовами договору купівлі-продажу №КПП-432від 25.12.2003р. передбачені обов'язки відповідача забезпечувати прибуткову діяльність, здійснювати програму технічної реконструкції виробництва, впроваджувати прогресивні технології, зберігати соціальну сферу підприємства, дотримуватись тих видів економічної діяльності, які є на момент підписання договору купівлі-продажу, та збільшувати обсяги виробництва ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання”

Такі зобов'язання відповідача є нічим інакшим як реалізацією корпоративних прав відповідача, які останній має отримати внаслідок набуття акцій.

Згідно із ст.116 Цивільного кодексу України, ст.10 Закону України "Про господарські товариства" акціонери товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні товариством. Управління товариством за вимогами ст.97 Цивільного кодексу України, ст.23 Закону України "Про господарські товариства" здійснюють його органи.

На підставі викладеного, враховуючи норми ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" відповідач міг приймати участь в управлінні ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” та, як наслідок, забезпечувати прибуткову діяльність цього товариства, здійснювати програму технічної реконструкції виробництва, дотримуватись певних видів діяльності цього підприємства тощо, лише з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

То б то, незважаючи на ті обставини, що відповідач відповідно до умов договору набув право власності на акції вже з моменту нотаріального посвідчення договору №КПП-432 від 25.12.2003р., реалізувати це право він мав можливість лише в порядку, визначеному ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні".

Таким чином, відповідач був позбавлений можливості приймати участь в управлінні ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” , вносити інвестиції на придбання та капітальний ремонт обладнання , забезпечувати щорічне виділення грошових коштів для підтримання стабільного функціонування соціальної сфери ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” (зокрема, відповідач не міг, не приймаючи участь в управлінні товариством, самостійно визначати, якому обладнанню необхідний ремонт, яке обладнання має бути придбане, для яких саме цілей повинні бути перераховані грошові кошти , тощо).

За таких обставин, за висновками суду, відповідач не мав можливості реалізувати свої корпоративні права саме через невиконання позивачем зобов’язань щодо передачі пакету акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” та вчинення розпорядження, яке є підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Відповідно до ст.613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дій, що встановлені, зокрема, договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, кредитор вважається таким, що прострочив.

Як встановлено вище, до виконання позивачем зобов’язань щодо передачі пакету акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” та вчинення розпорядження, яке є підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів, відповідач був позбавлений можливості виконати належним чином свої зобов'язання за договором купівлі-продажу №КПП-432 від 25.12.2003р., внаслідок чого позивач є таким, що прострочив.

За приписом ст.612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

З урахуванням норм вказаної статті, враховуючи неможливість належного виконання відповідачем своїх зобов'язань у зв'язку з простроченням позивача, прострочення відповідача за договором купівлі-продажу №КПП-432 від 25.12.2003р. не настало.

Одночасно, наявності інших порушень відповідачем своїх обов'язків за договором купівлі-продажу №КПП-432 від 25.12.2003р. всупереч вимогам ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено.

Судом також прийнято до уваги пояснення третьої особи, які у відповідності із ст.ст.32, 36 Господарського процесуального кодексу України є письмовими доказами у справі.

Крім цього, за висновками суду, позивачем при заявленні вимог про розірвання договору купівлі-продажу від 25.12.2003р. №КПП-432 пакету акцій ВАТ " Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання” не дотримано встановленого ст.188 Господарського кодексу порядку зміни та розірвання господарських договорів.

Згідно із ст.188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Заінтересована сторона згідно з ч.4 ст.188 Господарського кодексу України має право передати спір на вирішення суду лише у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу.

Відповідно до ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, за приписом ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За висновками суду, всупереч вимогам ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем до матеріалів справи належних доказів звернення до відповідача з вимогою про розірвання договору не надано .

Таким чином, відсутність доказів дотримання позивачем порядку розірвання договору, передбаченого ст.188 Господарського кодексу України, тобто, відсутність у позивача права на звернення до суду з вимогами про розірвання договору - № КПП -432 від 25.12.2003р. , є однією з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання спірного договору.

Крім цього, за змістом ст.611 Цивільного кодексу України розірвання договору є наслідком порушення зобов'язання, тобто, є однією з мір відповідальності.

Згідно із ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

За таких обставин, при розгляді вимог про розірвання договору судом повинно бути встановлено наявність вини відповідача у невиконанні зобов'язання. В даному випадку , судом встановлено , що зобов`язання зі сторони відповідача є виконаним на момент розгляду спору ( платежі за придбання пакету акцій з урахуванням штрафних санкцій) , як і зобов`язання зі сторони позивача є виконаним на момент рзгляду спрору ( переданні акцій згідно з актом приймання передачі від 18.01.2008р. ) , то б то зобов`язання за спірним договором є виконаними з обох сторін , на підставі чого у суду відстуні підстави для розірвання договору .

На підставі вищевикладеного , позовні вимоги Фонду державного майна України, м.Київ, про розірвання договору купівлі-продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р. підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом внаслідок неправомірних дій на позивача по справі

Керуючись ст.58 Конституції України, ЗУ “Про господарські товариства”, ст.611, 614 , 651 , 652 Цивільного кодексу України , ст.188 Господарського кодексу України , ст.ст.2, 4, 4-1 - 4-5, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Фонду державного майна України, м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів», м.Донецьк, за участю третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання», м.Дніпропетровськ, про розірвання договору купівлі-продажу пакету акцій №КПП-432 від 25.12.03р. , відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резулятивну частину рішення .

Повний текст рішення підписаний 26.02.2008р.

Суддя Манжур В.В.

Надруковано 4 примірників :

1 прим.- Господарському суду Донецької області

3 прим.- сторонам

Виконавець –Подолян О.О.