ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2008 р.

Справа № 8/282-07-8737

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Таценко Н.Б.

суддів Сидоренко М.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Лисіна О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Автокард”

на рішення господарського суду Одеської області

від 20.02.2008р.

по справі № 8/282-07-8737

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Автокард”

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями „Ревес-Україна”

про стягнення 23 262,52 грн.

Сторони повідомлені про дату і час розгляду апеляційної скарги

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.02.2008 р. по справі № 8/282-07-8737 (суддя Атанова Т.О.) у задоволенні уточнених позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Автокард” (далі ЗАТ „Автокард”) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями „Ревес-Україна” (далі ТОВ ПІІ „Ревес-Україна”) 23 262,52 грн. заборгованості за договором № АК 2937 від 10.11.2004 р. відмовлено по ст. ст. 32, 33, п. 5 ст. 54 ГПК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України внаслідок необґрунтування позовних вимог, недоведення певними засобами доказування, акти звірки розрахунків сторін не являються первинними документами по ст. 9 Закону України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні”, надані позивачем акти звірки розрахунків від 31.08.2007 р., від 30.09.2007 р., від 31.10.2007 р., від 01.01.2008 р. складені не до договору від 10.11.2004 р., який є предметом спору, а до іншого договору від 19.11.2004 р., відповідно до п. 7.9 договору від 10.11.2004 р. картка „Автокард” є технічним засобом отримання товарів та послуг у торгівельних точках системи „Автокард” та не являється платіжним засобом.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням господарського суду ЗАТ „Автокард” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вих. № 15 від 29.02.2008р., в якій просить вказане рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, т. я. надані акти прийому-передачі товарів та послуг та звірки розрахунків є первинними документами згідно Закону України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні”, а не виключно актами звірки взаєморозрахунків, чинне законодавство України не містить заборони на об’єднання акту прийому-передачі товарів та акту звірки взаєморозрахунків в одному документі, судом першої інстанції безпідставно не взяті до уваги надані позивачем на вимогу суду сліпи та чеки, що також підтверджують факт отримання товарів та послуг відповідачем за період серпень-жовтень 2007 року, позивачем та відповідачем укладався лише один договір № АК 2937 від 10.11.2004 р., будь-яких непорозумінь щодо дати та номеру договору у суду першої інстанції не виникало.

Заява скаржника вих. № 49 від 28.03.2008 р. щодо припинення провадження по справі № 8/282-07-8737 по п. 11 ст. 80 ГПК України внаслідок відсутності предмету спору, оскільки заборгованість по договору № 2937 від 10.11.2004 р. станом на 26.03.2008 р. погашена, не підлягає задоволенню, т. я. за твердженням ЗАТ „Автокард” погашення боргу здійснено після прийняття рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія, -

ВСТАНОВИЛА:

10.11.2004 р. ТОВ ПІІ „Ревес-Україна” (клієнт) та ЗАТ „Автокард” (компанія) уклали договір № АК 2937, предметом якого по п. п. 1.1, 1.2 вказаного договору являється придбання за винагороду компанією від свого імені, по дорученню та за рахунок клієнта, в торгових точках нафтопродуктів, інших товарів і послуг (далі товари) для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів клієнта на території України; послуг по заправлянню нафтопродуктами, послуг автосервісу і послуг дорожнього сервісу (далі послуги) для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів клієнта за межами митної території України. Згідно п. 1.3 даного договору компанія доручає клієнту отримувати товари в торгових точках, які входять до торгово-сервісної мережі „Автокард” на території України, а також послуги в торгових точках, що входять до торгово-сервісної мережі „Автокард” за межами митної території України, по п. 2.1 останнього клієнт перераховує на р/рахунок компанії грошові кошти в розмірі і на умовах, обумовлених сторонами в Додатку № 2 цього договору, вартість отриманих клієнтом товарів і послуг враховується компанією на підставі отриманої від торгових точок документальної і технологічної (блоковані суми) інформації по операціям клієнта (п. 2.2). Відповідно до п. 2.4 названого договору при проведенні взаєморозрахунків сторони керуються цінами, вказаними на сліпах (чеках), у випадку відсутності на сліпі ціни оплата здійснюється на підставі підсумкової суми, вказаній на сліпі, а в разі відсутності на сліпі ціни товарів і/або підсумкової суми клієнт приймає за основу ціни, вказані в Інформаційному листі компанії, складеному на підставі даних АЗС. По п. 2.6 вказаного договору сторони щомісячно здійснюють передачу товарів та послуг, а також звірку взаєморозрахунків з підписанням відповідного акту, при відсутності протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акту письмової заяви клієнта з зазначенням причин неможливості підписання акту товари і послуги по договору вважаються прийнятими клієнтом в повному обсязі і без зауважень. Відповідно до п. 5.2 вищевказаного договору у випадку виникнення заборгованості перед компанією клієнт гарантує її погашення в 5-ти денний строк з моменту фактичного отримання підтверджуючих документів (акту прийому-передачі товарів і послуг та звірки розрахунків). Названий договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до строку, вказаного в останній виданій (додатково отриманій чи заміненій) картці, а в частині взаєморозрахунків –до повного виконання сторонами зобов’язань по цьому договору (п. 8.1).

30.11.2007 р. ЗАТ „Автокард” звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою № 300 про стягнення з ТОВ ПІІ „Ревес-Україна” 23 262,52 грн. заборгованості станом на 01.11.2007 р., посилаючись на її підтвердження актами приймання-передачі товарів, послуг та звірки взаєморозрахунків від 30.09.2007 р. і 31.10.2007 р., котрий отриманий відповідачем для підписання 16.11.2007 р., заперечення на останній відсутні, за вирахуванням часткової оплати протягом вересня-жовтня 2007 р. В заяві про уточнення позовних вимог від 06.02.2007 р. вказується, що згідно акту прийому-передачі товарів і послуг та звірення розрахунків за нафтопродукти і послуги від 31.08.2007 р. відповідач отримав товари та послуги протягом серпня 2007 р. на суму 26 527,05 грн., по акту від 30.09.2007 р. –протягом вересня 2007 р. на суму 82 264,92 грн., по акту від 31.10.2007 р. –протягом жовтня 2007 р. на суму 21 976,55 грн. з додатковим посиланням на їх підтвердження сліпами та чеками з датами, які стосуються зазначених періодів, загальна вартість отриманих відповідачем послуг у відповідності з умовами договору № АК 2937 від 10.11.2004 р. протягом серпня-жовтня 2007 р. складає 130 768,52 грн., здійснення відповідачем оплати за надані послуги частково на суму 107 500 грн., розмір заборгованості становить 23 262,52 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.02.2008 р. в задоволенні уточнених позовних вимог відмовлено з мотивів, викладених в описовій частині постанови. При цьому висновок господарського суду щодо відсутності у наданих позивачем актів звірки розрахунків від 31.08.2007 р., від 30.09.2007 р., від 31.10.2007 р., від 01.01.2008 р. ознак первинних документів згідно ст. 9 Закону України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні” відповідає чинному законодавству, оскільки вказані документи не підтверджують факту здійснення господарських операцій. Однак твердження господарського суду про недоведення заявлених позовних вимог всупереч ст. 33 ГПК України певними засобами доказування, т. я. картка „Автокард” не являється платіжним засобом, спростовується наступним. Так, відповідно до п. 2.8 договору від 10.11.2004 р. на кожного клієнта заводиться Реєстр Операцій (далі РО), в якому фіксуються об’єми отриманих товарів і послуг, стан РО змінюється на дату надходження інформації (в т. ч. сліпів, чеків, блокованих сум) компанії, показники РО являються підставою для визначення взаємної заборгованості і проведення фінансових взаєморозрахунків між сторонами. Наразі згідно Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління НБУ від 27.08.2001 р. № 367, зареєстрованого в Мінюсті України 15.11.2001 р. № 954/6145, платіжна картка –спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу грошей з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування грошей зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання грошей у готівковій формі в касах банків, фінансових установ та через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, корпоративна картка –платіжна картка, емітована на ім'я довіреної особи клієнта –юридичної особи або фізичної особи-підприємця; сліп –паперовий документ, який підтверджує здійснення операції з використанням платіжної картки й містить набір даних щодо цієї операції та відбиток реквізитів платіжної картки.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2008 р. по даній справі скасуванню з задоволенням уточнених позовних вимог у повному обсязі, оскільки наявність заборгованості в розмірі 23 262,52 грн. доведено по ст. 33 ГПК України належними і допустимими доказами згідно ст. 34 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101- 105 ГПК України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Автокард” задовольнити.

2.           Рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2008 р. по справі № 8/282-07-8737 скасувати.

3.          Уточнені позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Автокард” до Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями „Ревес-Україна” задовольнити.

4.          Стягнути з п/р Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями „Ревес-Україна” на користь Закритого акціонерного товариства „Автокард” 23 262,52 грн. заборгованості за договором № АК 2937 від 10.11.2004р.

5.          Стягнути з п/р Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями „Ревес-Україна” на користь Закритого акціонерного товариства „Автокард” 232,69 грн. державного мита, сплаченого за подачу позовної заяви платіжним дорученням № 4779 від 29.11.2007 р., і 116,35 грн. державного мита, сплаченого за подачу апеляційної скарги платіжним дорученням № 280 від 29.02.2008 р., 118 грн. витрат на ІТЗ.

6.          Зобов’язати господарський суд Одеської області видати відповідні накази з зазначенням певних реквізитів.

Головуючий суддя                                                                       Н.Б. Таценко

Суддя                                                                                                       М.В. Сидоренко

Суддя                                                                М.А. Мишкіна

Постанова підписана 01.04.2008 р.