ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.11.08                                                                                           Справа № 8/106

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання заступника військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ за вих. № 5/4578 від 19.09.2008 року

на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2008 року

у справі № 8/106

за позовом: заступника військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача: Закритого акціонерного товариства «Концерн «МАТС», м. Львів

про стягнення 206 838,00 грн. штрафних санкцій,

За участю представників:

від прокуратури: Палига О.І. –прокурор відділу (посвідчення № 88 від 10.10.2003 року);

від позивача: Ковальчук І.В. (довіреність № 220/784/д від 02.06.2008 року);

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області (суддя Гутьєва В.В.) від 09.09.2008 року у справі № 8/106 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Прокурор з постановленим рішенням не погодився, вніс апеляційне подання, в якому просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі, оскільки вважає дане рішення таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому покликається на те, що мораторій стосується лише тих вимог кредиторів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, тобто вимог конкурсних кредиторів і не розповсюджує свою дію на вимоги поточних кредиторів (кредиторів за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство). Враховуючи наведене, вважає, що при прийнятті рішення у даній справі місцевим господарським судом не враховано, що Міністерство оборони України є поточним кредитором, а тому відмова суду у стягненні штрафних санкцій за несвоєчасне виконання вимог додаткової угоди є необґрунтованою.

Відповідач вимоги ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 20.10.2008 року не виконав, відзиву на апеляційне подання у відповідності до вимог ст. 96 ГПК України не подав і участь уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 3710893, тому колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши апеляційне подання, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційного подання слід відмовити, а рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2008 року у справі № 8/106 – залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

З аналізу матеріалів справи та пояснень прокурора і представника позивача, даних в судовому засіданні, колегією встановлено, що 09.10.2004 року між Міністерством оборони України та ЗАТ «Концерном «МАТС»було укладено додаткову угоду № 2 до державного контракту (договору) від 27.12.2000 року № 117616 на виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр «Сокіл-УТК1».

Відповідно до погоджувального протоколу № 6 від 08.11.2006 року до договору від 09.10.2004 року № 117616ДУ2 на виконання ДКР, шифр «Сокіл-УТК1»з 01.09.2004 року до 31.05.2008 року виконувався етап 3.2 «Розробка робочої конструкторської документації для виготовлення дослідного зразка ТКД-БМП2-0І. Виготовлення дослідних зразків ТКД-БМП2-01 та блоків зі складу БЗТ-01. Проведення попередніх випробувань ТКД-БМП2-01 та блоків зі складу БЗТ-01».

Упродовж 2007 року Міністерством оборони України відповідно до п. 2.7 договору від 27.12.2000 року № 117616 було сплачено аванс по етапу 3.2 у розмірі 1 137 130,0 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 247/2/153 від 14.08.2007 року на суму 132554,86 грн., № 247/2/154 від 14.08.2007 року на суму 204575,14 грн., № 247/2/339 від 29.10.2007 року на суму 300 000,00 грн. та № 247/2/370 від 17.12.2007 року на суму 500 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем етап 3.2 у терміни, визначені додатковою угодою від 09.10.2004 року № 117616 на виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр «Сокіл-УТК1», не виконано. У відповідності до вимог п. 10 цієї угоди за порушення встановленого за додатковою угодою кінцевого терміну виконання етапу, головний виконавець виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від попередньої ціни етапу за кожен день прострочення. Згідно поданого позивачем розрахунку розмір штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання етапу 3.2 за період з 31.05.2008 року до 30.07.2008 року становить 206 838,00 грн.

Водночас, з’ясуванням доказів у справі колегією встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 31.08.2007 року порушено провадження у справі № 8/192 про банкрутство          Закритого акціонерного товариства «Концерн «МАТС»(Концерн «Міжрегіональний агротехнічний сервіс»), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника, а ухвалою господарського суду Львівської області від 12.02.2008 року введено процедуру санації боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»мораторій на задоволення вимог кредиторів –зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Проте, частиною 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). І цією нормою не визначено, що йдеться про вимоги, які виникли до прийняття рішення про введення мораторію. Згідно цієї норми закону не підлягають виконанню і виконавчі документи за поточними вимогами кредиторів, які були подані до виконання під час дії мораторію.

Відтак, колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що у період дії мораторію штрафні санкції не підлягають нарахуванню.

Крім того, слід зауважити, що штрафні санкції в даному випадку є поточною вимогою кредитора під час процедури банкрутства, а тому обов’язок розгляду таких вимог законом покладається на керуючого санацією відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою встановлено, що керуючий санацією зобов’язаний розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації.

За таких обставин колегія дійшла висновку про те, що позивач неправомірно нарахував штрафні санкції відповідачу за період, упродовж якого діяв мораторій, а тому вважає підставним і обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві України і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційному поданні інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційного подання заступника військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ за вих. № 5/4578 від 19.09.2008 року – відмовити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2008 року у справі № 8/106 залишити без змін.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.