донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.03.2008 р.                                                              справа №6/361

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Мирошниченка С.В.

суддів

Колядко Т.М. , Акулової Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Кірячок І.О. - за довір. б/н від 17.01.2008 року,

від відповідача:

Старовецький В.І. - за довір. б/н від 28.01.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське" с. Луганське Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

05.02.2008 року

по справі

№ 6/361 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецтех" м. Донецьк

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське" с.Луганське Донецької області

про

стягнення 88 280 грн. 43 коп. (остаточні вимоги позивача)

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2008 року задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецтех" м. Донецьк (далі по тексту - ТОВ "Автоспецтех") до товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське" с. Луганське Донецької області (далі по тексту - ТОВ "Луганське") про стягнення боргу, який виник на підставі договору № 03/01-2 від 03.01.2007року в сумі 84 521 грн. 91 коп., пені в розміріі 1 945 грн. 66 коп., 3% річних в сумі 364 грн. 81 коп. та інфляційних в сумі 1 448 грн. 05 коп., а також витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1 500 грн. 00 коп.

У обгрунтування рішення місцевий суд послався на законність та доведеність позовних вимог.

ТОВ "Луганське" не погодилось з рішенням господарського суду та звернулось з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства. У скарзі та під час судового засідання заявник, зокрема, послався на те, що судом першої інстанції були прийняті у якості доказів документи, які не завірені належним чином та не відповідають вимогам ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27. ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 року. Також відповідач вважає, що уточнений розрахунок позовних вимог є необгрунтованим, а уточнення позову не були отримані ТОВ "Луганське". Крім того, заявник послався на те, що громадянка Кірячок І.О. не мала відповідних повноважень на представництво інтересів позивача в суді, оскільки ТОВ "Автоспецтех" не видавало їй довіреності. ТОВ "Луганське" також послалось на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього на користь позивача витрати на послуги адвоката. Під час слухання справи відповідач навів і інші заперечення, які на його думку, також є підставою для скасування оскарженого рішення.

ТОВ "Автоспецтех" у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти її задоволення заперечує і просить рішення господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Агроспецтех" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом (а.с. 3-8 том 1) про стягнення з ТОВ "Луганське" 123 917 грн. 72 коп. з яких: заборгованості за товар, переданий відповідачу на підставі договору № 03/01-2 від 03.01.2007 року (а.с. 11 том 1) в сумі 84 521 грн. 91 коп., пені в сумі 10 008 грн. 05 коп., 3% річних в сумі 1 868 грн. 77 коп. та інфляційних в сумі 27 518 грн. 99 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 1 500 грн. 00 коп. згідно договору про надання юридичних (адвокатських) послуг № 42 від 13.12.2007 року (а.с. 146 том 1) та банківської виписки ЗАТ “ОТП Банк” філії в м. Донецьк (а.с.147 том 1).

Заявою від 31.01.2008 року (а.с. 6-7 том 2) позивач зменшив свої вимоги та остаточно просив господарський суд стягнути з відповідача 88 280 грн. 43 коп.

Вказана заява була прийнята місцевим судом, позовні вимоги розглядались з урахуванням уточнень.

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2008 року (а.с. 20-21 том 2) позивні вимоги задоволені у повному обсязі.

Згідно рішення з відповідача на користь позивача стягнутий борг, пеня, 3% річних, інфляційні на загальну суму 88 280 грн. 43 коп. та витрати по сплаті держмита у сумі 882 грн. 80 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп., витрати пов"язані з наданням послуг адвоката у сумі 1 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог. Тому апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні та з правильністю арифметичних розрахунків суми боргу, пені, відсотків річних та інфляційних. Також суд вважає правомірним стягнення з відповідача витрат позивача на послуги адвоката.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача про те, що господарський суд безпідставно прийняв у якості доказів документи, які не були завірені належним чином, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони необгрунтовані.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та абз. 3 п. 2.1. розділу 2 Роз"яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копіях. Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом, як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Якщо подані документи викликають сумніви, господарський суд має право витребувати оригінали цих документів. Для перевірки достовірності поданих документів ним може бути призначено експертизу.

В обгрунтування позовних вимог ТОВ "Агроспецтех" послалось на документи, що містяться в матеріалах справи, а саме: договір № 03/01-2 від 03.01.2007 року з додатками до нього (а.с. 11-43 том 1); виписки банку (а.с. 44-54 том 1); податкові та видаткові накладні, довіреності, рахунки-фактури (а.с.55-145, 148-150 том 1 ). Всі ці копії документів завірені та містять відбиток печатки ТОВ "Аргоспецтех". Тому апеляційний суд вважає, що всі ці матеріали правомірно прийняті господарським судом у якості доказів.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 11.03.2008 року пояснив апеляційному суду, що в нього викликають сумніви саме документи, які підтверджують факт передачі продукції ТОВ "Луганське", зокрема, довіреності та накладні. Проте, відповідач не зміг пояснити які саме реквізити цих документів та викладені в них дані він вважає сумнівними.

Також під час засідання представник відповідача доповів, що він не заперечує проти існування у нього перед позивачем заборгованості.

При перевірці оскарженого рішення апеляційним судом було встановлено, що договір № 03/01-2 від 03.01.2007 року (далі по тексту - договір поставки), на підставі якого виникла заборгованість, відповідає вимогам чинного законодавства та підписаний повноважними представниками обох сторін, тому зобов"язання сторін повинні виконуватись належним чином і в повному обсязі, згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України.

Спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки, тому сторони повинні керуватися у своїх відносинах ст.ст. 265-270 Господарського кодексу України, ст.ст. 655-712 Цивільного кодексу України.

На підставі договора поставки, позивач зобов"язався передати у власність відповідача паливно-матсильні матеріали загальною вартістю 700 000 грн. 00 коп.

Згідно до умов розділу 2 договору, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом; строк відгрузки - протягом п"яти днів (залежно від заявленого обсягу партії товару) з момента надання заявки на повний обсяг товару; обсяг заявки до виконання визначається найменуванням продукту та його кількістю, вказаною у додатковій угодіта рахункі-фактурі.

Строк оплати відповідно до п.п. 2.3. договору, після повної поставки партії товару протягом десяти днів.

Позивач на виконання умов договору поставки в період вересня 2007 року - жовтень 2007 року поставив відповідачу згідно витратних накладних № РН-343 від 07.09.2007 р., № РН-369 від 04.10.2007 р., № РН-377 від 11.10.2007 р., № РН-400 від 30.10.2007 р. та довіреностей серії ЯЛЯ № 034756 від 02.03.2007 р., ЯЛЯ № 034754 від 01.03.2007 р., ЯЛЯ № 034766 від 22.03.2007 р., ЯЛЯ № 034771 від 30.03.2007 р., ЯЛЯ № 034774 від 12.04.2007 р, ЯЛЯ № 034784 від 27.04.2007 р., ЯЛЯ № 034788 від 10.05.2007 р., ЯЛЯ № 034794 від 15.05.2007 р., ЯЛЯ № 034800 від 31.05.2007 р., ЯНС № 047417 від 26.06.2007 р., ЯНС № 047422 від 10.07.2007 р., ЯНС № 047423 від 13.07.2007 р., ЯНС № 047426 від 20.07.2007 р., ЯНС № 047440 від 17.08.2007 р., ЯНС № 047456 від 07.09.2007 р., ЯНС № 047474 від 10.10.2007 р. та ЯНС № 047481 від 30.10.2007 р. паливно-мастильні матеріали загальною вартістю 84 521 грн. 91 коп. та виставив для сплати рахунки-фактури на загальну суму поставки.

Факт передачі твару позивачем відповідачу доводиться також актом здачі-приймання товару № 369 від 04.10.2007 р., підписаним директорами обох підприємств та скріплений відбитками їх печаток.

Відповідач, в свою чергу, отриманий від позивача товар не оплатив, чим порушив умови договору поставки, ніяких доказів виконання своїх зобов"язань за договором ТОВ "Луганське" суду першої та апеляційної інстанцій не надало.

Заперечення відповідача про те, що уточнення позову необгрунтовані, оскільки до них не додані розрахунки сум пені, інфляційних та річних апеляційний суд також до уваги не приймає.

В матеріалах справи (а.с. 8-10 том 2) є відповідні документи в яких зазначено яким чином нараховані вищевказані санкції. Крім того, до заяви про уточнення позовних вимог додані докази надсилання її копії відповідачу (а.с. 13-17 том 2).

Ствердження відповідача в частині того, що Кірячок І.О. є неналежним представником позивача також, на думку апеляційного суду, є безпідставними, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи довіреністю від 17.01.2008 року (а.с. 2 том 2), виданою ТОВ "Агроспецтех" саме на цього представника з дотриманням вимог закону.

Також не приймаються апеляційним судом до уваги і заперечення відповідача про те, що витрати на послуги адвоката стягнуті з нього безпідставно.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, до судових витрат віднесені і суми, які сплачені за послуги адвоката.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно задоволених вимог.

У даному випадку, вимоги позивача задоволені у повному обсязі, тому судові витрати правомірно віднесені господарським судом на відповідача. Крім того, в матеріалах справи є відповідний договір (а.с. 146 том 1) із змісту якого вбачається, що він укладений між позивачем та адвокатом Ісмаіловою Мариною Олександрівною з метою надання останньою позивачу юридичної допомоги щодо вирішення питання по поверненню заборгованості ТОВ "Луганське"згідно договору № 03/01-2 від 03.01.2007 року. Також позивачем надано докази фактичної оплати юридичних послуг (а.с. 147 том 2).

Що стосується інших заперечень відповідача, то вони, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, які викладені у оскарженому рішенні.

Також пи перевірці рішення апеляційним судом також не було встановлено і порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Тому судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2008 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2008 року по справі № 6/361 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий          С.В. Мирошниченко

Судді:          Т.М. Колядко

Н.В. Акулова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 господарському суду