ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.08 р.                     Справа № 23/10

за позовом: Відкритого акціонерного товариства ”Полтаваелектро” м. Полтава (структурний підрозділ Сумська механізована колона № 5)

до відповідача: Приватного підприємства ”Енерголіткомплект” м. Харцизьк

про стягнення 6 690, 96 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, відкрите акціонерне товариство ”Полтаваелектро” м. Полтава (структурний підрозділ Сумська механізована колона № 5), звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, приватного підприємства ”Енерголіткомплект” м. Харцизьк, 2 970 грн. збитків, 750, 96 грн. пені та 2 970 грн. штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          укладення між його структурним підрозділом - Сумською механізованою колоною № 5 (далі - Мехколона) та відповідачем договору поставки № 01/09-22 від 11.09.2007р., за яким відповідач прийняв на себе зобов’язання поставити Мехколоні технічну продукцію на умовах попередньої оплати;

-          перерахування Мехколоною за ізолятори 9 270 грн. на підставі рахунку № 11/09 від 11.09.2007р. платіжним дорученням № 1149 від 13.09.2007р.;

-          зобов’язання відповідача поставити продукцію протягом 7 банківських днів після її оплати (останній термін поставки - 24.09.2007р.);

-          листи № 561/08 від 27.09.2007р. та № 672/08 від 13.11.2007р., надіслані на адресу відповідача;

-          поставку відповідачем частини продукції на загальну суму 6 300 грн. за накладною № 06/12/07 від 06.12.2007р.;

-          лист-вимогу № 106/08 від 30.01.2008р. щодо поставки залишку продукції на суму 2 970 грн. в строк до 05.02.2008р.;

-          не здійснення відповідачем поставки необхідної продукції у зазначений строк та неповернення ним грошових коштів в сумі 2 970 грн.;

-          ст.ст. 525, 526, 550, 551, 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідач вимоги позивача не оскаржив, відзив на позов та інші витребувані судом документи не представив.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Позивач надав суду факсимільну копію договору № 01/09-22 від 11.09.2007р. між приватним підприємством ”Енерголіткомплект” (далі - Постачальник) та ВАТ ”Полтаваелектро”в особі Сумської мехколони № 5 (далі - Покупець), згідно умов якого постачальник зобов’язався поставити у власність покупця, а останній - прийняти та сплатити продукцію відповідно до додатку № 1 до цього договору, який є його невід’ємною частиною. За специфікацією (додатку № 1 до вищевказаного договору), відповідач повинен був поставити позивачу ізолятори на загальну суму 9 270 грн., в т.ч. ПДВ.

Ухвалою від 14.02.2008р. суд зобов’язував позивача представити оригінали додатків до позову. В судовому засіданні, що відбулось 26.02.2008р., представник позивача надала суду для огляду замість оригіналу договору поставки № 01/09-22 від 11.09.2007р. лише його факсимільну копію і пояснила суду, що у позивача відсутній оригінал вищезазначеного договору.

В пункті 9.1. тексту копії договору від 11.09.2007р. закріплено, що факсимільні копії договору та всіх належним чином підписаних доповнень та додатків мають юридичну силу при подальшому підтвердженні їх оригіналами.

Враховуючи зміст п.9.1. тексту копії договору від 11.09.2007р. та той факт, що представник позивача не представила оригіналу цього документа, суд дійшов висновку, що договір поставки № 01/09-22 від 11.09.2007р. не має юридичної сили і тому не породжує для сторін прав та обов’язків (він не вважається укладеним).

У зв’язку з цим вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача на підставі п.6.2. тексту договору від 11.09.2007р. пені в розмірі 750, 96 грн. та на підставі п.6.3. тексту договору від 11.09.2007р. штрафу в сумі 2 970 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 11/09 від 11.09.2007р. на оплату ізоляторів ТФ-20 у кількості 3000 шт. за ціною без податку на додану вартість (далі - ПДВ) 1,75 грн. та ізолятори ШФ-20 у кількості 150 шт. за ціною без ПДВ 16,50 грн. на загальну суму 9 270 грн. В цьому рахунку зазначено, що він дійсний протягом 30 банківських днів. Платіжним дорученням № 1149 від 13.09.2007р. позивач сплатив відповідачу за вищевказані ізолятори 9 270 грн.

Оскільки договір поставки № 01/09-22 від 11.09.2007р. не має юридичної сили, можна зробити висновок, що сторони не узгодили між собою строк поставки ізоляторів. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься лист від 27.09.2007р. № 561/08, адресований відповідачу, в якому позивач вимагав здійснити поставку ізоляторів не пізніше 01.10.2007р. Цей лист суд розцінює як вимогу, передбачену ст.530 ЦК.

В підтвердження відправлення листа № 561/08 позивач надав оригінал квитанції, яка не містить чіткої дати. Тому саме цей документ суд не може розцінити як відповідний доказ направлення на адресу відповідача листа № 561/08.

Також позивач надав суду копію фіскального чеку від 13.11.2007р. та опис вкладення у цінний лист, датований цією ж датою. Згідно цього опису позивач направив на адресу відповідача серед інших документів і копію листа № 561/08 від 27.09.2007р. Тому суд дійшов висновку, що вимога щодо поставки ізоляторів надіслана відповідачу саме 13.11.2007р.

Позивач стверджує, що відповідно до накладної № 06/12/07 від 06.12.2007р. відповідач поставив йому лише частину продукції, а саме ізолятори ТФ-20 у кількості 3000 шт. на загальну суму 5 250 грн. Оскільки залишок продукції на суму 2 970 грн. в строк поставлено так і не було, виконання боржником (відповідачем) свого зобов’язання втратило інтерес для кредитора (позивача).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.693 ЦК України покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк. Відповідач не подав суду доказів того, що 2 970 грн., перерахованих йому в якості попередньої оплати за ізолятори, повернені позивачу. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення 2 970 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.47 Господарського процесуального кодексу України та п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито” сума держмита в розмірі 88, 96 грн. підлягає поверненню з державного бюджету у зв’язку з тим, що держмито сплачено в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 612, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з приватного підприємства ”Енерголіткомплект” (м. Харцизьк, вул. Каліновського, 32/3, ) на користь відкритого акціонерного товариства ”Полтаваелектро” в особі структурного підрозділу Сумської механізованої колони № 5 (м. Суми, вул. Білопільське шосе, 7, р/р 1338 в ЦВ ПІБ м. Суми, МФО 337278, ) - 2 970 грн., 52 грн. 38 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 45 грн. 28 коп. витрат на сплату держмита.

Відмовити позивачу щодо стягнення пені в розмірі 750, 96 грн. та штрафу в сумі 2 970 грн.

Видати позивачу довідку на повернення державного мита в сумі 88 грн. 96 коп., перерахованих платіжним дорученням № 1604 від 29.11.2007р. на суму 190 грн. 96 коп., у зв’язку з тим, що держмито сплачено в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Додаток (позивачу): довідка на повернення держмита від 25.03.2008р.

Суддя Забарющий М.І.