ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

№ 4/334

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Гончарука П.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника

відповідача: Соломатіна К.В.

касаційну скаргу

Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерськжитло"

на постанову

від 11.12.2007

Київського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 4/334

господарського суду

міста Києва

за позовом

Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерськжитло"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний дім"

про

стягнення 15520,68 грн.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерськжитло" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний дім" про стягнення з відповідача 15520,68 грн. за користування частиною допоміжних приміщень.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2007 у справі № 4/334 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 11.12.2007 та прийняти нове рішення. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 143, 144 Конституції України, ст.ст. 317, 318, 319, 321, 327, 759, 764 ЦК України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування Київським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 22.12.2005 між сторонами у справі був укладений договір № 64/605 платного користування частиною допоміжних приміщень загальною площею 27,8 м2 в будинку № 1/2 по вул. Кіквідзе в м. Києві з терміном дії з 22.12.2005 по 20.12.2006.

Умовами договору було визначено, що відповідачу передаються в тимчасове платне користування допоміжні приміщення житлового будинку, а саме сходи з першого на другий поверх. Крім того, умовами договору був визначений розмір орендної плати та зазначено, що дія договору припиняється внаслідок закінчення терміну, на який він був укладений.

У цьому зв’язку, судами встановлено, що відповідач протягом строку дії договору сплачував орендну плату.

Судами також було встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення другого поверху житловому будинку по вул. Кіквідзе, 1/2 в м. Києві на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 13.12.2005, укладеного між відповідачем та Фондом приватизації комунального майна Печерського району міста Києва.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував його тим, що після припинення терміну дії договору оренди відповідач продовжує використовувати зазначену частину приміщення, але систематично не сплачує плату за користування майном, у зв’язку з чим розмір його заборгованості, починаючи з 01.01.2007 по 31.07.2007, становить 15520,68 грн.

Сукупності встановлених по справі обставин суди дали належну оцінку і дійшли до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. При цьому, суди правильно виходили з того, що, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 у справі № 1-2/2004, допоміжні приміщення, в об’єктах житлового фону, до якого відноситься і будинок № 1/2 по вул. Кіквідзе у м. Києві, є об’єктами спільної власності і питання щодо надання їх в оренду може вирішуватись виключно у відповідному правовому режимі.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерськжитло" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2007 у справі № 4/334 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Гончарук П.А.