ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2008 р.                                                    Справа № 04/2817

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Упиря І.І., секретаря судового засідання Голосінській Н.М., за участю представників сторін :

від позивача - Акінчев В.А. - представник за довіреністю, ШаяхметовД.Ф. - директор,

від третьої особи на стороні позивача Бодюк В.Ф. - представник за довіреністю,

від відповідача - Голуб В.М. - представник за довіреністю, Гладкий О.В. - за посадою,

від третьої особи на стороні відповідача – Черкаської міської ради - не з’явився,

від третьої особи на стороні відповідача Черкаської облдержадміністрації - Кисленко В.В.

в засіданні суду взяв участь спеціаліст Головного управління земельних ресурсів –Чередніченко С. О.

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська екологія”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Черкаська районна державна адміністрація до Комунального підприємства “Черкаське комунальне автотранспортне підприємство 2328”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Черкаська міська рада та Черкаська обласна державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні землею.

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов про усунення порушень прав позивача щодо користування орендованою ним земельною ділянкою зокрема, зобов’язати відповідача повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку під полігоном ТПВ ( твердих побутових відходів).

Заявою від 26.10.2007 року №192 позивач уточнив позовні вимоги і просить суд усунути порушення прав позивача щодо користування орендованою земельною ділянкою тобто, зобов’язати відповідача повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку, на якій знаходиться полігон твердих побутових відходів площею 9,28 га в адмінмежах Руськополянської сільської ради.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Тому, відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України суд ухвалив, уточнення позовних вимог прийняти.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації №668 від 24.12.2003 року йому була передана земельна ділянка в довгострокову оренду строком на 49 років загальною площею 20,0 га в тому числі : 10,72га піски, 9,28 га забудовані землі ( існуюче сміттєзвалище) за рахунок земель запасу Руськополянської сільської ради Черкаського району, що підтверджується укладеним договором оренди від 04.02.2004 року.

Земельна ділянка була надана йому під розміщення підприємства “Прийому, переробки, та утилізації твердих побутових відходів” і проведення рекультивації земельної ділянки, на якій знаходиться існуючий полігон твердих побутових відходів.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач безпідставно займає земельну ділянку і своїм транспортом завозить на полігон тверді побутові відходи ( далі ТПВ) чим чинить перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою позивачу.

Представники позивача в засідання суду позовні вимоги підтримали з вищевикладених мотивів.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача в засіданні суду пояснила, що позивач земельною ділянкою 20 га ( 10,72 га піски і + 9,28 га забудовані землі) користується на законних підставах, а у відповідача немає права на користування цією земельною ділянкою.

Відповідач, у відзиву на позов проти позову заперечує з мотивів, що ним розроблений проект розширення полігону ТПВ в районі с. Руська Поляна на підставі дозволу Черкаської обласної ради від 04.05.1998 року №1291/01.

Розташування полігону погоджено Руськополянською сільською радою 07.04.98 року №128 Черкаським обласним управлінням містобудування та архітектури 15.04.98 р. №28, державною інспекцією екологічної безпеки в Черкаському районі 08.04.97 року №51 , службою державного пожежного нагляду Черкаського району 18.04.98 року №71, археологічною інспекцією облдержадміністрації 23.01.97 року №10, військовою частиною №9930 19.11.96 року №539, Черкаським районним відділом земельних ресурсів 14.04.98 року №133-04, Черкаською районною радою 20.04.98 року №177/01-11, Черкаською райепідемстанцією 03.02.98 року №4.

Проект відведення земельної ділянки площею 6,02 га під розширення полігону ТПВ за рахунок земель в/ч 9930, що в адмінмежах Руськополянської сільської ради у постійне користування КАТП –2328 розроблено Черкаською філією інституту землеустрою в 1998 році, згідно з договором від 20.07.98 року № 110.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди земельної ділянки від 04.02.2004 року укладеного між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ “Українська екологія” орендар –ТОВ “Українська екологія” зобов’язана забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мережі споруд, що знаходяться в межах наданої в оренду земельної ділянки.

Представники відповідача в засіданні суду позовні вимоги не визнають з вищевикладених мотивів та суду пояснили, що існуючий полігон був збудований за кошти міського бюджету. Крім того, Руськополянською сільською радою були поставлені такі умови, по питанню погодження надання відповідачу земельної ділянки, які відповідач не міг виконати із-за відсутності фінансів, а тому питання надання йому земельної ділянки під полігон ТПВ ним не було вирішено.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог –Черкаська міська рада, відзиву на позов суду не надала. Представник третьої особи в засіданні суду проти позову заперечив з мотивів, що відповідач на земельній ділянці –полігоні ТПВ має будівлі, які належать йому і збудовані за кошти міського бюджету.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Черкаська обласна державна адміністрація у відзиву на позов зазначила, що відповідно до ст. 149 та п.12 розділу 10 “Перехідні положення” Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою здійснює облдержадміністрація. На час видання розпорядження від 24.12.2003 року №668 “Про передачу в оренду земельної ділянки із земель права державної власності” відповідач не мав в користуванні земельної ділянки. Тому, у зв’язку з цим у третьої особи виникає сумнів щодо правомірності користування відповідачем спірною земельною ділянкою оскільки. У нього відсутні правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку .

Представник третьої особи в засіданні суду підтвердив правомірність заявленого позову.

Вислухавши пояснення та доводи представників сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст..ст.. 17, 149, п.12 розділу 10 “Перехідні положення” Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ ( далі ЗУ України) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить –розпорядження землями державної власності в межах їх територій та в межах визначних ЗК України.

Розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації від 24.12.2003 року №668 “Про передачу в оренду земельної ділянки із земель права державної власності” земельна ділянка загальною площею 20 га в т.ч. 10,72 га пісків, 9,28 га забудованих земель ( існуюче сміттєзвалище) була вилучена із земель права державної власності ( запасу) Руськополянської сільської ради Черкаського району і передана в довгострокову оренду на 49 років Товариству з обмеженою відповідальністю “Українська екологія” під розміщення підприємства “Прийому, переробки та утилізації твердих побутових відходів” і проведення рекультивації земельної ділянки, на якій знаходиться існуючий полігон твердих побутових відходів.

Пунктом 3 цього розпорядження було доручено Черкаській районній державній адміністрації укласти договір оренди земельної ділянки з ТОВ “Українська екологія”.

Дане розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації видане в межах компетенції облдержадміністрації, на підставі проекту відведення, підготовленого в установленому порядку, враховуючи згоду землекористувача та позитивні висновки відповідних органів і служб на вилучення та передачу в оренду земельної ділянки з додержанням вимог земельного законодавства зокрема, ст..ст.. 17,93,123,124, 149,151, п.12 розділу Х Земельного кодексу України та п. 1 ст. 25 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” від 09.04.1999 року № 586-ХІУ.

В виконання цього розпорядження 04.02.2004 року Черкаська районна державна адміністрація уклала з ТОВ “ Українська екологія” договір оренди земельної ділянки за яким позивачу в довгострокову оренду на 49 років була надана земельна ділянка загальною площею 20,0 га в тому числі : 10,72 га піски, 9,28 га забудовані землі ( існуюче сміттєзвалище) за рахунок земель запасу Руськополянської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту.

09.02.2004 року було здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, якиq згідно ст. 18 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1998 року №161-ХІУ з 09.02.2004 року набрав чинності.

Отже, земельна ділянка 9,28 га ( існуючого сміттєзвалища) якою фактично продовжує користуватися відповідач була надана позивачу.

Заперечення представників відповідача в засіданні суду проти позову з мотивів, що будівництво на земельній ділянці 9,28 га здійснювалося ним і що побудовані об’єкти знаходяться на балансі відповідача та, що фінансування будівництва здійснювалося з місцевого бюджету, та що п. 5.2 вищеназваного договору оренди, зобов’язує орендаря забезпечити вільний доступ для прокладки нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мережі споруд, що знаходяться в межах наданої в оренду земельної ділянки, суд вважає є помилковими.

По-перше, предметом спору є право користування земельною ділянкою, яка у встановлений законом порядку надана позивачу.

По-друге, відповідно до п.п. 1-2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, невідь якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідач у встановлений земельним законодавством порядку не є землекористувачем земельної ділянки.

По-третє, земельна ділянка під будівництво першої та другої черги сміттєзвалища відповідачу у встановленому Земельним кодексом порядку не надавалася. Будівництво сміттєзвалища здійснювалося всупереч вимог ч.4 ст. 24 Закону України “По планування і забудову територій без надання земельної ділянки“ - лише при наявності рішення або розпорядження про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об’єкта будівництва сміттєзвалища в порядку, встановленому земельним законодавством можна було здійснювати будівництво.

Доказів надання відповідачу земельної ділянки під будівництво першої та другої черги сміттєзвалища відповідач суду не надав. Відсутність у нього права на користування спірною земельною ділянкою підтверджується і п. 4 рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.12.2005 року №1815 “Про затвердження акту прийняття в експлуатацію об’єкту будівництва “Розширення полігону твердих побутових відходів із м. Черкаси в районі с. Руська Поляна 1 черга”, яким приписувалося відповідачу оформити земельну ділянку під об’єкт відповідно до діючого законодавства.

До цього часу питання надання відповідачу земельної ділянки під сміттєзвалище не вирішено і у відповідача відсутні будь-які докази на право користування спірною земельною ділянкою. Наявність проекту відведення земельної ділянки та проекту будівництва не є доказом надання земельної ділянки в користування або правом користування нею.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку відповідач суду не надав.

В-четвертих, п. 5.2 договору оренди земельної ділянки, в якому зазначено, що орендар зобов’язаний забезпечити вільний доступ для прокладки нових, ремонту та експлуатації існуючих межах і споруд, що знаходяться в межах наданої в оренду земельної ділянки не конкретизований. Кому надається вільний доступ для прокладки , ремонту і експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд - відповідачу чи сторонам по договору. Із слів представників відповідача в засіданні суду вбачається, що такий доступ надається відповідачу. А із пояснень спеціаліста Головного управління земельних ресурсів Черкаської області Чередниченко С.О. цей пункт надає право на суборенду відповідачем спірної земельної ділянки але буквально це право не зазначено в цьому пункті.

Відповідач не є стороною по договору оренди земельної ділянки від 04.02.2004 року.

Суд погоджується з доводами відповідача, що це йому надається вільний доступ до ремонту та експлуатації існуючих меж і споруд і лише тільки для цих цілей.

Цей пункт відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України не надає відповідачу права користування спірною земельною ділянкою в розумінні названих статей. Тому, суд вважає, що відповідач відповідно до ст.. 120 Земельного кодексу України не позбавлений права вирішити питання землі на якій знаходяться його споруди.

В-п’ятих, спеціаліст Головного управління земельних ресурсів Черкаської області в засіданні суду пояснив. Що відповідачу земельна ділянка для будівництва сміттєзвалища першої та другої черги не надавалася і відповідач не має правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Відповідач, до цього часу не оформив земельну ділянку в користування в установленому порядку.

Представники відповідача в засіданні суду підтвердили, що відповідачу земельна ділянка під сміттєзвалище не надавалася.

Позивач просить суд повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку на якій знаходиться полігон твердих побутових відходів площею 9,28 га в адмінмежах Руськополянської сільської ради.

Відповідно до ст. 212 ЗК України з суб’єктивного боку самовільне зайняття земель завжди є навмисним порушенням закону, спрямованим на заволодіння земельною ділянкою. Відповідно до цього використання землі для складування відходів, що немає на меті заволодіння землею, не є самовільним зайняттям. Тому, названий позивачем термін самовільне зайняття є помилковим. Відповідач порушує право позивача на користування земельною ділянкою він продовжує використовувати під сміттєзвалище 9,28 га землі без належних на те підстав.

За таких обставин суд вважає, що фактичною вимогою, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 “Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”, є вимога про звільнення земельної ділянки особою, що займає її без належних на те підстав.

Враховуючи вкладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд вважає зобов’язати КП “ Черкаське комунальне автотранспортне підприємства 2328” звільнити земельну ділянку площею 9,28 га в адмінмежах Руськополянської сільської ради яке її займає без належних на те підставах.

Витрати по держмиту в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49,82 –85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.Зобов’язати Комунальне підприємство “Черкаське комунальне автотранспортне підприємства 2328” звільнити земельну ділянку площею 9,28 га в адмінмежах Руськополянської сільської ради, яке її займає без належних на те підставах, та в належному стані передати позивачу.

3.Стягнути з Комунального підприємства “Черкаське комунальне автотранспортне підприємство 2328”, м. Черкаси, вул. Чайковського, 117, код 15 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська екологія” , м. Черкаси, вул. О.Дашкевича, 20, к. 311, код 32357116 - 85 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                        І.І.Упир

Рішення підписано 29.01.2008 р.