ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2008 р. Справа № 10/160

м. Чернівці 12-00 год.

За позовом прокурора Вижницького району Чернівецької області в інтересах держави в особі Вижницького районного центру зайнятості, м. Вижниця Чернівецької області

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Луківчанка”, с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків у сумі 3567,11 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Секретар судового засідання –Нікуліца І.С.

Представники:

Від позивача –Марчук Л.П., провідний спеціаліст-юрисконсульт, дор. № 16-06/01 від 26.01.2007 р.

Від відповідача –Тодорюк О.М., директор

У засіданні приймали участь –прокурор Філіпець В.П.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Вижницького району Чернівецької області звернувся з позовом в інтересах позивача до відповідача про стягнення заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття згідно з актом перевірки № 51 від 25.06.2007 р. у сумі 3567,11 грн., у тому числі 2748,57 грн. недоїмки та 818,54 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на випадок безробіття й у відповідності до Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески, однак проведеною перевіркою дотримання відповідачем вимог зазначеного Закону встановлено, що станом на 12.10.2007 р. відповідач має недоїмку по страхових внесках і не сплатив нараховану пеню в заявлених сумах.

Письмових пояснень на позов відповідач не надав.

У судовому засіданні 10.01.2008 р. прокурор і представник позивача позов підтримали, представник відповідача проти позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що у позові належить частково відмовити.

Так, судом встановлено наступне.

Відповідач зареєстрований як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у Вижницькому районному центрі зайнятості й у відповідності до ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески на випадок безробіття.

Згідно з актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 51 від 25.06.2007 р. станом на 31.05.2007 р. виявлено прострочену заборгованість відповідача зі страхових внесків на випадок безробіття в сумі 2748,57 грн., за несвоєчасну сплату страхових внесків нараховано пеню в сумі 818,54 грн., у тому числі 84,48 грн. за попереднім актом перевірки № 28 від 12.05.2004 р. та 734,06 грн. за актом № 51 (а.с. 4-11, 24-25).

Зазначений борг визнається відповідачем, однак у ході розгляду справи судом установлено, що частина вказаної заборгованості уже була стягнута з відповідача в судовому порядку.

Так, рішенням господарського суду Чернівецької області від 02.12.2004 р. по справі № 10/182 з відповідача стягнуто на користь позивача 1100,16 грн. боргу зі страхових внесків та 84,48 грн. пені саме за актом перевірки № 28 від 12.05.2004 р. (а.с. 26). Указані суми необгрунтовано включені до ціни позову по справі № 10/160, оскільки щодо них уже є судове рішення. Таким чином, задоволенню підлягають вимоги в розмірі:

- 1113,44 грн. недоїмки (2748,57 грн. (загальна сума недоїмки) –1100,16 грн.(стягнуто рішенням суду по справі № 10/182) –534,97 грн. (внески, строк яких сплати не настав) та

- 734,06 грн. пені (818,54 грн.(загальна сума пені) –84,48 грн. (стягнуто рішенням суду по справі № 10/182).

Відповідно до ст. 8 Закону “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (далі –Закон) для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг створено Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 12 Закону функції виконавчої дирекції Фонду покладено на органи державної служби зайнятості, в тому числі й функції з проведення збору страхових внесків, контролю правильності нарахування, своєчасності сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, представництва інтересів Фонду в судових та інших органах.

У відповідності до ст. 35 Закону роботодавці зобов’язані своєчасно та в повному розмірі сплачувати внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Розмір страхових внесків на цей вид соціального страхування встановлений Законом України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність реєстрації як платник страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати, страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Статтею 39 Закону передбачено, що спори, які виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги на загальну суму 1847,50 грн. (1113,44 грн. недоїмки + 734,06 грн. пені) є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 17, 94, 160-163, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          У позові частково відмовити.

2.          Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Луківчанка” (с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, , р/р 260004971 у ЧОД ВАТ “Райффайзен банк Аваль”):

- на користь Вижницького районного центру зайнятості (м. Вижниця Чернівецької області, вул. Українська,94а, , р/р 0007 в УДК в Чернівецької області, МФО 856135) 1113,44 грн. недоїмки зі страхових внесків та 734 грн. пені;

- в доход Державного бюджету України 18,48 грн. судового збору (стягувач –ДПІ у Вижницькому районі).

3. З набранням постановою законної сили видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України , якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі, проголошена і підписана 10 січня 2008 року.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук