ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"23" січня 2008 р.

Справа № (13/421)17/516

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні 23.01.2007 року о 14 год. 10 хв. при секретарі Патлаченко А.Л. матеріали адміністративної справи №13/421(17/516)

за позовом: Олександрійської міської санепідемстанції, м.Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області, м. Кіровоград

про скасування рішення

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Тімакіна Л.В., довіреність №61/02 від 22.01.08р., представник;

від позивача - Пономаренко Л.І., головний лікар, на підставі наказу №229 від 15.12.93, та посвідчення №429 від 08.07.00;

від відповідача - Куницький В.В., довіреність №10-02 від 08.01.08р., головний спеціаліст-юрисконсульт сектору організаційно-аналітичної та правової роботи;

від відповідача - Кармазин М.М., довіреність №17-02 від 08.01.08р., начальник відділу контролю цін на ринках продовольства.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2007 р. за заявою Олександрійської міської санітарно-епідеміологічної станції (відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним), проти задоволення якої не заперечувала державна інспекція з контролю за цінами в Кіровоградській області (позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним), позовні вимоги, поєднані в одне провадження по справі №(13/421)17/516 роз'єднані у самостійні провадження (том ІІІ а.с.62-63), при цьому за провадженням за зустрічним позовом Олександрійської міської санепідемстанції, який було прийнято судом до розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, до відповідача- державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області про скасування рішення останньої №57 від 27.09.2004р. залишено номер даної справи.

Олександрійською міською санітарно-епідеміологічною станцією (далі- Олександрійська міська СЕС) подано позов про скасування рішення №57 від 27.09.2004 р. державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області (далі- інспекція з контролю за цінами) про застосування економічних санкцій в розмірі 115175,61 грн. за порушення державної дисципліни цін.

Відповідач позов заперечив, посилаючись на законність оскаржуваного рішення та його відповідність вимогам чинного законодавства України, а також на правомірність застосування до позивача економічних санкцій (а.с. том ІІІ а.с. 71-76).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" та згідно Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 р. №1819, на відповідача покладені контрольно-наглядові функції з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін та тарифів. У зв"зку з чим Держінспекції надано право проводити перевірки документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, а також одержувати необхідні довідки, приймати рішення про застосування до суб'єктів підприємницької діяльності передбачених чинним законодавством економічних санкцій за порушення порядку встановлення і застосування цін.

Державною інспекцією з контролю за цінами в Кіровоградській області в період з 31.03.2004р. по 13.04.2004 р. було проведено перевірку дотримання державної дисципліни цін в Олександрійській міській санітарно-епідеміологічній станції за 2002 р., 2003 р. та І кв. 2004 р.

За результатами вказаної перевірки складено акт №489 від 13.04.2004 р. (том І а.с.13.04.2004 р.), в якому відображено, що в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.2002 р. №1544 "Про затвердження переліку робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату" позивачем за плату проводилися дослідження біологічних матеріалів від людини при проведенні періодичних медичних оглядів працівників декретованих професій; проте проведення цих досліджень не входить до переліку послуг і робіт, що можуть надаватися за плату. При цьому вартість наданих послуг розраховувалась з урахуванням ПДВ 20%.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди стягується штраф в подвійному розмірі необґрунтовано одержаної виручки.

На підставі зазначеного акту перевірки, керуючись статтею 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", державною інспекцією з контролю за цінами в Кіровоградській області прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №57 від 27.09.2004 р. (том І а.с.8), яким за порушення вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення", статті 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" вирішено вилучити у Олександрійської міської СЕС у доход державного бюджету суму 38391, 87 грн. необґрунтовано одержаної виручки та 76783,74 грн. штрафу.

При вирішенні даного спору господарський суд виходить з наступного.

Стаття 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" визначає джерела фінансового та майнового забезпечення органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, зокрема фінансування здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, у тому числі спеціального фонду, а також інших джерел, передбачених законом.

Вказаною нормою Закону передбачено можливість виконання робіт та надання послуг за плату і встановлено перелік таких робіт та послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя, а також вказано конкретні види робіт та послуг, які виконуються за плату, та надано право Кабінету Міністрів України визначити перелік інших платних видів робіт і послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України №1544 від 15.10.2002 р. затверджено Перелік робіт і послуг у сфері забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату. Вказаний перелік є вичерпним і, до внесення змін, не містив в собі послуг з проведення бактеріологічних досліджень при періодичному медичному огляді декретованих професій.

Відповідні зміни до вказаного Переліку у частині доповнення його зазначеними послугами внесено постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662.

Відтак, Олександрійська міська СЕС як орган санітарно-епідеміологічної служби не могла бути суб'єктом надання платних послуг з проведення бактеріологічних досліджень при періодичному медичному огляді працівників декретованих професій.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду України від 24.10.2006 р. (том ІІІ а.с.50).

Крім того, під час надання платних послуг Олександрійською міською СЕС додатково стягувався податок на додану вартість.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов"язковиї платежів), за винятком ПДВ, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг) згідно із Законами України з питань оподаткування.

Статтею 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" встановлено, що оплата робіт і послуг, які виконуються установами та закладами санітарно-епідеміологічної служби, здійснюється за тарифами (прейскурантами), затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 р. №1351 "Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби" затверджено фіксовані тарифи з урахуванням обов'язкових податків і зборів, у тому числі з податком на додану вартість, оскільки в постанові не зазначено протилежне (податок на додану вартість в розмірі 20% окремим рядком понад тариф не виділено).

Отже, включення позивачем податку на додану вартість до тарифів на роботи і послуги є неправомірним.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого адміністративного суду України від 12.12.2007 р. по справі №К-24884/06 та в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 08.11.2006 р. по справі №К-15411/06Д2 (том ІІІ а.с.52-53), від 27.07.2007 р. по справі №К-27172/06.

Посилання Олександрійської міської СЕС на роз'яснення Державної податкової адміністрації України від 04.05.2005 р. (том ІІІ а.с.83-84), які не є нормативно-правовими актами та не мають обов'язковий характер, спростовуються наведеними вище нормами чинного законодавства.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України №298/519 від 03.12.2001р. підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є застосування цін (тарифів) за види послуг (робіт), які не передбачені нормативно-правовими актами.

За таких обставин, позовні вимоги заявлені необґрунтовано і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 25.01.2008 р.

Суддя

С.В. Таран