ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

Справа № 19/318

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В.

При секретарі Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Спеціалізоване ремонтно-будівельне ПП "Ліфткомплект" бульвар Південний, 35/41, м.Івано-Франківськ,76010

до відповідача КП ЖЕО№3 Калуської міської ради вул.Незалежності,6, м.Калуш, Івано-Франківська область,77300

про стягнення заборгованості в сумі 67865,07 грн.

Представники:

Від позивача: Максимів Д.О.-юрисконсульт, (довіреність № 01 від 14.01.08.)

Від відповідача: Стасюк Н.П.-юрист , (довіреність №8 від 14.01.08.).

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки передбачені ст.ст.20, 22ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

СУТЬ СПОРУ: Спеціалізоване ремонтно - будівельне приватне підприємство "Ліфткомплект" звернулося в суд із позовом до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційної організації №3 Калуської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 67865,07 грн. за технічне обслуговування та ремонт ліфтів.

Представник позивача в судовому засіданні висунуті позовні вимоги підтвердив в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог позивача не заперечує, подав клопотання вх. №502 від 23.01.08. про розстрочку заборгованості терміном на п"ять місяців.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши її фактичні обставини, об"єктивно оцінивши докази, судом встановлено:

між позивачем та відповідачем укладено підрядні договори №18 від 01.05.06. та №18 від 01.06.07. про технічне обслуговування та ремонт ліфтів.

Відповідно до умов даних договорів позивач зобов"язувався організовувати та виконувати роботи по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів, згідно Додатка 2, який є невід"ємною частиною договору, а відповідач в свою чергу сплачувати їх вартість, в розмірі та строк визначений розділом 4 договору- не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно підписаних актів виконаних робіт.

На виконання умов договорів позивачем проведено технічне обслуговування та ремонт ліфтів на суму 192311,12 грн., що підтверджується актами виконаних робіт з травня 2006 року по вересень 2007 року, підписаними сторонами та скріпленими печатками , копії яких долучені до матеріалів справи.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачений обов’язок сторін виконувати зобов’язання належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вказівок закону, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем зазначені норми закону та умови договору, порушені, оскільки вартість наданих послуг оплачена частково, внаслідок чого станом на 14.11.07. заборгованість за надані послуги, становить 61337,19 грн.

Згідно умов договорів (п.5.1.) встановлена відповідальність за прострочку оплати наданих послуг, а саме відповідач зобов"язаний на користь позивача сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості неоплачених послуг за кожну добу затримки, обгрунтований розмір якої складає 1009,79 грн.

Суд вважає підставним, застосування ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, за вимогою кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки 4580,92 грн., а також три процента річних від простроченої суми, в розмірі 937,17 грн.

Відповідач не подав суду доказів здійснення повної сплати заборгованості, не заперечив її розмір, тому відповідно до приписів встановлених ст.33 ГПК України, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 61337,19 грн.- основного боргу, 1009,79 грн- пені, інфляційних нарахувань в розмірі 4580,92 грн. та 3-х % річних в сумі 937,17 грн. такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується клопотання відповідача про розстрочку заборгованості, то враховуючи специфіку діяльності та фінансово-економічне становище, керуючись п.6. ст.83 ГПК України, суд вважає за можливе його задоволити та розстрочити виконання рішення терміном на п"ять місяців.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Житлово-Комунального підприємства Житлово-експлуатаційної організації №3 (м.Калуш, вул.Незалежності,6, 32177212) на користь Спеціалізованого ремонтно - будівельного приватного підприємства "Ліфткомплект"(м.Івано-Франківськ, бульвар Південний,35/41, код 32873493) - 67865,07 грн. заборгованості, з яких 61337,19 грн. - основний борг, 1009,79 грн.- пені, 937,17 грн.- 3% річних, 4580,92 грн.- інфляційних втрат, а також 678,65грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Розстрочити виконання рішення терміном на п"ять місяців.

Стягнення проводити щомісячно по 13573,01 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 28.01.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________