ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р.

Справа № 29/19-08-403

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Жекова В.І., Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання —Лисіної О.В.

за участю представників:

від Іллічівської міської ради - Скрипниченко Д.В.

від ТОВ “Будівельник” - Лоскутов С.П., Радіонова С.М., Радіонова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Іллічівської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 11.02.2008р.

по справі № 29/19-08-403

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельник”

до Іллічівської міської ради

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельник” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Іллічівської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати за собою право власності на торгівельний павільйон (літера “А”) загальною площею 731,1 кв.м. та навіс (літера “Б”), розташованих за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, 7-б.

Позовні вимоги обґрунтовано із посиланням на те, що переобладнаний позивачем торгівельний павільйон (літера “А”) неможливо використовувати без збудованих торгівельних залів, допоміжних і складських приміщень та навісу (літера “Б”), які є невід'ємною частиною торгівельного павільйону та разом складають цілісний торгівельний комплекс ринку, а тому в силу приписів п.1 ст.186 ЦК України та ст. 392 ЦК України за позивачем може бути визнано право власності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.02.2008р. (суддя Аленін О.Ю.) позов задоволено повністю.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку відповідачем.

В апеляційній скарзі Іллічівська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції по даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги Іллічівська міська рада навела доводи щодо порушення місцевим господарським судом, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт стверджує про те, що об'єкти нерухомості, які позивач ввів в експлуатацію на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради народних депутатів від 30.10.1997р. №533, були ним знесені, тобто знищені, а тому, на думку апелянта, відповідно до ст. 349 ЦК України, позивач втратив право власності на цей об'єкт.

Також, апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що позивачем було порушено умови договору оренди землі №79 від 17.05.2005р. відносно цільового використання земельної ділянки, наданої позивачу для реконструкції ринку “Курортний”.

Крім цього, апелянт стверджує про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, норм процесуального права, а саме п.6 ст. 63 та ст.77 ГПК України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на її безпідставність, просить рішення суду першої інстанції по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівської міської ради від 27.02.1997р. № 63, земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована в м. Іллічівську по вул. Героїв Сталінграду, надано позивачу у тимчасове користування строком на 10 років, з метою будівництва ринку на 100 торгових місць.

Рішенням Іллічівської міської ради від 30.10.1997р. № 533, затверджено акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації завершеного будівництвом ринку “Курортний” за адресою: м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, у складі торгівельного павільйону, допоміжних та складських приміщень.

Листом від 15.05.2000р. № 240, головним архітектором міста, міськім відділом гігієни та епідеміології м. Іллічівська та Державною пожежною частиною № 17 м. Іллічівська позивачу було надано дозвіл на будівництво навісу над торговими рядами для торгівлі овочами і фруктами.

Розпорядженням Іллічівського міського голови від 25.01.2002р. № 85 позивачу надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження реконструкції ринку “Курортний” з метою впорядкування торгівлі сільськогосподарською продукцією та паркування автомашин на ринку. З цією метою в квітні 2003 року проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро виконкому Іллічівської міської ради розроблено проект розширення ринку “Курортний”, який погоджено з управлінням архітектури та містобудування Іллічівської міської ради (висновок від 16.05.2003р. № 013-17-54).

Рішенням Іллічівської міської ради від 26.11.2004р. № 353/64-IV позивачу надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,26 га для реконструкції ринку “Курортний” за адресою: м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, 3-а.

В 2005 році позивач здійснив реконструкцію ринку шляхом будівництва навісу та переобладнання торгівельного павільйону, які відображені в технічному паспорті, виготовленому КП “Бюро технічної інвентаризації ” Іллічівської міської ради станом на 10.11.2005р.

Відповідно до характеристик будівель та споруд, наведених в техпаспорті, торгівельний павільйон має наступні основні конструктивні елементи: кам’яний фундамент, цегляні стіни, залізобетонні перекриття, цементну підлогу, тобто є об’єктом нерухомості в розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України, пункт 1 якої встановлює, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З журналу внутрішніх обмірів, наведеного в технічному паспорті, та пояснень представника позивача вбачається, що загальна площа приміщень торгівельного павільйону по літері “А” складає 731,1 кв.м., яка узгоджується з межами та розмірами, наведеними в генеральному плані проекту розширення ринку “Курортний”, затвердженому головним архітектором м. Іллічівська.

Рішенням Іллічівської міської ради від 22.02.2005р. № 397/32-ІV ТОВ “Будівельник” передано земельну ділянку площею 0,26 га в оренду на 3 роки для реконструкції ринку “Курортний”, а 17.05.2005р. сторони уклали договір оренди землі строком на 3 роки, до 22.02.2008р., пунктом першим якого встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,26 га, в тому числі 0,26 га - під існуючою забудовою. Згідно пункту 2 вказаного договору оренди, на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать орендарю на праві власності.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч.1 ст.376 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Виключення з цієї норми визначено ч.3 зазначеної статті ЦК України, якою встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Отже, враховуючи той факт, що земельна ділянка площею 0,26 га за адресою: м. Іллічівська, вул. Героїв Сталінграду, 3-а, в межах якої знаходиться ринок “Курортний”, рішенням Іллічівської міської ради від 22.05.2005р. №397/32-ІV та відповідно до договору оренди від 17.05.2005р. була надана позивачу в оренду, тобто передана ТОВ “Будівельник” в установленому порядку, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апелянта щодо того, що об'єкти нерухомості, які позивач ввів в експлуатацію на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради народних депутатів від 30.10.1997р. №533, були ним знесені, не підтверджені матеріалами справи, а тому не приймаються до уваги апеляційним господарським судом.

Посилання Іллічівської міської ради на порушення позивачем умов договору оренди землі №79 від 17.05.2005р. відносно цільового використання земельної ділянки, наданої позивачу для реконструкції ринку “Курортний”, суперечать фактичним обставинам справи, оскільки наведене вище свідчить саме про використання позивачем наданої йому земельної ділянки для організації роботи ринку.

Ствердження апелянта про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, норм процесуального права, а саме п.6 ст. 63 та ст.77 ГПК України, є помилковими з огляду на таке:

Відповідно до п.6 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не буде подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Однак, згідно приписів ст.56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, що були подані разом з позовом, затверджувалися або узгоджувалися Іллічівською міською радою при наданні земельної ділянки в оренду позивачу, а тому є підстави вважати, що вони є в наявності у відповідача.

Також, господарський суд у відповідності до приписів ст. 77 ГПК України відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема - у випадку нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Однак, зазначене не є обов'язком суду, і якщо суд уважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відповідач, згідно наявного у матеріалах справи поштового повідомлення №3218564 (а.с.32), 08.02.2008р. отримав ухвалу місцевого господарського суду про порушення провадження у даній справі, тобто був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак з невідомої причини у судове засідання не з'явився.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування або зміни оскарженого рішення суду першої інстанції, яке постановлено відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105, ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 11.02.2008р. по справі № 29/19-08-403 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                          В.І. Жеков

В.Т. Пироговський

Повний текст постанови підписаний 20.03.2008р.