ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.2008 року                                                                      Справа № 3/457

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

суддів:                                        Бойченка К.І.

Єжової С.С.

За участю секретаря

судового засідання: Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача: Жукова М.І., представник за довіреністю

№01/0609-1 від 06.09.07;

Крилова Л.Б., представник за довіреністю

№1 від 10.01.08;

від відповідача: Калинен К.В., представник за довіреністю

№1юр від 19.12.07;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:           Товариства з обмеженою відповідальністю

„Шахтарський ринок”, м.Луганськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від           14 грудня 2007 року (підписане 19.12.07)

у справі           №3/457 (суддя Москаленко М.О.)

за позовом:           Комунального підприємства „Ювілейне”,

м.Луганськ

до відповідача:           Товариства з обмеженою відповідальністю

„Шахтарський ринок”, м.Луганськ

про стягнення 10208 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство „Ювілейне” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок” про стягнення з відповідача 9885 грн. 00 коп. боргу за надані позивачем послуги з вивезення, захоронення та розміщення побутових відходів, пені у сумі 323 грн. 60 коп., витрат по сплаті державного мита у розмірі 102 грн. 10 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп.

Заявою про збільшення суми позову №01/2007-1 від 20 липня 2008 року позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 12774 грн. 44 коп., суму пені у розмірі 281 грн. 79 коп., державне мито у розмірі 130 грн. 56 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. Суму державного мита у розмірі 02 грн. 89 коп. повернути позивачу як різницю між необхідною сумою державного мита та сумою фактично перерахованою до Державного бюджету України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.12.07 у справі №3/457 (суддя Москаленко М.О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтарський ринок” на користь Комунального підприємства “Ювілейне” заборгованість у сумі 12774 грн. 44 коп., пеню у розмірі 267 грн. 33 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 130 грн. 42 коп., а також витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 87 коп..

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано наступним.

01.10.06 сторонами у справі був укладений договір №1/8 на вивезення, захоронення та розміщення побутових відходів, у відповідності з умовами пункту 1.1 якого Замовник (відповідач у справі) доручив, а Виконавець (позивач у справі) прийняв зобов’язання з надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від об’єктів Замовника, здійснення їх розміщення та захоронення на міському полігоні ТПВ.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що об’єкти Замовника знаходяться за адресою: с. Ювілейний, вул. Артема, 12 (ринок).

Матеріалами справи, зокрема, актами здачі – прийняття робіт (надання послуг), актами контрольного обстеження санітарного стану площі ТБО ринку та автостоянки за адресою: с.Ювілейний, вул.Артема, 12, іншими документами підтверджений факт належного виконання позивачем у справі зобов’язань за укладеним сторонами договором.

Господарським судом Луганської області зазначено, що умови п.4.4 договору щодо строку кінцевого розрахунку за договором не виключають обов’язку відповідача у справі щодо щомісячної оплати наданих йому послуг, а стосуються будь – яких інших випадків (додаткових витрат, послуг Виконавця, зміни тарифів тощо). Докази, які підтверджували б невиконання або неналежне виконання позивачем у справі взятих на себе за договором зобов’язань, під час судового розгляду справи відповідачем надані не були. Договір до закінчення строку його дії сторонами розірваний не був.

З урахуванням того, що у договорі сторонами був встановлений розмір щомісячної плати за послуги позивача, а також того, що послуги позивача відповідачем були частково оплачені, сума заборгованості відповідача за період з 01.10.07 по 30.06.07 склала 12774 грн. 44 коп., що підтверджено відповідним розрахунком позивача.

З посиланням на ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та п.5.1 договору місцевим господарським судом зазначено, що належна до стягнення сума пені за прострочення відповідачем виконання зобов’язань за жовтень 2006 року складає 38 грн. 53 коп. (за 182 дні), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню у частині стягнення 267 грн. 33 коп.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Господарським судом Луганської області зроблено висновок, що позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому підлягають задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12774 грн. 44 коп. та пені у розмірі 267 грн. 33 коп.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області від 14.12.07 у справі №3/457 Товариство з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок” звернулось з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 14.12.07 у справі №3/457, справу направити до господарського суду Луганської області на новий розгляд.

Скаржник вважає, що судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для даної справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Відповідач зазначив, що суд першої інстанції не повідомив його про час і місце судового засідання належним чином, в якому було прийнято рішення, справу розглянув за відсутності його представника, оскільки ухвалу від 11.12.07 про поновлення провадження у справі №3/457 та призначення судового засідання на 14.12.07 о 11 год. 00 хв. він отримав 15.12.07, тому відповідач був позбавлений можливості надати свої докази.

Суд першої інстанції помилково прийняв до уваги докази позивача щодо належного виконання зобов’язань за договором від 01.10.06 №1/8, оскільки, на думку відповідача, місцевим господарським судом документи не були дослідженні у ході судового процесу і відповідач не був з ними ознайомлений, а також вони не є безспірним доказом доводів відповідача (документи складені позивачем).

Відзивом на апеляційну скаргу від 28.01.08 комунальне підприємство „Ювілейне” просить рішення, залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з посиланням на те, що відповідач не надав докази того, що він не був своєчасно повідомлений про розгляд справи, а також, що в матеріалах справи є докази того, що відповідач неодноразово приймав участь у розгляді справи, заявляв клопотання та давав пояснення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 04.01.08 у справі №3/457 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок” на рішення господарського суду Луганської області від 14.12.07 у справі №3/457 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. – судді – головуючого, суддів – Бойченка К.І., Єжової С.С.

Згідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 09 січня 2008 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок” слід задовольнити частково, рішення господарського суду Луганської області від 14 грудня 2007 року у справі №3/457 скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, та ст.526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ст.202 Господарського кодексу України, ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а за змістом ст.598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, визначених законом або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.06 між Комунальним підприємством „Ювілейне” та ТОВ „Шахтарський ринок” укладено договір №1/8 на вивезення, захоронення та розміщення побутових відходів, згідно умов якого Замовник (відповідач у справі) доручив, а Виконавець (позивач у справі) прийняв зобов’язання з надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від об’єктів Замовника, які знаходяться за адресою: с. Ювілейний, вул. Артема, 12 (ринок), здійснення їх розміщення та захоронення на міському полігоні ТПВ.

Пунктом 4.4 договору сторони визначили, що оплата за договором здійснюється щомісячно до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Щомісячна плата складає 1977 грн. на місяць. Денний тариф – 65 грн. на день. Кінцевий розрахунок за договором здійснюється не пізніше 15 днів до закінчення строку дії договору - 01.10.07, що передбачено пунктом 6.1 договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

Пунктом 5.1 договору сторони передбачили, що за невиконання та неналежне виконання умов договору винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконаних у строк обов’язків.

Умовами п.2.1.2 договору №1/8 передбачена перевірка якості та своєчасності наданих послуг відповідачем, але не зазначено, що є підтвердженням таких перевірок.

Докази, які підтверджували б невиконання або неналежне виконання позивачем у справі взятих на себе за договором зобов’язань, відповідачем надані не були. Договір до закінчення строку його дії сторонами розірваний не був. Посилання відповідача у справі на факт скорочення штату його працівників не може бути доказом того, що послугами позивача відповідач не користувався. Інших доказів у підтвердження заперечень проти позову відповідач не надав.

Господарським судом Луганської області вірно зазначено, що умови пункту 4.4 договору щодо строку кінцевого розрахунку за договором не виключають обов’язку відповідача у справі щодо щомісячної оплати наданих йому послуг.

За таких обставин, господарським судом Луганської області вірно задоволено позов в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 12774 грн. 44 коп. та пені у розмірі 267 грн. 33 коп. з віднесенням на відповідача судових витрат у сумі 130 грн. 42 коп. зі сплати державного мита та витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 87 коп., а у решті на позивача.

Матеріали справи свідчать, що господарським судом Луганської області розглянуто справу 14.12.07 за відсутністю відповідача.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11 грудня 2007 року про поновлення провадження у справі №3/457 призначено справу до слухання у судовому засіданні на 14 грудня 2007 року.

Зазначена ухвала надіслана сторонам 11 грудня 2008 року, про що свідчить відмітка канцелярії суду першої інстанції на даній ухвалі.

Таким чином, як вірно зазначено скаржником, відповідач не мав можливості належним чином виконати ухвалу господарського суду Луганської області від 11 грудня 2007 року.

За таких обставин, місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 14 грудня 2007 року у справі №3/457 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги – Товариство з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок”.

Відповідно до вимог п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 „Про державне мито” зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 04 грн. 79 коп. слід повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок”.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.2 ст.103, п.2 ч.3 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок” на рішення господарського суду Луганської області від 14 грудня 2007 року у справі №3/457 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 14 грудня 2007 року у справі №3/457 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити частково.

5 .Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтарський ринок”, кв. Гаєвого, 12/52, м. Луганськ, код 24187658, на користь Комунального підприємства “Ювілейне”, вул. Артема, 13, с. Ювілейний, м. Луганськ, код 34450313, заборгованість у сумі 12774 грн. 44 коп., пеню у розмірі 267 грн. 33 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 130 грн. 42 коп., а також витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 87 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

6. У решті позовних вимог відмовити.

7. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Шахтарський ринок”, кв. Гаєвого, 12/52, м.Луганськ, код 24187658 із Державного бюджету України зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 04 грн. 79 коп. на підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І. Журавльова

Суддя                                                                      К.І. Бойченко

Суддя                                                                      С.С. Єжова