ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.2008                                                             Справа № 11/259

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Апогей”, смт. Ясіня Рахівського району

до Приватного малого підприємства „Іберус”, с. Чорна Тиса Рахівського району

про повернення майна, переданого відповідачу за договором оренди від 08.12.2005 б/н та стягнення 6000 грн. заборгованості по орендній платі

Суддя Л.М.Якимчук

Представники:

від позивача: Кішко П.Ю. - представник, довіреність від 12.07.2007.

від відповідача: Дворак Є.І. –представник, довіреність від 04.02.2008

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Апогей”, смт. Ясіня Рахівського району звернулося з позовом до суду до приватного малого підприємства „Іберус”, с. Чорна Тиса Рахівського району про повернення майна, переданого відповідачу за договором оренди від 08.12.2005 б/н та стягнення 6000грн. заборгованості по орендній платі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, як орендар обладнання, всупереч закону та умовам договору оренди вносив орендну плату частково, зокрема, за грудень 2005 року орендну плату не внесено, протягом 2006 року плата вносилася не по графіку, в т.ч. своєчасно не оплачено за січень-лютий, вересень-грудень. Всього за 2006 рік відповідач сплатив лише 5000 грн. замість 12000 грн. За січень-березень 2007 року відповідач також оплату проводив з порушенням строків визначених договором. Тобто, відповідач порушив істотні умови договору оренди майна.

Оскільки відповідач систематично порушував строки внесення орендної плати, не вносив плату за користування обладнанням протягом 3 місяців підряд, на письмові вимоги від 02.02.2007, 27.03.2007 та 13.04.2007 про необхідність проведення повного розрахунку у розумні строки не відреагував, відповідно до положень ст. 782 Цивільного кодексу України він, позивач, скористався правом відмови від договору і надіслав відповідачу 24.10.2007 відповідного листа, який отриманий ним 27.10.2007.

Вважає, що у зв’язку з цим у нього є передбачені законом підстави, вимагати повернення відповідачем майна, яке передане йому згідно договору від 08.12.2005.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що заборгованості по оплаті за оренду майна він не має, так як платіжним дорученням № 52 від 16.04.2007 позивачу було перераховано 2400 грн., платіжним дорученням № 89 від 07.06.2007 –3600 грн., платіжним дорученням № 103 від 21.06.2007 –6000 грн., всього 12000 грн.

Вважає, що позивач безпідставно вимагає повернення орендованого майна, посилаючись на ст. 782 Цивільного кодексу України, оскільки відповідно з вимогами ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Частина 2 ст. 651 передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Вважає, що договір оренди не припинив свою дію, згоди на припинення його дії він позивачу не давав і в судовому порядку він також не розірваний.

Орендар та трудовий колектив ПП „Іберус” використовує орендоване майно для забезпечення працівників робочими місцями і відповідно роботою, що має немаловажне значення для забезпечення зайнятості населення Рахівського району.

У судовому засіданні 26.02.2008 відповідач подав додаткові обгрунтування заперечення позову. Зокрема, вказує на те, що оскільки спірний договір нотаріально посвідчений і внесений в реєстр правочинів, то і відмова від договору також повинна бути нотаріально посвідчена і внесена в реєстр правочинів. При цьому він посилається на Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №617.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 22.02.2008 до 14 годин 30 хвилин 26.02.2008 та до 10 години 27.02.2008.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін,

СУД ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у спорі 08 грудня 2005 року укладено договір оренди обладнання, відповідно до якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування 73 види обладнання загальною вартістю 1000000 грн. для лісопиляння, деревообробки, меблевого виробництва, виробництва продукції та послуг, зборки, маркетингу, продажу складування, що підтверджується додатками № 1 і № 2 до договору та довіреністю від 08.12.2005 серії ЯКМ № 663917, виданої Спасюку О.С.

Термін дії договору до 31 грудня 2010 року.

Пунктом 1.2 договору встановлено орендну плату у розмірі 1000 грн. на місяць, а пунктом 1.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься не пізніше 15-го числа наступного місяця шляхом банківського перерахунку на розрахунковий рахунок орендаря.

У підтвердження того, що відповідач порушував умови договору щодо внесення орендної плати позивач подав суду розрахунок, видаткові накладні, виписки банку.

Як видно з зазначених матеріалів, відповідач у грудні 2005 року, січні -лютому, квітні, липні, вересні –грудні 2006 року, січні - березні, травні, липні –жовтні 2007 року не сплачував орендну плату. Платежі здійснено: 23.03.2006 –1000 грн., 15.05.2006 –1000 грн., 04.07.2006 –1000 грн., 03.10.2006 –2000 грн., 16.04.2007 –2400 грн., 08.06.2007 –3600 грн., 21.06.2007 –6000 грн.

Таким чином, із нарахованих за період грудень 2005 року –жовтень 2007 року –23000 грн. відповідач станом на 01.11.2007 –оплатив 17000 грн., а 6000 грн. складав борг.

Після подачі позовної заяви до суду (27.12.2007) відповідач перерахував на рахунок позивача платіжним дорученням від 11.02.2008 № 19 –7000 грн.

Оскільки на день винесення рішення заборгованість по орендній платі погашена, але після подачі позовної заяви до суду, то в цій частині позову провадження у справі належить припинити на підставі пункту 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (відсутній предмет спору).

У зв’язку з тим, що відповідач не вносив орендну плату протягом трьох місяців підряд: грудень 2005 року - лютий 2006 року; вересень 2006 року –березень 2007 року, липень 2007 року –жовтень 2007 року, позивач скориставшись правом, наданим йому ст. 782 Цивільного кодексу України, надіслав відповідачу повідомлення від 24.10.2007 № 222 про відмову від договору оренди від 08.12.2005, яке він отримав 26.10.2007, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Статтею 615 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов’язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

При чому наймодавець має право відмовитися від договору в такому випадку незалежно від того, внесе наймач у подальшому плату за користування чи ні. Тому навіть у разі внесення наймачем плати за користування після настання строку оплати за третій місяць, що має місце у даному випадку, наймач вправі відмовитися від договору найму.

Частиною другою статті 782 Цивільного кодексу передбачено, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ч.3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Повідомлення про відмову від договору відповідач одержав 26.10.2007, отже з цього часу договір вважається розірваним, а тому вимога позивача щодо повернення відповідачем майна, переданого йому на підставі зазначеного договору є правомірною.

Суд не може погодитись із твердженням відповідача про те, що вимога позивача є безпідставною з огляду на приписи ст. 188 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, оскільки позивач у даному випадку виходив з приписів ст. 782 Цивільного кодексу України у якій закріплюється підстава односторонньої відмови наймодавця від договору найму, а також про те, що відмова від договору повинна бути вчинена у тій самій формі що й договір оренди обладнання від 08.12.2005, тобто нотаріально посвідчена та внесена в реєстр правочинів, оскільки доказів про державну реєстрацію спірного договору сторони не подали, окрім того відмова від договору може бути вчинена і в іншій формі, ніж та, в якій був вчинений сам правочин, якщо це встановлено договором або законом чи випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України). Статтею 782 Цивільного кодексу України відмова від договору передбачена у формі повідомлення, чого позивач дотримався.

Позивач просить на підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача судові витрати, пов’язані з послугами адвоката, у підтвердження чого подав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/188 від 16.12.2002, видане Кішко П.Ю., договір про надання правової допомоги від 12.07.2007, платіжне доручення №501 від 27.12.2007 про оплату 1000грн.

Вказану суму також слід стягнути з відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Зобов’язати приватне мале підприємство „Іберус” (с.Чорна Тиса, вул. Центральна, 193 Рахівського району, код 22072678) повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Апогей” (смт. Ясіня вул. Шевченка, 32 Рахівського району, код 22108761) майно, отримане згідно договору оренди обладнання від 08.12.2005 б/н.

3.          Стягнути з приватного малого підприємства „Іберус” (с.Чорна Тиса, вул. Центральна, 193 Рахівського району, код 22072678) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Апогей” (смт. Ясіня вул. Шевченка, 32 Рахівського району, код 22108761) 187 грн. у відшкодування витрат по оплаті державного мита, 118 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1000 грн. у відшкодування витрат, пов’язаних з наданням адвокатських послуг.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          У частині стягнення 6000 грн. заборгованості по орендній платі провадження у справі припинити.

5.          Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                Л.М.Якимчук