ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.08р.

Справа № 8/358-07

Господарський суд Дніпропетровської області у складі суддів: Дубінін І.Ю. (головуючий), Ліпинський О.В., Чередко А.Є., розглянувши матеріали справи № 8/358-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта ЛТД" (м. Кривий Ріг)

до           Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (м. Кривий Ріг)

про           стягнення 61 699,36 грн.

Представники:

від позивача:          Ласько Л.Г. - представник (дов. № 12 від 12.02.08 р.)

від відповідача:          Міхієнкова А.О. - юрисконсульт (дов. № 85-160юр від 20.06.07 р.)

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення з останнього 61 699,36 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором на оренду майна № 947 від 28.06.96 р., яка складається з суми основного боргу за період з 01.01.06 р. по 14.05.06 р.

Відповідач протии позову заперечує, посилаючись на те, що строк дії вказаного договору закінчився 01.01.06 р. Крім того, в період з 21.12.05 р. по 27.12.05 р. відповідачем на адресу позивача були доставлені 27 автомобілів ГАЗ-33021 для повернення з оренди. У прийнятті 21 автомобіля позивачем було відмовлено, акт огляду технічного стану автомобілів позивач не підписав. Вказані автомобілі були опломбовані та знаходилися на відповідальному зберіганні на території відповідача, без їх експлуатації. Останній рахунок по орендній платі був виставлений позивачем у грудні 2005 р., після чого жодних рахунків від позивача на адресу відповідача не надходило.

Ухвалою господарського суду від 14.11.07 р. справу було прийнято до розгляду колегією суддів.

Ухвалою голови господарського суду від 17.12.07 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 15.02.08 р. включно.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, -

В С Т А Н О В И В:

28.06.96 р. між позивачем та КДМК "Криворіжсталь", правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі-відповідач), був укладений договір №947 на оренду майна.

Згідно умовам вказаного договору, позивач надав в оренду відповідачу автомобілі ГАЗ-33021 у кількості 40 шт.

Договір був укладений на строк до 31.12.2000 р.

Пунктом 7.3. договору було передбачено, що при відсутності заяви сторін про припинення або зміну договору по закінченню строку він вважається пролонгованим на наступний рік.

З вересня 2004 р. відповідач користувався 27 орендованими у позивача автомобілями, орендна плата з цього моменту складала 14 850 грн. 00 коп. в місяць (без урахування ПДВ), що підтверджується додатковою угодою № 8 від 13.09.04 р. до вказаного договору оренди.

Листом № 62-2475 від 19.12.05 р. відповідач попросив позивача прийняти з оренди ці автомобілі.

Листом № 62-2528 від 29.12.05 р. відповідач повідомив позивача про розірвання згаданого договору оренди по закінченню строку його дії –з 01.01.06 р. та повторно просив позивача прийняти орендовані автомобілі в кількості 21 шт. з оренди за актами прийому-передачі. В цьому ж листі відповідач зазначив, що вказані автомобілі не експлуатуються, опломбовані та знаходяться на відповідальному зберіганні на території відповідача.

Позивач повідомив відповідачу, що 21 автомобіль ним не було прийнято у зв'язку з порушенням п. 2.1.9. договору оренди, за яким відповідач зобов'язаний забезпечити експлуатацію орендованих транспортних засобів відповідно до вимог і правил ДАІ та інших організацій, які контролюють використання автотранспорту.

Разом з тим, будь-яких конкретних фактів порушення вказаного пункту договору оренди позивач не навів, доказів, які обгрунтовували б таке порушення суду не надав.

В період з 01.02.06 р. по 03.02.06 р. орендовані автомобілі в кількості 21 шт. були передані відповідачем на відповідальне зберігання сторожу позивача та знаходились після цього на території позивача.

Позивач стверджує, що передача 21 автомобіля з оренди відбулася тільки 15.05.06 р, про що свідчать акти прийому - передачі, підписані представниками сторін, але самих актів суду не надав.

За орендовані автомобілі відповідач повністю розрахувався станом на 31.12.05 р., що сторонами не оспорюється.

При викладених обставинах господарський суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, виходячи також з наступного:

Спірні правовідносини сторін регулюються відповідними нормами ЦК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, оренда майна iнших форм власностi може регулюватися положеннями цього Закону, якщо iнше не передбачено законодавством та договором оренди.

Договір оренди не містить відмови сторін від застосування до правовідносин сторін норм вказаного Закону.

Тому спірні правовідносини у даній справі підпадають під одночасне регулювання ЦК України та Закону про оренду. Але при цьому відповідні положення названого кодексу мають переважне значення, оскільки об’єктом договору оренди є майно господарського товариства.

Згідно ст.ст. 759, 763 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачевi майно у користування за плату на певний строк. Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За ст. 26 Закону про оренду, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 17 Закону про оренду, ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач завчасно, до закінчення строку дії договору оренди повідомив позивача про припинення вказаного договору з 01.01.06 р., виявив готовність повернути орендований транспорт та вчинив відповідні дії щодо такого повернення.

Позивач фактично погодився з вказаним повідомленням відповідача, оскільки прийняв з оренди шість автомобілів без зауважень, а щодо решти автомобілів у кількості 21 шт. заявив претензії.

При цьому конкретних фактів порушення відповідачем умов договору оренди позивач суду не надав, обмежившись лише посиланням на таке порушення, що робить це посилання безпідставним і необгрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що факт припинення договору оренди є встановленим.

Заперечення позивача в цій частині спростовуються вищенаведеним, а також наступним:

Стаття 17 Закону про оренду та ст. 764 ЦК України встановлюють максимальний строк, протягом якого сторони можуть заявити про припинення або зміну умов договору оренди-протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди.

Разом з тим, вказані норми законодавства не забороняють сторонам зробити відповідну заяву до закінчення строку дії договору оренди, що і було зроблено відповідачем.

Крім того, позивач погодився з припиненням договору оренди, оскільки здійснив часткове прийняття орендованого майна з оренди.

Стаття 764 ЦК України передбачає, що договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не користувався орендованими автомобілями у кількості 21 шт. після припинення договору оренди.

Вказані автомобілі були опломбовані і знаходились на відповідальному зберіганні на території відповідача до 01.02.06 р., оскільки позивач безпідставно не погоджувався прийняти їх з оренди.

З 01.02. –03.02.06 р. усі орендовані автомобілі знаходились на території позивача, а отже –не знаходились в користуванні відповідача.

Викладене свідчить про те, що договір оренди припинився і не був поновлений на новий строк.

Відповідно до ст. 27 Закону про оренду, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 5.3. договору оренди визначено, що питання повернення орендарем орендованого майна визначається додатково за погодженням сторін.

Таким чином, сторони погодили у договорі оренди, що повернення орендарем орендованого майна здійснюється за додатковим погодженням сторін, що і було зроблено сторонами після припинення договору оренди шляхом переписки та переговорів.

Викладене є підставою для відмови в позові. Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст. 759, 763, 764, 785 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Головуючий                                                                                 І.Ю. Дубінін

Суддя                                                                                           О.В. Ліпинський

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко