ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2008 р.
Справа № 47/16-08

вх.
№ 630/5-47

Суддя
господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі
судового засідання Малахова О.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
не з"явився  відповідача - не
з"явився

розглянувши
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
"Західагротранс", м. Луцьк

до  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1., м.
Лозова

про
стягнення 101202,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся
до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача   основної заборгованості у сумі 100
000,00грн., пені у розмірі 1030,14грн., 3%річних у розмірі 172,60грн. Позов
обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором
№14/12-2007-001, який був укладений сторонами 14.12.2007р. Крім того, позивач
просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у
розмірі 1012,03грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у розмірі 118 грн.

Позивач у
судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського
суду 03.03.2008р. заяву про уточнення позовних вимог в якій просить суд
стягнути з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості у
розмрі 80000,00грн., 3% річних у розмірі 580,77грн., пені у розмірі 3751,23грн.
та судові витрати.

Враховуючи, що
згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити
підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача як таку,
що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд
справи з урахуванням цих змін.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та
витребувані судом документи не надав.

Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за
наявними матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем було
укладено договір №14/12-2007-001 від 14.12.2007р. Відповідно до умов даного
договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених в цьму
договорі, передати у власність покупця (позивача) товар, а покупець у свою
чергу зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі,
прийняти та оплатити товар в кількості та на умовах передбачених даним
договором.

Відповідно до
п. 2.3. вищезазначеного договору кількість товару становить 50 тонн на загальну
вартість -126 000,00 грн.

Як вбачається з
матеріалів справи оплата за товар здійснюється покупцем в порядку передбаченому
п. 3.1 даного договору в наступному порядку: - 80 % від суми договору протягом
трьох банківських днів після підписання договору; 20 % від суми договору
протягом трьох банківських днів з моменту поставки всієї кількості товару, передбаченої
п.2.2. даного договору та визначення якісних показників товару.

Згідно п. 5.2.
договору покупець здійснює поставку товару власним автомобільним транспортом в
об'ємі, передбаченому п.2.2. даного договору за наступною адресою: Одеський
портовий елеватор, м. Одеса, Хлібна Гавань, 4.

18.12.2007р.
позивачем згідно платіжного доручення №9417 було проплачено на розрахунковий
рахунок відповідача кошти у сумі 100000,00грн., а відповідачем у свою чергу не
було поставлено товар чим саме були порушені вимоги п. 5.1 та п. 5.2 договору.

Відповідно до
ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання
виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу  України.

Відповідно до
ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з
матеріалів справи  та уточнень позивача
сума заборгованості відповідачем була частково сплачена. За таких обставин та
враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства,
суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі
основної заборгованості у розмірі 80 000,00грн.

Правові
наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу
України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Пунктом 6.4.
договору № 14/12-2007-001 від 14.12.2007р. за несвоєчасне виконання грошових
зобов"язань була встановлена відповідальність у вигляді пені від суми
заборгованості за кожний день прострочки, але не більш подвійної облікової
ставки НБУ.

Враховуючи
вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що
відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін,
встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі
3751,23грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають
задоволенню.

Відповідно до
ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,
а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Зважаючи на
вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних, що
становить суму у розмірі 580,77грн. підтверджуються матеріалами справи та
відповідають діючому законодавству, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у
розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”, що становить 1012,03грн. та згідно зі статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від
29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого
спір доведено до суду.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.2 ст. 625, 611 Цивільного
кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями
1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/рНОМЕР_1 в філії відділення ХД
"АТ Індекс-банку" м. Лозова, МФО 350619, код ЗКПО НОМЕР_2) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Західагротранс" (43026,
Волинська область, м. Луцьк, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, б. 4, кв. 37, р/р
6980 в філії "Північно-Західне РУ" ВАТ Банк "Фінанси
та кредит", МФО 333603, )  основної заборгованості у розмірі
80000,00грн., 3% річних у розмірі 580,77грн., пені у розмірі 3751,23грн.,
держмита у розмірі 1012,03грн. та витрати на нформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Рішення
підписано 19.03.2008р.

Суддя
Светлічний Ю.В.