ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08
Справа № 15/2

за позовною заявою Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, м.Ходорів

до
відповідача-1 ВАТ
"Ходорівполіграфмаш", м.Ходорів

до
відповідача-2 Ходорівської
міської ради, м.Ходорів

про визнання права
користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою

Суддя  Т.Костів

Представники

Від позивача: ОСОБА_2. (довіреність б/н від
30.10.2007р.)

Від відповідача-1: ОСОБА_3. (довіреність № 01/12 від
04.01.2008р.)

Від відповідача-2: ОСОБА_. (доручення № 803 від 02.07.2007р.).

Суть
спору: Позовну заяву
подано фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1, м.Ходорів, Львівська область, до
відповідача-1 - відкритого акціонерного товариства “Ходорівполіграфмаш”,
м.Ходорів, до відповідача-2 - Ходорівської міської ради, м.Ходорів, Львівська
область, про визнання права користування земельною ділянкою та усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме: визнання за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, прилеглою до
будівліАДРЕСА_1області площею 0,06 га в межах, визначених схемою розташування
земельної ділянки та зобов'язання відкритого акціонерного товариства
“Ходорівполіграфмаш” усунути перешкоди у користуванні фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 земельною ділянкою на АДРЕСА_1шляхом демонтажу загорожі.

28.12.2007р. ухвалою господарського
суду Львівської області порушено провадження у справі та призначено розгляд на
29.01.2008 р. Розгляд справи відкладався на 07.02.2008 р. з мотивів, зазначених
в ухвалі суду від 29.01.2008 р. В судовому засіданні 07.02.2008 р. оголошено
перерву до 15.02.2008 р. 15.02.2008р. розгляд справи відкладено до 13.03.2008р.

Представникам
роз'яснено їх права згідно зі ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК
України справа слухається за наявними у ній доказами.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у
позовній заяві. Ствердив, що на підставі договору купівлі-продажу не житлової
будівлі способом викупу позивач набув право власності на водонапірну башту, за
якою закріплена земельна ділянка площею 0,06 га і яка, у відповідності до ст.
377 ЦК України та ст. 120 ЗК України перейшла позивачу. 03.01.2008 р. між
позивачем та відповідачем -2 був укладений договір оренди спірної земельної
ділянки. Однак, відповідач -1 перешкоджає її використанню, звівши на ній
огорожу. Просить позов задовольнити.

У
судовому засіданні представник відповідача -2 позов визнав з мотивів,
зазначених у листі по справі від 28.01.2008 р. №58.

У
судових засіданнях представник відповідача -1 позов заперечив з тих мотивів, що
ВАТ “Ходорівполіграфмаш” є правонаступником Ходорівського заводу “Поліграфмаш”,
якому на праві постійно користування належить земельна ділянка площею 7,1 га,
до складу якої входить 0,06 га, на які претендує позивач. Просить у позові
відмовити. У зв'язку із розглядом господарським судом Львівської області справи
№17/238 про визнання недійсним рішення Ходорівської міської ради №922 від
13.07.2007 р. “Про передачу у постійне користування земельної ділянки ДП
“Водоканал” просить зупинити провадження у справі. У відповідності до ч.1 ст.79
ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі лише в разі
неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної із нею іншої справи,
що розглядається іншим судом. Однак, така неможливість з матеріалів справи не
вбачається, а тому наявність передбачених законом підстав для зупинення
провадження у справі не доведена суду у встановленому порядку.

Розглянувши
подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

У
відповідності до державного акту на право користування землею Б№040937 від 1993
р., Ходорівському заводу “Поліграфмаш” відведено 7,1 га земель. Наказом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області
№1949 від 15.09.1995 р. “Про створення ВАТ “Ходорівський завод поліграфічних
машин”, було створено ВАТ “Ходорівський завод поліграфічних машин” шляхом
перетворення державного підприємства Ходорівський завод поліграфічних машин у
відкрите акціонерне товариство. З пояснень сторін та матеріалів справи
вбачається, що частина земельної ділянки вилучалась з користування відповідача
- 1.

За
адресоюАДРЕСА_1розташована водонапірна башта, літера по плану А-2, загальною
площею 103,9 кв.м.. Зазначене підтверджується інвентаризаційною справою,
поверховим планом і визнається сторонами.

Вказана
водонапірна башта перебувала у комунальній власності міста Ходорів на підставі
акту приймання-передачі пункту водопостачання Львівської державної залізниці,
розташованого на ст. Ходорів, до комунальної власності міста Ходорів,
затвердженого рішенням сесії Ходорівської міської ради від 22.10.2004 р. “Про
прийняття в комунальну власність міста Ходорів майна НФС”. Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно -водонапірну башту, видане територіальній громаді
м. Ходорова від 08.06.2007 р., було зареєстровано у встановленому порядку. Зі
змісту акту приймання-передачі пункту водопостачання Львівської державної
залізниці, розташованого на ст. Ходорів, до комунальної власності міста Ходорів
вбачається, що пункт водопостачання розміщувався на земельній ділянці площею
4,24 га.

Ця
земельна ділянка належала Львівській залізниці на підставі державного акту
ІІ-ЛВ №000325 на право постійного користування землею, виданого 26.11.1996 р.,
згідно із яким Львівській залізниці під об'єкти служби водопостачання в м.
Ходорів відведено земельні ділянки загальною площею 4,241 га, у тому числі,
відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, ділянка №5 відведена під
водонапірну башту та має загальну площу 0,06 га. При цьому, з опису меж
земельної ділянки, відведеної під водонапірну башту вбачається, що вона межує
із територією заводу “Поліграфмаш”. Таким чином, посилання відповідача -1 на ту
обставину, що земельна ділянка площею 0,06 га, відведена під водонапірну башту
належить на праві постійного землекористування ВАТ “Ходорівполіграфмаш” на
підставі державного акту Б№040937 від 1993 р. та увійшла до складу відведених
відповідачу -1 7,1 га землі, не заслуговує на увагу та спростовується
матеріалами справи, зокрема, більш пізнім державним актом ІІ-ЛВ №000325,
виданим Львівській залізниці, та встановленням суміжних меж землекористування
Львівської залізниці та ВАТ “Ходорівполіграфмаш”.

27.09.2007
р. між позивачем (покупець) та Ходорівською міською радою (продавець) був
укладений договір купівлі-продажу не житлової будівлі способом викупу, згідно
із яким продавець зобов'язався передати у власність покупцю не житлову будівлю
водонапірної башти (літ. А-2), загальною площею 103,9 кв.м., розташовану
АДРЕСА_1на землях Ходорівської міської ради. Договір посвідчений нотаріально
приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу. З витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.11.2007 р. вбачається, що
право власності на водонапірну башту перейшло до позивача. Право власності
позивача на водонапірну башту сторони не заперечували. Згідно із ч. 1 ст. 328
ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З
довідки Ходорівської міської ради №995 від 10.12.2007 р. вбачається, що за
будівлею водонапірної башти по АДРЕСА_1закріплена земельна ділянка площею 0,06
га.

Згідно
із ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до  набувача переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування. Аналогічна норма міститься і в ст. 120 ЗК
України.

Згідно
із ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється
відповідно до закону.

03.01.2008
р. між Ходорівською міською радою (орендодавець) та позивачем (орендар) був
укладений договір оренди землі, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського
призначення -землі житлової та громадської забудови у АДРЕСА_1площею 0,087 га,
з яких 0,06 га -під будівлями -водонапірною баштою. Зазначений договір
сторонами не оспорювався. Таким чином, враховуючи зміст ст. ст. 125, 126 ЗК
України, позовні вимоги про визнання права користування спірною земельною
ділянкою підлягають задоволенню.

Актом
від 07.12.2007 р. підтверджується, що на земельній ділянці, пізніше наданою
позивачу в оренду і яка, у відповідності до матеріалів справи станом на дату
існування спірних відносин не перебувала у постійному користуванні відповідача
-1, відповідач -1 розташував огорожу впритул до будівлі водонапірної башти.
Зазначена обставина сторонами не заперечувалась. Відповідач -1 посилається на
належність йому земельної ділянки, на якій зведена огорожа, однак, належних
доказів своєму твердженню не надав.

У
відповідності до ч. 3 ст. 125 ЗК України приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа,
що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно
із ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У
відповідності до ст. 396 ЦК України, це право поширюється і на орендаря.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи
з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Судові
витрати покладаються на відповідачів.

Керуючись
ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 права користування на умовах оренди земельною ділянкою,
закріпленою за будівлею водонапірної баштиАДРЕСА_1області площею 0,06 га в
межах, визначених схемою розташування земельної ділянки.

3.          Зобов'язати відкрите акціонерне
товариство “Ходорівполіграфмаш” (м.Ходорів, вул.Стрийська, 15) усунути
перешкоди у користуванні фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)
земельною ділянкою площею 0,06 га на АДРЕСА_1шляхом демонтажу розміщеної на
вказаній земельній ділянці загорожі.

4.          Стягнути з відкритого акціонерного
товариства “Ходорівполіграфмаш” (м. Ходорів, вул. Стрийська, 15) на користь
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2) 42,50 грн. державного мита та 59
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Стягнути з Ходорівської міської ради
(м. Ходорів, вул. Грушевського, 38) на користь фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_2) 42,50 грн. державного мита та 59 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.          Накази видати у відповідності до ст.
116 ГПК України.

Суддя
Костів Т.С.