ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

12.02.2008

Справа №2-28/1112-2008

За позовом – Підприємства «Мала Механізація», м. Сімферополь.

до відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь,

про визнання неправомірними дій та спонукання до виконання певних дій

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Антіпіна Н.О. – представник по довіреності № 01/02 від 01.02.2008 р. (довіреність у справі)

Від відповідача – Бєлогуб Г.Б. – юрисконсульт, довіреність № 008-Д від 03.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі).

Суть спору:

Підприємство «Мала Механизація», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь, про визнання нарахування сум у сукупному розмірі 23 161,23 грн. за спожиту реактивну електроенергію, що виставлені відповідачем – ВАТ «Крименерго» до сплати по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) неправомірним.

Також, позивач просив зобов’язати відповідача провести перерахунок сум, пред’явлених позивачу по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.). та зарахувати неправомірно стягнені з нього суми за 2-4 місяці 2007 р. (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) у рахунок майбутніх періодів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Також, представник позивача надав суду відповідь Головного управління статистики в АР Крим № 05.3-5/481 від 11.02.2008 р. про включення відповідача до ЄДРПО України та довідку Управління Державного казначейства в м. Сімферополі № 08-03.0/06-368 від 12.02.2008 р. про зарахування 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до Державного бюджету на рахунок № 0002.

Представник відповідача у засіданні суду надав суду відзив на позовну заяву № 10/380 від 11.02.2008 р., в якому ВАТ «Крименерго», обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, вказав на те, що вважає позовні вимоги непідвідомчими господарському суду, у зв’язку з чим просив провадження у справі припинити на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання нарахування сум у сукупному розмірі 23 161,23 грн. за спожиту реактивну електроенергію, що виставлені відповідачем – ВАТ «Крименерго» до сплати по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) неправомірним.

Також, позивач просив зобов’язати відповідача провести перерахунок сум, пред’явлених позивачу по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.). та зарахувати неправомірно стягнені з нього суми за 2-4 місяці 2007 р. (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) у рахунок майбутніх періодів.

Згідно зі ст. 12 ГПК України (зі змінами та доповненнями) такі вимоги господарським судам України не підвідомчі, тому що відповідно до цієї статті господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції та справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, як впливає з приписів даної правової норми, господарським судам підвідомчі справи у спорах, крім тих, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Захист прав суб’єктів господарювання та споживачів визначений ст. 20 Господарського кодексу України, згідно частини 2 якої кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1). визнання права; 2). визнання правочину недійсним; 3). припинення дії, яка породжує право; 4). відновлення становища, яке існувало до порушення; 5). примусове виконання обов’язку в натурі; 6). зміна правовідношення; 7). припинення правовідношення; 8). відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9). відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10). визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як було вказано вище позивач просив визнати нарахування сум у сукупному розмірі 23 161,23 грн. за спожиту реактивну електроенергію, що виставлені відповідачем – ВАТ «Крименерго» до сплати по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) неправомірним.

Також, позивач просив зобов’язати відповідача провести перерахунок сум, пред’явлених позивачу по рахунках за 2-4 місяці 2007 року (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.). та зарахувати неправомірно стягнені з нього суми за 2-4 місяці 2007 р. (загальний розрахунковий період з 10.02.2007 р. по 10.05.2007 р.) у рахунок майбутніх періодів.

Однак, обраний позивачем спосіб захисту є таким, що задоволенню не підлягає, оскільки не передбачений чинним законодавством України.

Таким чином, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ст. 47 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 7-93 від 21.01.1993 р. сплачені судові витрати підлягають поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47, п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В :

1). Провадження у справі припинити.

2). Повернути Підприємству «Мала Механізація» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23-Б, р/р 044 у ЯФ «Укрексімбанк», МФО 324786, ідентифікаційний код 23446767) з Державного бюджету м. Сімферополя (р/р 0002 у банку одержувача - Головному Управлінні Державного казначейства України в АР Крим м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405) державне мито у розмірі 231,61 грн., перераховане за платіжним дорученням № 887 від 26.12.2007 р.

3). Повернути Підприємству «Мала Механізація» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23-Б, р/р 044 у ЯФ «Укрексімбанк», МФО 324786, ідентифікаційний код 23446767) з Державного підприємства «Судовий інформаційний центр» (03680, м. Київ, вул. Трутенко, 2, р/р 0001 у ВАТ «Банк Універсальний», м. Львів, МФО 325707, ) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих за платіжним дорученням № 888 від 26.12.2007 р.

Видати накази.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.