ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2008 р.                                                             Справа № 02/1286

Господарський суд Черкаської області в складі судді Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участі представників:

позивача: не з’явився, відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНРОСТБАНК”

до товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Козаче”

про стягнення 91 182 грн. 02 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення з відповідача 91 182 грн. 02 коп., в тому числі 72 000 грн. боргу по кредиту, отриманому відповідачем у позивача відповідно до кредитного договору № 383-К від 13.06.2006 року, 8 587 грн. 84 коп. процентів за користування кредитом, 10 176 грн. пені за прострочення сплати кредиту в період з 10.01.2007 року по 12.02.2008 року, 418 грн. 18 коп. за прострочення сплати процентів з 31.08.2007 року по 12.02.2008 року.

Позивач надіслав до суду клопотання від 20.03.2008 року про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також позивач у клопотанні від 20.03.2008 року просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника та грошові кошти, що належать ТОВ “Агрофірма “Козаче” з мотивів відсутності забезпечення виконання відповідачем своїх зобов’язань за кредитним договором, через відсутність заставленого майна.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але відзив на позов суду не подав, не направив свого представника у судове засідання, не надіслав суду заяву про розгляд справи за його участю, не подав суду заперечень проти позову. Суд вважає можливим розглянути справу без представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України, виходячи із того, що стороною у даному спорі є підприємство - юридична особа, представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником, чи керівник особисто, неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов’язком.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНРОСТБАНК” та товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма „Козаче” уклали договір № 383-К від 13.06.2006 року, за умовами якого позивач зобов’язався надати відповідачу кредит в сумі 200 000 грн. на строк з 13.06.2006 року до 08.11.2006 року, а відповідач зобов’язався сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 22 % річних та погасити кредит в установлений договором строк.

В подальшому сторони підписали додаткові угоди від 21.08.2006 року та від 01.06.2007 року до кредитного договору, якими змінили строк повернення відповідачем кредиту, в результаті чого відповідач зобов’язався повернути позивачу всю суму кредиту не пізніше 01.07.2007 року. Додатком до кредитного договору є графік погашення відповідачем боргу по кредиту, у якому вказані строки та суми сплати кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.06.2006 року позивач перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 200 000 грн. по меморіальному ордеру № 1107-2 від 13.06.2006 року відповідно до умови пункту 3.1. договору.

Відповідач сплачував кошти позивачу на погашення кредиту і всього за період з 04.07.2006 року по 08.12.2006 року було повернуто кредит в сумі 128 000 грн. Залишок боргу відповідача по кредиту складає 72 000 грн. Виходячи із графіка погашення відповідачем кредиту, заборгованість по кредиту виникла із 08.01.2007 року.

Відповідно до пункту 4.4. договору визначено порядок нарахування та сплати процентів, за яким відповідач зобов’язався щомісячно, до 5-го числа кожного місяця, сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом у попередньому місяці.

Додатковою угодою від 21.08.2006 року до кредитного договору сторони змінили строк сплати процентів та встановили обов’язок відповідача сплачувати проценти щомісячно, до 8-го числа кожного місяця за користування кредитом в попередньому календарному місяці.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку та не спростовано відповідачем, останній порушив встановлені договором умови, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування кредитом у строки, встановлені кредитним договором.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов’язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із поданих суду матеріалів та із розрахунку суми позову і не спростовано відповідачем, заборгованість відповідача по відсотках за користування кредитом станом з 08.01.2007 року по 12.02.2008 року складає 8 587 грн. 84 коп.

Відповідач не заперечив доводи позивача, не спростував встановлені факти, не подав суду доказів проведення розрахунку із позивачем в повному обсязі відповідно до умов договору. Таким чином, вимога позивача про стягнення із відповідача 72 000 грн. боргу по кредиту, 8 587 грн. 84 коп. процентів за користування кредитом є законною і обгрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

На підставі пункту 4.4. договору за порушення відповідачем строків повернення кредиту та сплати процентів в установлені договором та додатковими угодами строки з відповідача підлягає стягненню пеня у заявленій позивачем сумі 10 176 грн. та 418 грн. 18 коп. за прострочення сплати вказаних сум по 12.02.2008 року відповідно до поданого позивачем розрахунку (додаток до Пояснення від 20.03.2008 року).

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд має право вжити заходів до забезпечення позову за заявою сторони або зі своєї ініціативи. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 року № 01-8/2776 при зверненні до суду з клопотанням про забезпечення позову учасник судового процесу зобов’язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу для забезпечення позову. Суду повинно бути вказане достатньо обґрунтоване припущення того, що майно може бути знищене чи зникнути у разі незабезпечення позову.

Подане позивачем клопотання про забезпечення позову не відповідає вказаним вимогам, у ньому відсутнє достатнє обґрунтування заявленої вимоги. У ньому не вказане належне обґрунтування припущення щодо наявності загрози відчуження майна.

З огляду на викладене, клопотання позивача від 20.03.2008 року про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 911 грн. 83 коп., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 66, 82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Козаче” (20030, Черкаська область, Христинівський район, с. Іванівка, вул. Робітнича, 1А, ідентифікаційний код 21491858) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНРОСТБАНК” (65104, м. Одеса, пр-т Ак. Глушка, 13, ідентифікаційний код 14366762) борг по кредиту в сумі 72 000 грн., 8 587 грн. 84 коп. процентів, 10 594 грн. 18 коп. пені, 911 грн. 83 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Клопотання про забезпечення позову залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя А.Д.Пащенко