ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/544

31.01.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис –Юг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балт –Кій Ексім»

про стягнення 12 334,49 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Панасюк Н.О. –предст. за довір. № б/н від 01.08.2007р.;

Від відповідача: не з’явились.

В судовому засіданні 31.01.2008р., на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис –Юг»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балт –Кій Ексім»про стягнення з відповідача на користь позивача 11 757,26 грн. –основного боргу, 577,23 грн. –пені та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушенні умов договору свої зобов’язання щодо оплати наданих послуг по заправці автотранспорту не належним чином не виконував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2007р. було порушено провадження у справі № 35/544, розгляд справи призначено на 15.01.2008 року.

В судовому засіданні 15.01.2008р. представником позивача були надані суду документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі № 35/544 від 13.12.2007р.

Відповідач в судове засідання 15.01.2008р. не з'явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/544 від 13.12.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/544 від 15.01.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 31.01.2008р.

В судовому засіданні 31.01.2008р. представником позивача були надані документи до матеріалів справи та для огляду суду.

Відповідач в судове засідання 31.01.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/544 від 13.12.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 31.01.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арис –Юг»(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балт –Кій Ексім»(далі відповідач) було укладено Договір № 66 та Договір № 66/1 (далі Договори).

Відповідно до умов зазначених Договорів (п.п. 1.1.) Товариство у відповідності до умов Договору поруки № 1/07 від 01.07.2003р., від імені та за рахунок довірителя зобов’язується надати послуги по заправці автотранспорту Підприємства та додаткові послуги на підставі наданих Підприємством пластикових карток.

Підприємство зобов’язується здійснити Товариству плату за надані послуги (п.п. 1.2. Договорів).

Згідно п.п. 2.1. Договорів, Товариство від імені та за рахунок Довірителя зобов’язується:

-          передати Підприємству по акту пластикові картки в асортименті та кількості, що були узгоджені, на умовах даного Договору та протоколів до нього (п.п. 2.1.1. Договорів);

-          забезпечити заправку пальним автотранспорту Підприємства на автозаправочних станціях, що вказані у списку АЗС за умови пред’явлення пластикової картки (п.п. 2.1.2. Договорів).

У відповідності до п.п. 2.3. Договорів, Підприємство зобов’язується:

-          приймати від Товариства по акту пластикові картки (п.п. 2.3.1. Договорів);

-          щомісяця проводити з підприємством звірку взаєморозрахунків, надавати акт звірки з печаткою та підписом уповноваженої особи (п.п. 2.3.2. Договорів);

-          приймати від Товариства та підписувати рахунки-фактури, реєстри та акти приймання-передачі наданих послуг, що є підтвердженням факту приймання Підприємством нафтопродуктів за пластиковими карками «ARIS»;

-          проводити оплату послуг по заправці автотранспорту та додаткових сервісних послуг на умовах, передбачених Договором (п.п 2.3.5. Договорів).

Ціна послуг заправки автотранспорту, що діє між сторонами для розрахунків по даним Договором, визначається на підставі діючої ціни на автозаправочній станції відповідно до умов, передбачених в протоколах, що є невід’ємною частиною даних Договорів (п.п. 3.1. Договорів).

Згідно п.п. 3.3. Договорів, строк, протягом якого Підприємство сплачує вартість пального та наданих послуг, включаючи винагороду, зазначається в протоколі узгодження умов розрахунків.

Згідно п. 2 Протоколу № 1 узгодження умов розрахунків від 24.11.2006р. до Договору № 66 та п. 2 Протоколу № 1 узгодження умов розрахунків від 24.11.2006р. до Договору № 66/1, відповідач зобов’язався сплачувати вартість послуг на умовах передоплати.

На виконання умов Договорів, позивач передав, а відповідач прийняв в користування пластикові картки, в загальній кількості три штуки, що підтверджується актами приймання-передачі пластикових карток № АВК-007099 від 28.11.2006р., № АВК-007441 від 12.02.2007р., №АВК-007486 від 19.02.2007р. (копії в матеріалах справи).

Крім того, згідно актів приймання-передачі наданих послуг та звірки взаєморозрахунків за період з 31.01.2007р. по 31.07.2007р. (копії в матеріалах справи) відповідачу були надані послуги по заправці автотранспорту дизельним пальним у кількості 34 178 літрів на загальну суму 141 788,47 грн.

Проте, в порушенні умов Договорів, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати наданих послуг по заправці автотранспорту належним чином не виконував.

У зв’язку з чим, станом на 01.11.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 66 від 24.11.2006р. та Договором № 66/1 від 24.11.2006р. становить 11 757,26 грн.

У відповідності до п.п. 4.2. Договорів, у разі порушення строку або умов оплати, що передбачені Договором або Протоколом узгодження умов розрахунків, підприємство сплачує Товариству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

З огляду на зазначене, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 577,23 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором № 66 від 24.11.2006р. та Договором № 66/1 від 24.11.2006р. щодо оплати вартості наданих послуг по заправці автотранспорту не виконав, суму заборгованості в розмірі 11 757,26 грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за надані послуги по заправці автотранспорту.

У відповідності до п.п. 4.2. Договорів, у разі порушення строку або умов оплати, що передбачені Договором або Протоколом узгодження умов розрахунків, підприємство сплачує Товариству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 577,23 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 11 757,26 грн. основного боргу, 577,23 грн. пені за Договором № 66 від 24.11.2006р. та Договором № 66/1 від 24.11.2006р., є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 626, 629, Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Балт –Кій Ексім»(м. Київ, вул. Саксаганського, 65-А, кв. 23; 04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2-б, р/р 2102 у ПФ «Експобанк»м. Київ, МФО 320597, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис –Юг»(03028, м. Київ, проспект Науки, 41, оф. 442, п/р 01 в ВАТ «Агрокомбанк», м. Київ, МФО 322302, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 11 757,26 грн. (одинадцять тисяч сімсот п’ятдесят сім гривень 26 коп.) –заборгованості за Договором 66 від 24.11.2006р. та Договором № 66/1 від 24.11.2006р., 577,23 грн. (п’ятсот сімдесят сім гривень 23 коп.) –пені, 123,34 грн. (сто двадцять три гривні 34 коп.) – державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення: 04.02.2008р.