ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" листопада 2008 р.                                                            Справа №20/15/622-НА

За адміністративним позовом державного підприємства "Довжоцький спиртовий завод", с. Довжок Кам'янець-Подільського району

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області, м. Хмельницький

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 30.05.2007 р. та №/1 від 24.07.2007 р.

Суддя Гладій С. В.

Представники сторін:

позивача –не з’явився;

відповідача –Юрчук Д. А. –за довіреністю № 13526/10/10-018 від 18.06.2008 року;

третьої особи –Дмитрецька Л. М. –за дорученням № 22-12-20/63 від 11.11.2008р.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору:

Позивач - державне підприємство "Довжоцький спиртовий завод", с. Довжок Кам'янець-Подільського району звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача - Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський за № /0 від 30.05.2007 р. та № /1 від 24.07.2007 р., прийнятих на підставі акту № 1854 від 21.05.2007 р. про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за період з 01.12.2006 р. по 28.02.2007 р., та у відповідності до яких позивачу зменшену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2007 р. на суму 54920,00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог вказав на те, що викладені в акті перевірки висновки є такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені належними доказами та базуються на суб’єктивних припущеннях перевіряючих. Зокрема, висновок перевіряючих про заниження підприємством-відповідачем об’єкту оподаткування податку на додану вартість.

Позивач зауважив, що оскільки аналіз технологічної схеми спиртового та дріжджового виробництва потребує спеціальних знань та не входить до компетенції посадових осіб податкового органу, а будь-яких висновків фахівців в галузі спиртового та дріжджового виробництва в матеріалах перевірки немає, висновки з приводу застосованої на підприємстві технологічної схеми виробництва є безпідставними.

Необґрунтованим, на думку позивача, є також висновок щодо встановлення фактів реалізації підприємством-відповідачем власних дріжджів. У зв’язку з чим наголосив на тому, що у відповідності до наявних на підприємстві господарських договорів і первинних документів, позивач переробляв давальницьку мелясу на хлібопекарські дріжджі та передавав усі вироблені дріжджі як готову продукцію контрагенту –замовнику. При цьому, на всіх стадіях переробки як давальницька сировина так і готова продукція належали замовнику, у зв’язку з чим при передачі готової продукції замовнику переходу права власності не відбувалось.

Окрім того, позивач звернув увагу суду на те, що запроваджена на підприємстві двох-продуктова схема виробництва спирту етилового та дріжджів хлібопекарських повністю узгоджується із чинним „Технологічним регламентом на виробництво спирту етилового і пресованих хлібопекарських дріжджів із мелясно-спиртової бражки”, а правильність списання підприємством сировини та обліку готової продукції за вказаною технологічною схемою підтверджено довідкою Українського інституту спирту етилового і біотехнології продовольчих продуктів „УкрНДІспиртбіопрод” від 07.06.2005 р., а також листами № 05-01/1409 від 05.09.2005 р. та № 01-01/1412 від 07.09.2005 р., а також листом концерну „Укрспирт” № 16-7/118 від 08.09.2005 р.

Повноважні представники позивача у засіданнях суду позовні вимоги підтримали.

Відповідач у запереченні проти адміністративного позову від 16.10.2007 р. просить суд у заявленому позові відмовити, наголошуючи на відповідності прийнятих податкових повідомлень-рішень чинному законодавству.

Зазначив, що основне виробництво на підприємстві здійснюється по однопоточному способу зброджування меляси за двопродуктовою схемою, кінцевими продуктами якого є етиловий спирт та хлібопекарські спиртові дріжджі. Згідно даних виробничих звітів по виробництву спирту-сирцю за лютий 2007 р. підприємством за двопродуктовою схемою виробництва перероблено всього 2838143 кг меляси, із вмістом цукру в загальній кількості 1468142 кг, в тому числі власної (покупної) меляси 2710781 кг, що містить 1402301 кг цукру та давальницької меляси 127362 кг, що містить 65841 кг цукру. Послуги по переробці меляси на дріжджі виконувались згідно укладених з ТОВ ТПК „Укрхімекспорт” договорів на переробку давальницької сировини № 53-ЮР від 01.02.2005 р. та № 111-075-Ш06 від 31.01.2006 р. Всього у лютому 2007 р. за двопродуктовою схемою дріжджів хлібопекарських спиртових в кількості 244369 кг. Факт того, що при переробці власної меляси підприємство отримує як спирт етиловий, так і дріжджі підтверджують результати контрольного запуску сировини у виробництво, проведеного комісією у складі головних спеціалістів підприємства під час ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2005р. по 30.09.2006р., проведеної Контрольно-ревізійним відділом у Кам’янець-Подільському районі та м. Кам’янці-Подільському. При цьому, не дивлячись на те, що давальницька меляса залучалась у виробництво не щодня, дріжджі вироблялись кожного дня. З огляду на викладене, таким, що не відповідає дійсності є твердження позивача про те, що дріжджі вироблялись виключно із давальницької меляси, а із власної меляси вироблявся спирт.

Звернув увагу суду на те, що за даними обліку позивача всі вироблені дріжджі відображались як такі, що виготовлені із давальницької сировини і повністю передавались замовнику з переробки з нарахуванням плати за послуги по переробці меляси на дріжджі. Оприбуткування дріжджів як власної готової продукції по обліку підприємства не відображалось, розподіл виходу готової продукції, враховуючи особливості двопродуктового виробництва, між власниками сировини не здійснювався. Так, згідно розподілу виходу дріжджів при сумісній переробці власної і давальницької меляси на підприємстві у лютому 2007р. із 244369 кг вироблених дріжджів 233409 кг становлять дріжджі, як власна готова продукція та 10906 кг –дріжджі, виготовлені з давальницької сировини. За вказаний період по бухгалтерському та податковому обліку підприємства було відображено доходи лише від послуг по переробці меляси на дріжджі

У доповненні до заперечення проти позову від 22.09.2008р. відповідач також вказує на те, що факти виявлених порушень податкового законодавства в акті перевірки викладено чітко, об’єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність цих фактів; при чому аналіз технологічної схеми спиртового та дріжджового виробництва працівниками податкового органу не здійснювався.

Наголосив на тому, що датовані 2005р. листи Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, Українського науково-дослідного інституту спирту і біотехнології продовольчих товарів „УкрНДспиртбіопрод” жодним чином не стосуються предмету спору, не мають жодної юридичної сили та не носять обов’язкового характеру.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

У період з 07.05.2007 р. по 16.05.2007 р. працівниками Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський проведено виїзну позапланову перевірку державного підприємства "Довжоцький спиртовий завод”, с. Довжок Кам'янець-Подільського району з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за період з 01.12.2006 р. по 28.02.2007 р. За результатами перевірки складено акт № 1854 від 21.05.2007 р.

Перевіркою встановлено, що позивач виконував послуги по переробці меляси на дріжджі згідно договорів на переробку давальницької сировини № 53-ЮР від 01.02.2005р., № 111-075-НJ06 від 31.01.2006р., укладених між ТОВ ТПК ,.Укрхімекспорт" м. Дніпропетровськ та ДП «Довжоцький спиртовий завод». Всього в січні 2007 року позивачем за двопродуктовою схемою дріжджів хлібопекарських спиртових вироблено в кількості 225244 кг., з яких 215559 кг становлять дріжджі як власна продукція та 9643 кг –дріжджі, виготовлені з давальницької сировини. За даними обліку позивача всі вироблені дріжджі відображались як такі, що виготовлені із давальницької сировини і повністю передавались замовнику з переробки з нарахуванням плати за послуги по переробці меляси на дріжджі. Оприбуткування дріжджів як власної готової продукції по обліку підприємства не відображалось. Перевіркою зроблено висновок, що при сумісній переробці власної та давальницької меляси підприємство повинно отримати як власні дріжджі (виготовлені з власної меляси), так і дріжджі, вироблені з давальницької сировини пропорційно кількості цукру, що міститься у власній та давальницькій мелясі відносно всього цукру, задіяного у процесі виробництва. Оскільки частина дріжджів є власною готовою продукцією підприємства, то їх передача ТОВ ТПК „Укрхімекспорт" повинна відображатись як доходи від реалізації готової продукції, які будуть більшими за доходи від надання послуг по переробці на вартість сировини (меляси), витраченої на виготовлення готової продукції.

Розрахунок ціни дріжджів власного виробництва, що складається із вартості послуг по переробці меляси на дріжджі, встановленої договорами з ТОВ ТПК „Укрхімекспорт", збільшеної на вартість власної меляси, витраченої на виробництво 1 кг дріжджів.

При цьому використано також дані ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2005р. по 30.09.06, проведеної Контрольно-ревізійним відділом у Кам'янець-Подільському районі та місті Кам'янець-Подільському (акт від 09.02.2007р. № 18-09/005) щодо контрольного запуску сировини у виробництво.

Тому, внаслідок не проведення розподілу виходу дріжджів при сумісній переробці власної та давальницької меляси між власниками сировини, враховуючи особливості двопродуктового виробництва, позивачем занижено об’єкт оподаткування за січень 2007 року на суму 43110 грн., сума ПДВ –8622 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято та направлено підприємству податкове повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2007 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2007 р. на 5492,00 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження вказаного рішення податковим органом прийнято та направлено підприємству аналогічне податкове повідомлення-рішення № /1 від 24.07.2007 р.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 30.05.2007 р. та №/1 від 24.07.2007 р. позивач звернувся з позовною заявою про їх скасування та визнання протиправними до суду.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому в акті перевірки у багатьох випадках не міститься посилань на конкретні документи , по яких здійснено порушення, і натоміть доводи відповідача про правомірність спірних податкових рішень спростовуються зібраними у справі доказами.

Згідно п.3.1.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. із змінами і доповненнями, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Згідно п. 4.2.2 ст. 4 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. із змінами і доповненнями контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях. Відповідно висновки перевірки повинні базуватися на даних бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

Відповідачем визначено, зокрема, що внаслідок не проведення розподілу виходу дріжджів при сумісній переробці власної та давальницької меляси між власниками сировини, враховуючи особливості двопродуктового виробництва, позивачем занижено об’єкт оподаткування за січень 2007 року в сумі 43110 грн., в т. ч. ПДВ в сумі 8622 грн.

Однак, і при перевірці і у судовому засіданні відсутні первинні бухгалтерські документи, які б відповідали вимогам , визначених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і по яких була б можливість визначення валового доходу, а представниками сторін зазначається про те, що первинні документи не складались. Тому при перевірці відповідачем фактично нарахування податкових зобов’язань по податку на прибуток та ПДВ визначено із застосуванням елементів непрямих методів.

Визначення податкових зобов’язань із застосуванням непрямих методів передбачено п. 4.3.3 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Однак, згідно зазначеної норми Методика визначення податкових зобов’язань за непрямими методами повинна затверджуватися Законом. Проте на момент проведення перевірки такого закону не прийнято, відповідно методика відсутня.

Відповідно відповідачем визначено податкові зобов’язання розрахунково, на підставі звітів, які не є документами первинного бухгалтерського обліку, а деякі з них, зокрема, звіти про використання сировини на виробництві і відході етилового спирту із харчової сировини є статистичною звітністю.

Крім того, судом враховується, що проведені відповідачем розрахунки податкових зобов’язань не визначають з безспірністю суми, в них не враховано положення Регламенту виробництва етилового спирту і пресованих хлібопекарських дріжджів із мелясно-спиртової бражки, розробленого Всесоюзним НДІ нових видів харчових продуктів і домішок, затв. 18.06.90, лист Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості № 16-7-1118 від 8.09.05, листи Українського науково-дослідного інституту спирту і біотехнології продовольчих продуктів „ УкрНДІспиртбіопрод” № 01-011412 від 7.09.05, № 05-011409 від 5.09.05, № 04-01901 від 7.06.05.

Відповідачем також не враховано, що згідно укладених позивачем з ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» м.Дніпропетровськ договорів на переробку давальницької сировини від 01.02.2005 року та 31.01.2006 року на всіх стадіях переробки як давальницька сировина, так і готова продукція були власністю ТОВ ТПК «Укрхімекспорт», відповідно при передачі продукції не відбувався перехід права власності.

За таких обставин, спірні податкові повідомлення-рішення якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 54920 грн. підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов державного підприємства "Довжоцький спиртовий завод", с. Довжок Кам'янець-Подільського району до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області, м. Хмельницький про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 30.05.2007 р. та №/1 від 24.07.2007 р. задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2007 року та № /1 від 24.07.2007 року про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 54920 грн.

Стягнути з державного бюджету України на користь Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод», (с. Довжок, Кам’янець-Подільського району, вул. Унявко, 1, код 23841854) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України, Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя