ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2008 р.

Справа № 16/110-08-3222

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Скоробрух Т. В .

За участю представників сторін:

Від позивача: Капран А.А. за дов. №12 від 11.08.2008р.;

Від відповідачів:

- Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області: не з’явився.

- ТОВ „Іллічівський морський рибний порт”: Кокарєв А.В. за дов. від 01.09.2008р.;

- відділу ДЕРЖКОМЗЕМУ у м. Білгород-Дністровський Одеської області: не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ОЛІМПІЯ-О” до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, товариства з обмеженою відповідальністю „Іллічівський морський рибний порт” та відділу Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області про зобов’язання внести зміни до договору оренди та облікової документації, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ОЛІМПІЯ-О” (далі по тексту –ТОВ „ОЛІМПІЯ-О”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, акціонерного товариства закритого типу „Іллічівський морський рибний порт” (далі по тексту –АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт”), Головного управління земельних ресурсів у Одеській області про зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни в п. 2 договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005р. в частині площі орендованої земельної ділянки площею 0,78 га з урахуванням площі земельної ділянки площею 0,1519 га, що належить позивачу на підставі рішення господарського суду Одеської області від 24.10.2007р.; зобов’язання Головного управління земельних ресурсів у Одеській області внести зміни в облікові данні, з урахуванням меж та площі земельної ділянки площею 0,1519 га. Свої вимоги позивач обґрунтовує правомірністю набуття права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 01.09.2008р. було допущено заміну первісного відповідача - Головного управління Державного комітету із земельних ресурсів у Одеській області на належного –відділ Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський.

09.09.2008р. позивач звернувся до суду з заявою про доповнення та уточнення позовних вимог, відповідно до якої ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” просить суд зобов’язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. під розміщення бази відпочинку „Портовик”, що знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Лиманський район, в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 1, 0327га; зобов'язати Затоківську селищну раду та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни до п. 2 договору від 30.12.2005р. оренди земельної ділянки, площею 0, 78 га, для розширення бази відпочинку „Портовик”, що знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Затока міста Білгород-Дністровського, Лиманський район, в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 0,7086 га, а також зобов'язати відділ Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області внести зміни в облікові дані, з урахуванням меж та площі земельної ділянки, площею 0,1519 га, яка належить на праві власності TOB „ОЛІМПІЯ-О”.

Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” позовні вимоги заперечуються повністю посилаючись на набуття позивачем права власності на земельну ділянку, площею 0,1519 га після укладення між відповідачами договорів оренди землі від 18.12.2002р. та 30.12.2005р.

Представником відділу Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області позовні вимоги були залишені на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін суд встановив наступне.

18.12.2002р. між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області (Орендодавець) та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов п.п. 1.1, 2.1 якого Орендодавець передає, а Орендар –приймає у довгострокову оренду терміном на 10 років) земельну ділянку, площею 1,047 га, в тому числі забудованих земель –1,047га, розташовану в Лиманському курортному районі смт. Затока міста Білгород-Дністровський Одеської області під розміщення бази відпочинку „Портовик”. Вказаний договір оренди був посвідчений у нотаріальному порядку та зареєстрований в реєстрі за № 4855.

30.12.2005р. між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області (Орендодавець) та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” (Орендар) був укладений договір оренди, відповідно до умов п.п. 1, 3, 7 якого Орендодавець передає, а Орендар –приймає у довгострокову оренду ( терміном на 25 років) земельну ділянку для розширення бази відпочинку „Портовик”, яка знаходиться за адресою: Одеська область, смт Затока міста Білгород –Дністровський Лиманський район. Відповідно до п. 2 вказаного договору площа земельної ділянки, що передається в оренду складає 0,78га. Вказаний договір оренди був також посвідчений у нотаріальному порядку та зареєстрований в реєстрі за № 4173.

01.09.2005р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Авантазія” (Продавець) та ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу, на підставі якого позивачем було придбано нежитлові будівлі та споруди рятувальної станції „Загар”, що розташована у смт. Затока міста Білгород-Дністровський, що складаються з адміністративного дерев’яного корпусу, загальною площею 56,3 кв.м (літ.”А”), еллінгу дерев’яного, загальною площею 173 кв.м (літ.”Б”), складу ПММ кам’яно-черепашникового, загальною площею 10 кв.м (літ.”В”), вбиральні кам’яної (літ.”Г”), хвіртки металевої №1, огорожі металевої №2. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 20.09.2005р. комунальним підприємством „Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації”, за позивачем було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди рятувальної станції „Загар”.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, постановою господарського суду Одеської області від 15.06.2006р. за результатами розгляду справи № 30/92 –06 –3285А за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ОЛІМПІЯ-О” до Затоківської селищної ради Одеської області про визнання нечинним рішення та зобов’язання укласти договір, Затоківську селищну раду було зобов’язано укласти з ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташовані будівлі та споруди рятувальної станції „ЗАГАР”, розташовані у Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Пізніше рішенням господарського суду Одеської області від 24.10.2007р. у справі № 26/356 –07 –7871 за позовом ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” до Затоківської селищної ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну ділянку, позов було задоволено повністю, у зв’язку з чим, за товариством з обмеженою відповідальністю „ОЛІМПІЯ –О” було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, з цільовим призначенням –для обслуговування та експлуатації будівель і споруд.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статтею 126 цього Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Під час підготовки Одеським відділенням Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” для обслуговування та експлуатації нежитлових будівель і споруд за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, Лиманський район, було встановлено, що частина земельної ділянки, право власності на яку було визнано за позивачем на підставі рішення господарського суду Одеської області від 24.10.2007р., було передано Затоківською селищною радою у користування на умовах довгострокової оренди АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” відповідно до договорів оренди землі від 18.12.2002р. та 30.12.2005р.

Відповідно до схем відчуження земельної ділянки та каталогів координат кутів поворотів меж землекористування, площа земельної ділянки, що була передана у користування АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” на підставі договору оренди землі від 18.12.2002р., із земель, право власності на які визнано за позивачем, складає 0,0143 га (0,0103 га + 0,0040 га), земельна ділянка, що була передана у користування відповідачу за договором оренди землі від 30.12.2005р., із земель, належних ТОВ „ОЛІМПІЯ-О”, має площу 0,0714 га.

Посилаючись на порушення прав позивача на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. під розміщення бази відпочинку „Портовик”, що знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Лиманський район, в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 1,0327га; зобов'язання зазначених відповідачів внести зміни до п. 2 договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005р., площею 0, 78 га, для розширення бази відпочинку „Портовик”, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Лиманський район, в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 0,7086 га, а також зобов'язати відділ Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області внести зміни в облікові дані, з урахуванням меж та площі земельної ділянки, площею 0,1519 га, яка належить на праві власності TOB „ОЛІМПІЯ-О”.

Проаналізувавши наведені положення чинного законодавства України та зміст заявлених TOB „ОЛІМПІЯ-О” позовних вимог та доводів відповідачів, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про оренду землі” від 6 жовтня 1998 року161-XIV (в редакції Закону України від 2 жовтня 2003 року N 1211-IV ) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. При цьому, ст. 2 цього Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями ч. 1 ст. 761 ЦК України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Згідно з положеннями ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, за змістом правовідносин оренди землі орендодавцем за договорами оренди землі може виступати виключно власник земельної ділянки.

В свою чергу, у відповідності до редакції частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, що діяла на час укладення спірних угод, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Положеннями ст. 120 Земельного кодексу України, чинними на теперішній час визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Наведені положення знайшли своє відображення і у ч.1 ст. 377 ЦК України, відповідно до яких до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Дійсно, як вірно зазначає відповідачі у своєму відзиві на позов, ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

При цьому, на думку суду, оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, в даному випадку державного акту на право власності на землю, передбачає собою лише остаточну форму реалізації передбаченого законом права на земельну ділянку та, в свою чергу, відсутність державного акту на право власності на землю ніяким чином не представляє собою відсутність у суб’єкта цивільного обігу права на земельну ділянку взагалі. Правова позиція суду підтверджується положеннями ст. 120 Земельного кодексу України, наведеним по тексту рішення вище, якими фактично встановлено право власників об’єктів нерухомого майна на земельну ділянку, на якій розташоване належне на праві власності майно.

Крім того, позиція суду підтверджується в тому числі і матеріалами рішення Конституційного Суду України по справі №1-17/2005 від 22.09.2005р., якими встановлено, що суб’єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставі і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Кодекс серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

В свою чергу, будівлі та споруди рятувальної станції „ЗАГАР”, розташовані у Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області були відчужені на користь позивача на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2005р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Авантазія” та ТОВ „ОЛІМПІЯ-О”. При цьому, як вбачається з плану земельної ділянки, складеного Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації, технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” для обслуговування та експлуатації нежитлових будівель і споруд за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, Лиманський район, необхідної для розташування рятувальної станції „ЗАГАР”, площа земельної ділянки складає 0,1519 га.

Як вбачається з пояснень представника позивача та не заперечується відповідачами, на території рятувальної станції „ЗАГАР” ніколи не було розташовано об’єктів, що належать АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт”.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про виникнення у позивача права на земельну ділянку, на якій розташована рятувальна станція „ЗАГАР”, з моменту придбання вказаного майна. Наведені висновки підтверджуються і позицією Вищого господарського суду України, викладеною у п. 3 Роз'яснень від 27.06.2001 р. N 02-5/743 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і землекористування”. Так, за змістом наведеного пункту обов'язок рад відвести земельну ділянку у власність або у користування необхідно відрізняти від їх обов'язку оформити право на земельну ділянку, якщо воно виникло у зв'язку з переходом права на будівлю і споруду, приватизацією об'єктів незавершеного будівництва або внаслідок укладення передбачених законом цивільно-правових угод (міна, дарування, купівля і под.), а також коли земельну ділянку було надано підприємству чи організації до введення в дію Земельного кодексу України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.10.2007р. у справі № 26/356 –07 –7871 за товариством з обмеженою відповідальністю „ОЛІМПІЯ –О” було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, з цільовим призначенням –для обслуговування та експлуатації будівель і споруд.

Визнання за юридичною особою права власності на земельну ділянку ніяким чином не суперечить положенням земельного законодавства, та, фактично, має за мету підтвердження у судовому порядку законодавчо закріплених положень щодо реалізації прав власника нерухомого майна на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій це майно розташоване.

Набуття позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, тягне за собою певні правові наслідки, у тому числі і необхідність оформлення державного акту на право власності на землю.

Між тим, у користуванні АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” на підставі договорів оренди землі від 18.12.2002р. та від 30.12.2005р. знаходяться відповідно земельні ділянки, площею 0,0143 га, та 0,0714 га із земель, право власності на які визнано за позивачем, що підтверджується схемами відчуження земельної ділянки та каталогами координат кутів поворотів меж землекористування.

Знаходження у користуванні АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” значної частини земельної ділянки, належної позивачу, фактично унеможливлює належне оформлення права власності ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” на земельну ділянку, площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район шляхом видачі державного акта, та позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати своє право власності, визнане за ним на підставі судового рішення у справі № 26/356 –07 –7871.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 153 Земельного кодексу України гарантовано, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, зміна правовідношення. Крім того, згідно із приписами ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, крім іншого, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи, що передача у користування АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” на підставі договорів оренди землі від 18.12.2002р. та від 30.12.2005р. земельних ділянок, площею 0,0143 га, та 0,0714 га порушує право власності ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позову ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” в частині вимог про зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 1,0327га; зобов'язання зазначених відповідачів внести зміни до п. 2 договору від 30.12.2005р. в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 0,7086 га, та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Статтею 196 Земельного кодексу України передбачено, що державний земельний кадастр включає: облік кількості та якості земель. При цьому, положеннями п. 8 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 р. N 15 облік кількості земель ведеться по власниках землі і землекористувачах, у тому числі орендарях. При обліку кількості земель виділяються, зокрема, землі за формами власності; землі, що надані в тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди.

Згідно з приписами п.п. 13, 16, 20 п. 4 Положення про управління (відділ) Держкомзему в місті (обласного та районного значення), затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 17 червня 2008 р. N 123, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2008 р. за N 626/15317, управління (відділ) Держкомзему в місті (міст обласного та районного значення) відповідно до покладених на нього завдань забезпечує в межах компетенції регулювання земельних відносин, створення та ведення державного земельного кадастру та реєстрацію в його складі земельних ділянок і прав на них; бере участь у створенні інформаційної бази з питань реформування земельних відносин, землеустрою, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, оціночної діяльності і земельних торгів, здійснює в межах своєї компетенції координацію місцевих органів виконавчої влади з питань землеустрою.

Приймаючи до уваги висновки, до яких дійшов суд за результатами розгляду позовних вимог про зобов’язання внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. та до п. 2 договору від 30.12.2005р. шляхом зменшення площ орендованих АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” земельних ділянок, та необхідність захисту прав позивача на земельну ділянку площею 0,1519га, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, суд вважає за необхідне зобов'язати відділ Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області внести зміни в облікові дані, з урахуванням меж та площі земельної ділянки, площею 0,1519 га, яка належить на праві власності TOB „ОЛІМПІЯ-О”, у зв’язку з чим, вимоги останнього в цій частині позову також слід задовольнити.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позову ТОВ „ОЛІМПІЯ-О” про зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та АТЗТ „Іллічівський морський рибний порт” внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 1,0327га; зобов'язання зазначених відповідачів внести зміни до п. 2 договору від 30.12.2005р. в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 0,7086 га, а також зобов'язання відділу Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області внести зміни в облікові дані, з урахуванням меж та площі земельної ділянки, площею 0,1519 га, яка належить на праві власності TOB „ОЛІМПІЯ-О”, у зв’язку з чим, позов слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами по справі, враховуючи ті обставини, що звернення TOB „ОЛІМПІЯ-О” до господарського суду з позовом у даній справі не було зумовлене неправомірними діями відповідачів, а спрямовано на захист порушених прав позивача на землю, суд вважає за правомірне витрати, пов’язані із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, віднести на рахунок позивача згідно із ст. 44, ч. 2 ст. 49 ГПК України (Лист ВАСУ від 26.06.1995р. №01-8/453 “Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів”).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 320, 328, 377, 386, 651 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 152, 153, 193, 196 Земельного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області /67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 21, / та акціонерне товариство закритого типу „Іллічівський морський рибний порт” /68094, Одеська область, м. Іллічівськ - 5, / внести зміни до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки від 18.12.2002р. площею 1,047 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Лиманський район в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 1, 0327га. Наказ видати.

3.          Зобов'язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області /67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 21, / та акціонерне товариство закритого типу „Іллічівський морський рибний порт” /68094, Одеська область, м. Іллічівськ - 5, / внести зміни до п. 2 договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005р. площею 0, 78 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Лиманський район, в частині площі орендованої земельної ділянки, вказавши площу орендованої земельної ділянки у розмірі 0, 7086 га. Наказ видати.

4.          Зобов'язати відділ Державного комітету із земельних ресурсів у м. Білгород-Дністровський Одеської області / 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Комсомольська, 25, / внести зміни в облікові дані, з урахуванням меж та площі земельної ділянки, площею 0,1519 га, яка є власністю товариства з обмеженою відповідальністю „Олімпія-О” /65014, м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 29, оф. 205, /.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 06.11.2008р.

Суддя Желєзна С.П.