КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2008                                                                                           № 35/8

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Арбузов О.О. – дов. № 07032.05/10 від 08.02.2008

Лавров С.Е. – дов. № 07032.05/87 від 01.08.2008

від відповідача 1- Гребелюк Л.М. – дов. № 16/44-07 від 07.06.2007, від відповідача 2- Хрипунова І.С. – дов. № 31-28020-02-2/04 від 31.01.08.

від відповідача 3- не з’явились,

від відповідача 4 - не з’явились,

від відповідача 5 - Яворський С.М. – дов. № 010-01/228 від 15.01.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.12.2007

у справі № 35/8 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Українська аграрна біржа

до                                                   ВАТ "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

Міністерство фінансів України

Міністерство аграрної політики України

Державне казначейство України

ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  спонукання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року Українська аграрна біржа звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до ВАТ „НАК ”Украгролізинг”, Міністерства фінансів України, Міністерства аграрної політики України, Державного казначейства України, ВАТ „Державний експортно-імпортний Банк України” про спонукання відповідачів вчинити дії, передбачені постановою КМУ від 24.03.2004 № 362, зокрема, ВАТ „НАК ”Украгролізинг”:

-          прийняти у державну власність сільськогосподарську техніку виробництва компанії „Кейс Корпорейшн” у кількості 31 комбайн-комплект;

-           підписати договір про передачу у державну власність права власності на техніку, форму якого запропоновано позивачем;

-          підписати видаткову накладну № 2006-УАБ/1;

-          оформити акти про приймання-передачу права власності на техніку;

-          оформити відповідні податкові накладні;

-          підписати акти звіряння розрахунків;

-          передати Міністерству фінансів, Міністерству аграрної політики та Державному казначейству копії актів приймання-передачі та фінансового лізингу;

-          підписати протокол проведення розрахунків з державним бюджетом у не грошовій формі за кредитами, складений та підписаний Державним казначейством України, з Мінагрополітики, ВАТ „Укрексімбанк” та Українською аграрною біржею.

Рішенням Господарського суду м. Києва № 35/8 від 13.02.2007:

- позов задоволено частково;

- зобов’язано Відкрите акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” вчинити дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 362, а саме:

підписати договір про передачу у державну власність права власності на техніку, форму якого запропоновано позивачем;

оформити акти про приймання-передачу права власності на техніку;

підписати акти звіряння розрахунків;

передати Міністерству фінансів України, Міністерству аграрної політики та Державному казначейству копії актів приймання-передачі та договорів фінансового лізингу.

- в решті позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” на користь Української аграрної біржі 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В жовтні 2007 року Українська аграрна біржа звернулась до Господарського суду м. Києва з клопотанням про роз’яснення рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 35/8.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2007 у справі № 35/8 було роз’яснено пункт 2 резолютивної частини рішення у справі № 35/8 від 13.02.2007, наступним чином:

„Поняття „форми договору, запропонованої позивачем,” містить під собою відповідний примірник договору з викладеними умовами (пунктами), які включені до тексту документа, який називається договором, та який має бути підписаний сторонами у відповідності до вимог рішення Господарського суду м. Києва, а саме, підписання з боку відповідача Договору № 2006-УАБ/1 від 11.12.2006, а також похідних документів – акту приймання-передачі техніки № 2006-УАБ/1 від 11.12.2006 та акту звіряння розрахунків, примірники текстів яких подані позивачем”.

Відкрите акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” (відповідач-1), не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просило скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.12.2007 про роз’яснення рішення від 04.12.2007 у справі № 35/8 повністю та залишити клопотання про роз’яснення рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 35/8 без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду № 35/8 від 18.01.2008 відмовлено Відкритому акціонерному товариству „НАК „Украгролізинг” у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2007 у справі № 35/8 та повернуто Відкритому акціонерному товариству „НАК „Украгролізинг” апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2007 у справі № 35/8.

Вказана ухвала апеляційної інстанції мотивована тим, що в силу ст.106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а стаття 89 ГПК України не передбачає права сторін на оскарження ухвали про роз’яснення судового рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2008 у справі № 35/8 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2008 скасовано та справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Вказана постанова касаційної інстанції мотивована тим, що в даному випадку має місце не ухвала про роз’яснення судового акту згідно ст.89 ГПК України, а процесуальний документ, яким суд змінив рішення шляхом підміни поняття форми договору на умови договору, які, як вбачається з мотивувальної частини рішення суду, в судовому засіданні не з‘ясовувались і не перевірялись, та при цьому дана ухвала порушує права ВАТ „НАК „Украгролізинг” на свободу укладення договору.

Ухвалою Верховного Суду України від 19.06.2008 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2008 у справі № 35/8.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.12.2007 – без змін, як законну та обґрунтовану.

Від відповідача-5 надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що з метою складання протоколу проведення розрахунків з державним бюджетом у негрошовій формі за кредитами необхідними є отримання від НАК „Украгролізинг” копій укладених договорів фінансового лізингу та оформлених актів приймання-передачі техніки, проте названі документі до ВАТ „Укрексімбанк” не надходили, а тому у нього не виникло підстав для вчинення дій, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 362 від 24.03.2004.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2008 розгляд справи було призначено на 05.08.2008. У судовому засіданні 05.08.2008 судом на підставі ч.3 ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 19.08.2008.

Представник апелянта (відповідача-1) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідачі 3, 4 своїм правом на участь у засіданні апеляційної інстанції не скористалися. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Господарського суду м.Києва подано клопотання б/н від 17.10.2007 про роз’яснення рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2007 по справі № 35/8 (т.2, а.с.44).

Вказаним клопотанням позивач просить суд винести ухвалу, якою роз‘яснити зазначене рішення, конкретизувати обов’язок боржника по виконанню судового рішення та наказу суду, зазначити про неможливість внесення будь-яких змін чи доповнень до Договору № 2006-УАБ/1 від 11.12.2006 та відповідно похідних документів, а саме акту приймання-передачі техніки № 2006-УАБ/1 та Акту № 2006-УАБ/1 звірення розрахунків, проекти яких Українською аграрною біржею подавались при поданні позовної заяви.

У відповідності до ч.1 ст.89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду м. Києва від 04.12.2007 у справі № 35/8 (якою роз’яснено п.2 резолютивної частини рішення у справі № 35/8 від 13.02.2007) не відповідає вказаним положенням господарського процесуального законодавства.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.84 ГПК України у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов договору або угоди сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення; обґрунтування відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно ч.3.ст.84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір – умови, на яких сторони зобов’язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Як вбачається з матеріалів справи, мотивувальна частина рішення Господарського суду м.Києва № 35/8 від 13.02.2007 не містить посилань, аналізу чи перевірки судом будь-яких конкретних умов чи положень договору №2006-УАБ/1 від 11.12.2006. В резолютивній частині цього рішення також судом не вказано умови, на яких сторони зобов’язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Вказаним рішенням лише зобов’язано Відкрите акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” вчинити дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 362, зокрема, підписати договір про передачу у державну власність права власності на техніку, форму якого запропоновано позивачем.

У відповідності до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами (п.1 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 1, 2 ст. 180 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що в оскаржуваній ухвалі про роз‘яснення рішення суд підмінив поняття форми договору на „примірник договору з викладеними умовами (пунктами), які включені до тексту документу, який називається договором”, що фактично є нічим іншим, як зміною змісту рішення в порушення положень ст.89 ГПК України. За таких обставин вказана ухвала порушує права відповідача-1, оскільки таким чином суд зобов’язав його укласти договір на умовах, вказаних позивачем, які не досліджувались та не оцінювались судом при розгляді спору по суті.

Вищенаведене є підставою для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду м.Києва від 04.12.2007 про роз’яснення рішення у справі № 35/8.

Щодо прохання апелянта про залишення без задоволення клопотання позивача про роз’яснення рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 35/8 колегія суддів зазначає, що чинним господарським процесуальним законодавством (ст.89 ГПК України) право роз’яснення судового рішення надано лише тому суду, який це рішення прийняв. Тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для розгляду по суті вказаного клопотання позивача.

За таких обставин прохання апелянта про залишення без задоволення клопотання позивача про роз’яснення рішення судовою колегією відхиляється, а справа підлягає поверненню Господарському суду м.Києва для розгляду клопотання позивача від 17.10.2007 про роз’яснення рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 35/8.

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду м. Києва від 04.12.2007р. про роз’яснення рішення у справі № 35/8 – підлягає скасуванню, а справа № 35/8 – передачі Господарському суду м.Києва для розгляду клопотання позивача про роз’яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.12.2007р. у справі № 35/8 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва № 35/8 від 04.12.2007 про роз’яснення рішення у справі № 35/8 від 13.02.2007 за позовом Української аграрної біржі до Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг”, Міністерства фінансів України, Міністерства аграрної політики України, Державного казначейства України, ВАТ „Державний експортно-імпортний Банк України” скасувати.

3. Справу № 35/8 повернути на розгляд Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Розваляєва Т.С.

26.08.08 (відправлено)