СУД
Постанова

Іменем України

20
серпня 2008 року

Справа
№ 5020-12/091

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Плута
В.М.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників
сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідачів: не з'явились;

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від
01.08.2008 у справі № 5020-12/091

за
позовом          ОСОБА_1(АДРЕСА_1); (представнику:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2)

до          1. відкритого акціонерного товариства
"Севастопольське автотранспортне підприємство № 14369" (вул. Паршина,
6,Севастополь,99012)

2.
ОСОБА_3(АДРЕСА_3)

3.
товариства з обмеженою відповідальністю "Югтрансавто" (вул. Паршина,
6,Севастополь,99001)

4.
ОСОБА_4(АДРЕСА_4)

5.
ОСОБА_5(АДРЕСА_5)

6.
ОСОБА_6 (АДРЕСА_6)

7.
товариства з обмеженою відповідальністю "Севастопольський
депозитарій" (вул. Брестська, 18-А, м. Севастополь,99001)

8.
ОСОБА_7 (АДРЕСА_7)

9.
ОСОБА_8 (АДРЕСА_8)

10.
товариства з обмеженою відповідальністю "Реєстри Криму"
(Фіолентовське шосе, 1,Севастополь,99053)

про
визнання договорів купівлі-продажу акцій недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 01.08.2007 року по справі
№5020-12/091 (суддя Харченко І.А.) у задоволенні позовних ОСОБА_1відмовлено
повністю.

Рішення
мотивоване тим, що позивач, якій є акціонером ВАТ „Севастопольське АТП-14369”
не має переважне право на придбання акцій, а дії вказаного товариства по
продажу акцій відповідають законодавству - ст. 25 Закону України „Про
господарські товариства" та п.п.3.1., 3.2. Положення „Про придбання,
реалізацію та анулювання акціонерними товариствами акцій власного
випуску", зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 20.11.2006 за
№1217/13091.

Не
погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, позов задовольнити, вважаючи рішення прийнятим з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи
позивача, викладені в апеляційній скарзі з урахуванням уточнень, полягають у
тому, що судом першої інстанції порушені статті 638-642, 656 Цивільного Кодексу
України. При цьому позивач вказує, що
27.12.2003 на загальних зборах акціонерів ВАТ „Севастопольське АТП  14369” ухвалено одноголосне рішення про
реалізацію у 2004 році всім охочим 171000 акцій підприємства власного випуску,
викуплених раніше у акціонерів і ВАТ, що знаходяться  на балансі
(протокол  №  4).
Позивач,  як акціонер ВАТ
„Севастопольське АТП 14369”, неодноразово подавав на ім'я голови правління
вказаного товариства заяву про придбання вказаних акцій у кількості 171000 шт.
за номінальною ціною 25 копійок за акцію, які у силу ст.ст. 641 - 642
Цивільного кодексу України свідчили про укладення у 2004 році договору про
продаж зазначених акцій саме на користь позивача, внаслідок чого саме у
позивача з 2004 року виникло право власності на акції. При зверненні до суду,
обґрунтовуючи своє переважне право на придбання акцій, позивач на депозитний
рахунок суду зарахував грошові кошти:
12825 гривень на користь ОСОБА_3(85500 акцій по 0,15грн. за 1 акцію),
12825 гривень на користь ТОВ „Югтрансавто” (85500 акцій по 0,15грн. за 1 акцію)
17100 гривень на користь ОАО „Севастопольське АТП 14369” (171000 акцій по 0,1
грн. за 1 акцію).

Відповідачі
ВАТ „Севастопольське АТП -14369” та ТОВ „Югтрансавто” апеляційну скаргу
позивача не визнали по підставах, викладених у відзиві на апеляційну скаргу,
які зводяться до наступного: рішення суду є законним та обґрунтованим,
відчуження спірних акцій здійснено у 2005 році у відповідності до подань та
постанов Прокуратури м. Севастополя та регіонального представництва Держкомісії
по цінним паперам та фондовому ринку, заяви позивача про придбання акцій не
були враховані, оскільки не були обов'язковими для виконання. Відповідачі ВАТ
„Севастопольське АТП -14369” та ТОВ „Югтрансавто” просили суд розглянути справу
за наявними матеріалами, з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідачі
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. своїм правом на
участь у судовому засіданні не скористалися, апеляційну скаргу позивача не
визнали, надали до суду спільний відзив на апеляційну скаргу, та просили суд
розглянути справу за наявними матеріалами без їх участі, з урахуванням відзиву
на апеляційну скаргу.

Відповідачі
ВАТ „Севастопольське АТП -14369”, ТОВ „Югтрансавто”, ТОВ „Реєстри Криму”, ТОВ
„Севастопольський депозитарій” своїм правом на участь у судовому засіданні не
скористалися, у судове засідання не з'явились, причину неявки не повідомили,
хоча про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином.

Позивач
у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому
засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно
до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового
процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття
22 Господарського процесуального кодексу України, зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в
судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею
77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд
справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова
колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності нез'явившихся
представників сторін за наявними документами в матеріалах справи.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши матеріали справі на предмет правильного застосування норм
матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню виходячи з наступного.

Позивач,
як акціонер ВАТ „Севастопольське АТП 14369” звернувся до господарського суду
відповідно до підсудності, визначеної в Законі України від 15.12.2006 № 483-V
"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів", яким
розгляд корпоративних спорів покладено на господарські суди України (пункт 4
частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно
до п. 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами,
внесеними вказаним Законом) господарським судам підвідомчі справи, що виникають
з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Стаття
167 Господарського кодексу України визначає корпоративні права, як права особи,
частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарського товариства,
що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарського
товариства, отримання певної частки прибутку (дивідендів) товариства та активів
у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Розглянув
цей спір як той, що виник з корпоративних питань, суд першої інстанції
правильно врахував те, що позивач є акціонером ВАТ „Севастопольське АТП
-14369”, та відносини по предмету спору винили з підстав того, що 171000 акцій
акціонерного товариства згідно ст. 32 Закони України „Про господарські
товариства” та п.6.2.7 Статуту були викуплені вказаним товариством, та повинні
були реалізовані або анульовані ним протягом
одного   року   з
дня   викупу.    Відношення
цього   спору   до корпоративного зумовлюється  і тим,
що  правочини  по
акціям   склалися відносно прав
позивача на володіння, користування і розпорядження акціями і витікаючими з них
корпоративних повноважень.

Причиною
виникнення спору стало питання про наявність саме у позивача прав на акції,
невизнання прав на акції саме за позивачем та порушення таких прав з боку
відповідачів у зв'язку з неодноразовим відчуженням цих акцій.

Згідно
Протоколу № 4 загальні збори акціонерів ВАТ „Севастопольське АТП-14369” від
27.12.2003 ухвалили рішення (запропонували) реалізувати у 2004році 171000
акції, що знаходяться на балансі товариства, тобто запропоновано невизначеному
колу осіб укласти договір купівлі-продажу акцій.

Відповідно
до ст. 32 Закону України „Про господарські товариства” від 19.09.1991 та до п.
6.2.7 Статуту ВАТ „Севастопольське АТП-14369” акціонерне товариство може
викуповувати в акціонера акції, що належать йому, для їх наступного
перепродажу, розповсюдження серед своїх працівників або анулювання. Ці акції
повинні бути реалізовані або анульовані в строк не більше одного року.

30.04.2004
позивач надав голові правління вказаного товариства відповідь (яку товариство
отримало згідно відмітки на листі позивача, факт отримання цього листа
сторонами не оспорюється), згідно якої позивач повно і безумовно прийняв
пропозицію про продаж 171000 акцій ВАТ „Севастопольське АТП-14369” за ціною 25
копійок за одну акцію на загальну суму 42750 грн. з переходом до нього права
власності на акції з моменту придбання акцій.

Також
позивач просив в строк до 01.06.2004 передати йому по Акту прийому-передачі
171000 акцій з внесенням відповідних записів до реєстру акціонерів. Позивач
також повідомив, що якщо до 1.06.2004 від ВАТ „Севастопольське АТП -14369” не
поступлять яких-небудь письмових заперечень
щодо   зазначеної   заяви,
він   буде   вважати
заяву   остаточно прийнятою, а
вказані акції йому переданими і їм прийнятими з виникненням у нього права
власності на 171000 акцій. Від ВАТ „Севастопольське АТП -14369” у зазначений
термін не надійшли заперечень відносно вказаної заяви позивача.

Статті
25, 28 Закону України „Про господарські товариства" від 19.09.1991 (зі
змінами і доповненнями) визначають, що акції можуть розповсюджуватися шляхом
відкритої підписки та купівлі-продажу, акція може бути придбана також на
підставі договору з її власником або держателем за ціною, що визначається
сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку, а також у порядку
спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб та з інших підстав,
передбачених законодавством. Перехід та реалізація права власності на акції
здійснюються відповідно до законодавства України.

Згідно
з ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу цінних
паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з
їхньої суті.

Стаття
334 Цивільного кодексу встановила загальне правило, що право власності у
набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором; договір згідно з пунктом 1 частини другої
статті 11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого
договору.

Стаття
638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти договір (оферта) і ухвалення пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Статті
207 Цивільного кодексу України та 181 Господарського Кодексу України допускають
укладення договорів спрощеним способом, тобто шляхом обміну листами і тому
подібне. Виключень щодо загального правила моменту набуття права власності на
акції законодавством не встановлено.

Враховуючи
зазначені положення законодавства, з урахуванням взаємовідносин позивача та ВАТ
„Севастопольське АТП-14369”, апеляційна інстанція вважає обґрунтованими та
законними доводи позивача, що у порядку ст.641 ЦК України від вказаного
товариства поступила пропозиція (згідно протоколу № 4 від 27.12.2003) укласти
договір про продаж акцій (оферта). Ця пропозиція була повно і безумовно
прийнята (акцептована) позивачем згідно його заяви від 30.04.2004.

Крім
того, оскільки вказане товариство в строк, зазначений у заяви позивача (тобто
до 1.06.2004) не направило до позивача яких-небудь письмових заперечень щодо зазначеної
заяви, суд вважає такі дії товариства у порядку ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу
України його згодою на передачу акцій у власність позивача, з виникненням з
1.06.2004 саме у позивача прав власності на 171000 акцій ВАТ „Севастопольське
АТП -14369”. Проте, ці доказі суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза
увагою.

Відповідно
до вимог ст. 4, ст. 13 ч. 1 Закону від 7 лютого 1991 № 697-XII „Про власність”
(якій діяв в момент правовідносин) саме власник вправі вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону, акції є об'єктами права приватної
власності. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності
набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно
до Рішення Конституційного Суду України від 11.05.2005 №4-рп/2005, визначено:
що власник акцій на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається
належними акціями, але, здійснюючи своє право, він зобов'язаний не порушувати
права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і суспільства.
Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні. Також стаття 658 Цивільного кодексу України встановлює, що
право продажу належить тільки власнику майна.

Судом
першої інстанції не враховано, що порушенням вказаних положень законодавства
України та прав позивача відповідач ВАТ „Севастопольське АТП 14369” в особі
голови правління ОСОБА_3. реалізувало згадані акції за договором №К-167/2 від
28.12.05 - 85500 акцій за ціною 15 копійок за 1 акцію ОСОБА_3, та за договором
№К-167/3 від 16.02.2006 85500 акцій за ціною 15 копійок за 1 акцію  - ТОВ „Югтрансавто”.

В
подальшому, Дубровський СІ. і ТОВ „Югтрансавто” продали акції: в кількості
85500 штук - на користь ОСОБА_4за договором від 27.11.06 купівлі-продажу акцій
ВАТ «Севастопольське АТП 14369; в кількості 85500 штук на користь ОСОБА_5за
договором № Кв/152/1 купівлі-продажу акцій ВАТ „Севастопольське АТП 14369” від
29.11.06. У подальшому, також з порушенням права власності позивача на акції
відповідачі ОСОБА_4і ОСОБА_5продали 85500 акцій кожен (всього 171000 штук)
відповідачеві ОСОБА_6 відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів №
Би 2110102 і № Б4110104 від 11 січня 2008, якій у свою чергу перепродав
акції іншим особам: у кількості 111000 штук Відповідачеві ОСОБА_7за договором
купівлі-продажу цінних паперів № Б44120301 від 12 березня 2008, та у
кількості 60000 відповідачеві ОСОБА_8за договором купівлі-продажу цінних
паперів № Б45120302 від 12 березня 2008.

Продаючи
акції, відповідачі не були власниками акцій, не мали законних підстав проводити
їх продаж, а тому вказані договори підлягають визнанню недійсними. Крім цього,
продаж акцій по оспорюваних договорах проведена з порушенням рішень, прийнятих
27.12.03 на загальних зборах акціонерів ВАТ „Севастопольське АТП 14369” (протокол
№ 4 від 27.12.03), згідно яким ухвалено одноголосне рішення про продаж саме у
2004 році всім охочим 171000 акцій підприємства власного випуску, викуплених
раніше у акціонерів і ВАТ, що знаходяться на балансі. Оспорювані ж угоди
здійснені з порушенням вказаного рішення (протоколу), ст.32 Закону України „Про
господарські товариства” та п. 6.2.7 Статуту ВАТ „Севастопольське АТП 14369” в
інший пізній період, що може свідчити про перевищення повноважень осіб, які
здійснювали первісний продаж акцій згідно договорів від 28.12.05, 16.02.2006
між ВАТ „Севастопольське АТП 14369”, ОСОБА_3. та ТОВ „Югрансавто”.

Суд
апеляційної інстанцій вважає помилковими доводи суду першої інстанції відносно
відсутності у позивача прав переведення на нього прав і обов'язків покупця
простих іменних акцій власного випуску ВАТ „Севастопольське АТП 14369” в
кількості 170000 штук, відповідно 85500 штук з ОСОБА_3та 85500 штук з ТОВ
„Югтрансавто”. Такий спосіб захисту прав позивача, як власника вказаних акцій
відповідає вимогам ст.16, 387 Цивільного Кодексу України, згідно яких власник
має право вимагати повернення його майна та відновлення становища, яке існувало
до порушення.

Ні є
також правильними посилання суду першої інстанції на п.п.3.1., 3.2. Положення
«Про придбання, реалізацію та анулювання акціонерними товариствами акцій
власного випуску», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.11.2006 за
№1217/13091. Вказане положення, а також Протокол № 4 загальних зборів
акціонерів ВАТ „Севастопольське АТП-14369” від 27.12.2003 не забороняє вчинення
правочинів відносно продажу акцій будь-кому.

Суд
апеляційної інстанції також не сприймає доводів відповідачів ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ТОВ „Югтрансавто” відносно
того, що вони є добросовісними набувачами права власності на акції та
відсутність підстав для витребування майна.

Відповідно
до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Однак,
жодних доказів про сплату акцій відповідачами не надано. Не надано також
доказів, що відповідачі не знали та не повинні були знати про відсутність у них
прав на акції. Про те, враховуючи стосунки між відповідачами та взаємну
обізнаність відносно акцій, мети їх придбання та подальшого неодноразового
відчуження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про хибність
вказаних доводів відповідачів.

Суд
апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи
інші вимоги позивача, виходить із наступного.

Відповідно
до вимог статті 16 Цивільного кодексу України, визнання права є засобом захисту
цивільних прав та інтересів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки право позивача на спірні
акції не визнаються відповідачами, отже вимоги про визнання такого права є
обґрунтованими.

Відповідно
до ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості
електронного обігу цінних паперів в Україні" (№710/97-ВР ) підтвердженням
права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних
паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах,
яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Відповідно
до п.17 "Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних
паперів" (затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 17 жовтня 2006 р. № 1000), унесення до системи реєстру
записів про перехід права власності на іменні цінні папери за рішенням
(вироком) суду, що набрало (набрав) законної сили, здійснюється
реєстроутримувачем на підставі копій цих документів, переданих
реєстроутримувачу, які засвідчені підписом судді та печаткою суду; якщо
рішенням (вироком) суду визначено позбавлення певних осіб права власності на
цінні папери, то внесення змін до системи реєстру здійснюється відповідно до
зазначених документів, у яких визначено осіб, до яких переходить таке право
власності на цінні папери, та цінні папери, за якими воно переходить.

Враховуючи,
що позивач при зверненні до суду, обґрунтовуючи своє переважне право на
придбання акцій, на депозитний рахунок суду зарахував грошові кошти: 12825,00 гривень
на користь ОСОБА_3(85500 акцій по 0,15грн. за 1 акцію), 12825,00 гривень на
користь ТОВ „Югтрансавто” (85500 акцій по 0,15грн. за 1 акцію), 17100,00
гривень на користь ВАТ „Севастопольське АТП 14369” (171000 акцій по 0,1грн. за
1 акцію) суд вважає за необхідне зазначити, з моменту набуття чинності цього
рішення з депозитного рахунку суду слід виплатити: ОСОБА_3 суму у розмірі
12825,00 гривень, ТОВ „Югтрансавто” -12825,00 гривень, ВАТ „Севастопольське АТП
14369” -17100,00 гривень.

Виходячи
з вищенаведеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду міста
Севастополя прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню.

Керуючись
статтею 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 3 статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

2.
Рішення господарського суду міста Севастополя від  01
серпня 2008 року у справі № 5020-12/091 скасувати.

3.
Прийняти нове рішення.

4.
Позов задовольнити повністю.

5.
Перевести права й обов'язки покупця простих іменних акцій власного випуску
відкритого акціонерного товариства „Севастопольське АТП 14369” за договором від
28.12.2005р. у кількості 85500 штук з ОСОБА_3на ОСОБА_1та за договором від
16.02.2006 у кількості 85500 штук з товариства з обмеженою відповідальністю
„Югтрансавто” на ОСОБА_1.

6.
Визнати за ОСОБА_1(ідентифікаційний номер за Державним реєстром фізичних осіб
-платників податків та інших обов'язкових платежів -НОМЕР_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Нахімовським РВ УМВС України
в м. Севастополі 23.07.1996) право власності на 171000 (сто сімдесят одну
тисячу) простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства
„Севастопольське АТП 14369” (, юридична адреса: м.
Севастополь, вул. Паршина, 6).

7.
Визнати недійсними договір № КВ/150/1
від 27.11.2006 купівлі  - продажу
акцій ВАТ „Севастопольське АТП 14369” у кількості 85500 штук між ОСОБА_3і
ОСОБА_4, договір КВ/152/1 від 29.11.2006 купівлі-продажу акцій ВАТ
„Севастопольське АТП 14369”  у  кількості
85500   штук  між
ТОВ  „Югтрансавто”  і
ОСОБА_5, договір купівлі-продажу цінних паперів № Б 2110102 від
11.01.2008 між ОСОБА_4 і ОСОБА_6і договір купівлі-продажу цінних паперів №
Б4110104 від 11.01.2008 між ОСОБА_4і ОСОБА_5.

8.
Визнати   недійсним   договір
купівлі-продажу   цінних   паперів
№ Б44120301   від   12.03.2008,
укладений   між   ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 щодо акцій ВАТ „Севастопольське АТП 14369” у кількості 111000
штук.

9.
Визнати    недійсним    договір
купівлі-продажу    цінних    паперів № Б45120301 від 12.03.2008,
укладений між ОСОБА_6   і    ОСОБА_8 щодо   акцій
ВАТ „Севастопольське АТП 14369” у кількості 60000 штук.

10.          Зобов'язати ТОВ „Севастопольський
депозитарій” (, м. Севастополь, вул.. Брестська, 18а, каб. 40)
припинити операції по особовому рахунку в цінних паперах № 200032, на якому
значаться належні ОСОБА_7(ідентифікаційний номер ) 111000 (сто
одинадцять тисяч) іменних акцій відкритого акціонерного товариства
„Севастопольське автотранспортне підприємство 14369” (, м.
Севастополь, вул. Паршина, 6) номінальною вартістю 0,25 грн. за 1 акцію та зарахувати
їх на рахунок у цінних паперах ОСОБА_1(ідентифікаційний номер за Державним
реєстром фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів
-НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі 23.07.1996).

11.
Зобов'язати ТОВ „Севастопольський депозитарій” (, м.
Севастополь, вул.. Брестська, 18а, каб. 40) припинити операції по особовому
рахунку в цінних паперах № 200031, на якому значаться належні ОСОБА_8(ідентифікаційний
номер ОСОБА_3) 60000 (шістдесят тисяч) простих іменних акцій відкритого
акціонерного товариства „Севастопольське автотранспортне підприємство 14369”
(, м. Севастополь, вул. Паршина, 6) номінальною вартістю 0,25
грн. за 1 акцію та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер за Державним реєстром фізичних осіб -платників
податків та інших обов'язкових платежів -НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Нахімовським РВ УМВС України в м.
Севастополі 23.07.1996).

12.
Зобов'язати ТОВ „Севастопольський депозитарій” (, м.
Севастополь, вул. Брестська, 18а, каб. 40) видати ОСОБА_1(ідентифікаційний
номер за Державним реєстром фізичних осіб -платників податків та інших
обов'язкових платежів -НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі
23.07.1996) виписку з рахунку в цінних паперах, яка відповідно до статті 5
Закону України „Про національну депозитарну систему й особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні” є додатковим підтвердженням права власності на
171000 (сто сімдесят одну тисячу) простих іменних акцій відкритого акціонерного
товариства „Севастопольське автотранспортне підприємство 14369” (, м. Севастополь, вул. Паршина, 6) номінальною вартістю 0,25 грн. за 1
акцію.

13.
Доручити господарському суду м. Севастополя видати накази.

14.
Доручити   Господарському   суду
м.   Севастополя   з
депозитного

рахунку
суду перерахувати ОСОБА_3суму у розмірі 12825,00 гривень, ТОВ „Югтрансавто”
12825,00 грн., ВАТ „Севастопольське АТП 14369” 17100,00 грн., які були
зараховані ОСОБА_1 в обґрунтування переважного права на придбання акцій при
зверненні з позовом

до суду.

15.
Скасувати   заходи   забезпечення   позову,
вжити   ухвалами   від 13.03.2008, від 08.04.2008, від
20.06.2008 шляхом накладення арешту на 85500 простих іменних акцій ВАТ
„Севастопольське АТП 14369”, які належать ОСОБА_4; 85500 простих іменних акцій
ВАТ „Севастопольське АТП 14369”, які належать ОСОБА_4, 171000 простих іменних
акцій ВАТ „Севастопольське АТП 14369”, які належать ОСОБА_6,  забороною
ТОВ „Севастопольський депозитарій” здійснювати які-небудь операції по
особовому рахунку в цінних паперах № 200032, на якому значаться належні
ОСОБА_7111000 (сто одинадцять) іменних акцій ВАТ „Севастопольське
автотранспортне підприємство 14369” та по особовому рахунку у цінних паперах №
200031, на якому значаться належні ОСОБА_860000 (шістдесят тисяч) простих
іменних акцій ВАТ ”Севастопольське
автотранспортне
підприємство    14369”,   а
саме   щодо зазначених рахунків і
акцій забороною здійснювати які-небудь операції - продаж, обмін, дарування,
списання,   переклади, поступка,
зарахування, передача в управління, депонування (зберігання), комісійні,
брокерські операції й інші операції по зміні власника зазначених акцій.

Головуючий
суддя
В.М. Плут

Судді                                                                                Ю.М.
Гоголь

В.І. Гонтар