ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/334

11.09.08

За позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах

держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства «Авіаремонтний завод 410 Цивільної авіації»

про стягнення 27 318,65 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача не з`явились

Від відповідача представник –Антоненко Г.О. за дов. 48-1148 від 02.06.08

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 18124,92 грн. пені та 9193,73 грн. штрафу за прострочення виконання умов державного контракту № 247/1/07/117 з державного оборонного замовлення (за кошти Державного бюджету України) від 15.10.2007р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2008р. розгляд справи був призначений на 11.09.2008р.

У судове засідання, призначене на 11.09.2008р. з’явився представник відповідача. Представники прокуратури та позивача у судове засідання не з`явилися, витребуваних судом документів не надали, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доданими документами.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що умови контракту виконані повністю обома сторонами і предмет спору на даний час відсутній, а тому просить відхилити вимоги позивача та припинити провадження у справі, а позовну заяву залишити без розгляду та задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників прокуратури та позивача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

15.10.2007р. між Міністерством оборони України –«замовник»та Державним підприємством «Завод 410 Цивільної авіації»- «виконавець»був укладений державний контракт № 247/1/07/117 з державного оборонного замовлення (за кошти Державного бюджету України), відповідно до п.1.1 якого «виконавець»зобов’язався надати послуги в інтересах «замовника»з ремонтно-відновлювальних робіт з продовженням ресурсу повітряного гвинта АВ-72 серії 02А (без заміни лопатів) (надалі - вироб), у терміни та обсягах, які вказані у специфікації виконання робіт, що додаються до цього контракту і є його невід’ємною частиною (додаток № 1 до контракту), а «замовник»прийняти та оплатити відремонтовані вироби.

Підставою укладання контракту є постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. № 731-4 (п.1.2 контракту).

Сума контракту складає 131 338,99 грн. (у т.ч. ПДВ) (п.4.2 контракту).

При передачі виробів для надання послуг та після надання послуг «виконавцем»та представником «замовника», в особі начальника інженерно-авіаційної служби –Головного інженера (морської авіації) Командування Військо-Морських Сил Збройних Сил України оформляється акт прийому-передачі виробів (п.2.2 контракту).

Сторонами по договору складений та підписаний протокол розбіжностей, в пункті 2.7 якого було погоджено, що строк виконання капітального ремонту виробів складає 30 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі виробів для надання послуг.

Згідно приймально-здавального акту (на передачу повітряних гвинтів АВ-72 в ремонт) складеного 29.10.2007р. підтверджено, що позивач здав, а відповідач прийняв повітряні гвинти АВ-72 (копія акту в матеріалах справи).

Додатковою угодою № 1 до державного контракту від 15.10.2007р. № 247/1/07/117 (за кошти Державного бюджету України) від 21.12.2007р. сторони погодили, що у зв’язку з затримкою постачання ремонтного комплекту з підприємств Російської Федерації у Специфікації виконання робіт до Державного контракту від 15.10.2007р. № 247/1/07/117 встановлено строк надання послуг до 30.12.2007р.

Позивач наголошує на тому, що станом на 15.04.2008р. ремонтні роботи відповідачем не виконано, чим порушено умови спірного контракту, тому просить суд стягнути з відповідача згідно з п.5.1 контракту 18 124,92 грн. пені та 9193,73 грн. штрафу за період з 29.11.2007р. по 15.04.2008р.

Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги посилаючись на те, що листом № 54-43/654 від 17.01.2008р. повідомив позивача, що у зв’язку з нестачею у відповідача оборотних коштів та затримкою постачання ремонтних комплектів з Російської Федерації, виконання ремонту повітряних гвинтів в узгоджені строки виявляється неможливим.

Відповідач зазначає, що лише 21.03.2008р. РГК перетнули кордон з Росією і були оформлені митною декларацією № 420118 на території України, а 31.03.2008р. прибули на завод, що підтверджено прибутковою накладною № 41.

Та, як свідчать матеріали справи сторонами по договору 11.04.2008р. був складений акт здачі-приймання наданих послуг, в якому вказано, що згідно державного контракту №247/1/07/117 від 15.10.2007р. «виконавцем»надані послуги (виконані роботи) з проведенням ремонтно-відновлювальних робіт з продовженням ресурсу повітряних гвинтів АВ-72 серії 02А (без заміни лопатів), №№ 04Л77, СЧ9Л1420 на загальну суму 131 338,99 грн., у т.ч. ПДВ.

Згідно банківської виписки 29.04.2008р. позивач перерахував на рахунок відповідача 131 338,99 грн. на виконання умов спірного контракту (копія в матеріалах справи).

Таким чином, як зазначає відповідач розмір штрафних санкцій слід розраховувати за період з 30.12.2007р. по 11.04.2008р., який становить 13396,68 грн. пені та 9193,73 грн. штрафу, однак як наголошує відповідач, оскільки сторонами умови контракту виконані в повному обсязі і предмет спору відсутній, тому просить суд відхилити вимоги позивача, припинити провадження, а позовну заяву залишити без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами був погоджений строк виконання відповідачем зобов’язання до 30.12.2007р. згідно додаткової угоди № 1 від 21.12.2007р.

Відповідач не виконав власні зобов’язання у встановлений договором строк, що також підтверджується відповідачем.

Як вже зазначалося, відповідач виконав зобов’язання лише 11.04.2008р., що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг від 11.04.2008р.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, розмірі, зокрема, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 5.1 контракту сторони встановили, що за порушення строків виконання зобов’язання, згідно п.2.7 контракту «виконавець»сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, позивачем правомірно заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу, однак враховуючи те, що додатковою угодою № 1 від 21.12.2007р. сторони продовжили строк виконання зобов’язання відповідачем до 30.12.2007р. та 11.04.2008р. сторонами був складений та підписаний акт здачі-приймання наданих послуг, тому пеню слід розраховувати за період з 31.12.2007р. по 10.04.2008р., а саме за 102 дні, що становить 13 396,58 грн. пені (131338,99 грн. х 0,1 % х 102 дні) та 9 193,73 грн. (131 338,99 грн. х 7%).

Відповідача посилається на те, що предмет спору між сторонами відсутній, оскільки сторонами виконані умови контракту у повному обсязі, а тому слід припинити провадження у справі, а позовну заяву залишити без розгляду та задоволення. Таке твердження є безпідставним, оскільки в даному випадку мова йде не про виконання основного зобов’язання, а про стягнення штрафних санкції за неналежне виконання умов спірного контракту.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 13 396,58 грн. та штрафу в розмірі 9 193,73 грн., відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, в іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

Таким чином, з відповідача в доход Держвного бюджету України підлягає стягненню 225,90 грн. державного мита та 70,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 193, 230, 231 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Авіаремонтний завод 410 Цивільної авіації»(03151, м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, 94; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6; ОКПО 00034022) 13 396 (тринадцять тисяч триста дев’яносто шість) грн. 58 коп. пені, 9 193 (дев’ять тисяч сто дев’яносто три) грн. 73 коп. штрафу.

Стягнути з Державного підприємства «Авіаремонтний завод 410 Цивільної авіації»(03151, м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, 94; ) 225 (двісті двадцять п’ять) грн. 90 коп. державного мита та 70 (сімдесят) грн. 71 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход Державного бюджету України.

Видати накази.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 19.09.2008р.