ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 26/657-08
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:
:                Михайлова М.В.
Суддів:                             Тофана В.М.,
секретарі:               Бухтіяровій  О.Г.
участю представників сторін:
прокуратури:   Васильєв І.І., за посвідченням;
позивача:  ОСОБА_1., за паспортом;
з'явився, повідомлений належним чином;
у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Біляївського міжрайонного прокурора
ухвалу  господарського суду Одеської області
від 18 червня 2008 року
повернення позовної заяви без розгляду
справі № 26/657-08
позовом Біляївського
міжрайонного прокурора Одеської області (Одеська обл., м.Біляївка, вул.
Костіна, 17) в інтересах ОСОБА_1, АДРЕСА_1
обмеженою відповідальністю "Залізничний цех", Одеська обл., м.
міжрайонний прокурор Одеської області звернувся до господарського суду Одеської
області з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Залізничний цех" про стягнення 74 000 грн., в
якості вартості частини майна товариства.
господарського суду Одеської області від 18 червня 2008 року по справі №
26/657-08 (суддя Никифорчук М.І.) позовну заяву повернуто заявнику без
Ухвала
господарського суду мотивована тим, що прокурором при поданні позовної заяви не
було вказано ідентифікаційний код відповідача, а відсутність вказаних доказів
свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Не
погоджуючись з ухвалою господарського суду Біляївський міжрайонний прокурор
Одеської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Одеської області від 18 червня 2008 року по справі №
26/657-08 та прийняти рішення, яким прийняти позов Біляївського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Залізничний цех" про стягнення 74 000 грн., в
якості вартості частини майна товариства.

Свої
вимоги скаржник мотивує тим, що зазначена ухвала необґрунтована, не відповідає
чинному законодавству, порушує норми процесуального права.

Відповідач
не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Від
відповідача, представник якого не з'явився у судове засідання апеляційної
інстанції, ніякого клопотання не надходило.

Сторони,
згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать поштові повідомлення
та розписки, а матеріали справи дають можливість розглянути її за відсутності
відповідача.

Відповідно
до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну
частину постанови.

Дослідивши  доводи апеляційної скарги, наявні матеріали
справи та обставини на які посилається скаржник, а також перевіривши додержання
та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши представників сторін, апеляційний
господарський суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Господарський
суд Одеської області, приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви без
розгляду, помилково послався на ст. 54 ГПК України та ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно
до ст. 54 ГПК України, позовна
заява  подається  до господарського суду в письмовій формі  і
підписується  повноважною  посадовою особою позивача або його
представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його представником.

Господарський
суд Одеської області вказує в своїй ухвалі від 18 червня 2008 року, що
позивачем при поданні позовної заяви не було вказано ідентифікаційний код
відповідача.

Але,
як було зазначено в апеляційній скарзі, було підтверджено представником
прокуратури та позивачем в судовому засіданні апеляційної інстанції, та як
вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви була додана копія свідоцтва
про державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю
"Залізничний цех", в якій зазначено ідентифікаційний код відповідача,
а саме - 21028250.

Відповідно
до п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додаток до неї
без розгляду, якщо не надано доказів, що підтверджують викладені у позові
обставини.

Господарський
суд Одеської області в вищезазначеній ухвалі вказує, що "відсутність
вищевказаних доказів свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам
закону, тому вона підлягає поверненню без розгляду по суті".

Але
господарський суд не вказує, які саме докази, необхідні для підтвердження
обставин, викладених у позовній заяві, відсутні.

Як
вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, то мова йде знов - таки про
відсутність ідентифікаційного коду відповідача. Крім  того суд першої інстанції, не розглядаючи
дану справу по суті, не заслухавши представників сторін,  надав
оцінку  доказам,  що є у
додатку  до  позовної заяви, та дійшов до хибного
висновку, про недостатність доказів в позовній заяві, на обґрунтування своєї
правової позиції позивачем.

Відповідно
до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Докази    подаються
сторонами    та    іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно
до ст. 34 ГПК України, господарський
суд  приймає  тільки
ті докази,  які  мають значення для справи.

Обставини
справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути
підтверджені  певними  засобами
доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно
до ст. 43 ГПК України, господарський
суд   оцінює   докази
за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно
до п.3 ч.1 ст. 84 ГПК України, рішення
господарського  суду  ухвалюється
іменем  України і складається із
вступної,  описової,  мотивувальної і  резолютивної частин, при цьому у  мотивувальній
частині  вказуються  обставини
справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази,
на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової  угоди
сторін, якщо  її  досягнуто;
доводи,  за якими господарський
суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов  договору
або угоди  сторін;  законодавство,  яким
господарський суд керувався, приймаючи
рішення;  обґрунтування   відстрочки
або   розстрочки виконання
рішення;

Судова
колегія наголошує, що ідентифікаційний код відповідача, не є доказом, що може
підтверджувати обставини, на які посилається скаржник, крім того, як вже було
вказано вище, даний ідентифікаційний код є в матеріалах справи.

Таким
чином суд першої інстанції не розглянувши дану справу по суті, не заслухавши
представників сторін, дійшов до хибного висновку, про недостатність доказів в
позовній заяві, на обґрунтування своєї правової позиції позивачем.

Отже
суд першої інстанції проігнорувавши наявність всіх необхідних для подання
позовної заяви згідно діючого законодавства документів, повернув позов без
розгляду, чим порушив норми процесуального права.

Судова
колегія зазначає, що повернувши позов без розгляду, господарський суд Одеської
області фактично ухилився від вирішення спору по суті, результатом розгляду
якого відповідно до ст. ст. 82, 83, 84 ГПК України може бути задоволення позову
чи відмова в позові повністю або частково, та, відповідно, від здійснення
правосуддя, що суперечить ст.ст. 124, 129 Конституції України.

З
огляду на викладене, ухвалу господарського суду Одеської області від
18.06.2008р. не можна визнати законною, обґрунтованою та прийнятою у
відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними
обставинами справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно
до ч.2 ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне  застосування
норм  процесуального права може
бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови,  якщо це
порушення  призвело  до
прийняття  неправильного рішення.

З  урахуванням
наведеного  колегія  суддів
вважає, що  апеляційна скарга  підлягає
задоволенню,  ухвала  господарського  суду
скасуванню.

Керуючись ст. ст.
99, 101, 103-106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне
подання Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області на ухвалу  господарського суду Одеської області від
18 червня 2008 року у справі № 26/657-08 про повернення позовної заяви без
розгляду задовольнити,
ухвалу   господарського  суду
скасувати.

Справу
передати на розгляд до господарського суду Одеської області.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:
М.В. Михайлов

Суддя:
В.М. Тофан

Суддя:
О.О. Журавльов