ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 48/257

18.11.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

До

Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс»

Про

стягнення 10850833,44 грн.

Суддя Сулім В.В.

Представники:

Від позивача:           _____________________________________________________________

Від відповідача:           ____________________________________________________________

Судові засідання 01.10.08р. та 16.10.08р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладалися.

У судовому засіданні 05.11.08р. оголошувалася перерва для виготовлення повного тексту рішення відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс»на користь Відкритого акціонерного товариства «АК «Київводоканал»заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення за період з липня 2005 року по червень 2008 року в загальній сумі 10850833,44 грн., в тому числі: 8463430,67 грн. –основного боргу, 2083350,70 грн. –збитків від інфляції, 304052,07 грн. –3% річних, а також Позивач просив покласти на Відповідача судові витрати.

09.09.08р. ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження по справі № 48/257 та призначено її до розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з їхніми правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.11.08р. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 674 від 14.08.08р. у справі № 48/257, в якому повідомив, що не визнає позовну заяву з тих мотивів, що Відповідач уклав угоду з ГІОЦ Київської державної адміністрації та обслуговуючим банком по розщепленню платежів населення за постачання питної води та водовідведення; Відповідач щомісячно здійснює оплату за фактично отримані послуги і таким чином свої зобов’язання виконує; Відповідач не є належним відповідачем, оскільки не може впливати на заборгованість мешканців будинків, так як мешканці вносять плату за комунальні послуги в банк, де здійснюється розщеплення платежів, що потім надходять до Позивача; Відповідач здійснив оплату в жовтні місці 2008 року по договору № 4-1351 на рахунок Позивача в сумі 5256,37 грн. (платіжне доручення № 1037 від 08.10.08р.), по договору № 4-1353 в сумі 26359,43 грн. (платіжне доручення № 1075 від 21.10.08р.), по договору № 4-1350 в сумі 3000,00 грн. (платіжне доручення № 1039 від 08.10.08р.), по договору № 4-1352 в сумі 8462,57 грн. (платіжне доручення № 1030 від 08.10.08р.); заборгованість виникла з об’єктивних причин: з 01.12.06р. підвищилася плата за житлово-комунальні послуги та несплати споживачами цих послуг по підвищеним тарифам, підтвердженням тому є Акт звіряння.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2004 року Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»(постачальник) уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс»(абонент) договір № 04777/5-04 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі (надалі –«Договір»).

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що Договір укладається у відповідності із Законом України «Про питну воду та питне водопостачання». За цим Договором постачальник зобов’язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у міську каналізаційну мережу, а абонент зобов’язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів й приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.94р., Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.02р., а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим Договором.

Сторони у п.п. 2.1.4 - 2.1.6 Договору домовилися, що кількість вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно із показаннями водолічильників та/або іншими способами визначення об’ємів стоків у відповідності до розділу 21 правил користування та місцевих правил приймання; абонент веде первинний облік водоспоживання та водовідведення у Журналі обліку споживання води; облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов’язковому звірянню постачальника.

Порядок оплати послуг Позивача за договором встановлений п. 2.2 Договору:

2.2.1. Постачальник щомісячно направляє банківській установі Абонента платіжні документи (в електронному вигляді –дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів;

2.2.2. у платіжних документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій форму у десятиденний термін з дня направлення постачальником платіжного документу до банківської установи абонента. В разі утворення боргу, оплата, що надходить від абонента першочергово зараховується постачальником в погашення боргу;

2.2.5. у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов’язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником платіжного документу до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити платіжний документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Позивач направляв Відповідачу дебетово-інформаційні повідомлення для оплати наданих послуг, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору Позивач зобов’язався забезпечувати Відповідачу постачання питної води, якість якої відповідає ГОСТ 2874-82 «Вода питна»до його водопровідного вводу. Пунктом 3.3.4 Договору Відповідач зобов’язався своєчасно вартість наданих йому Позивачем послуг на умовах цього Договору.

Згідно із п. 4.2 Договору у разі порушення строків виконання зобов’язання по оплаті за надані послуги, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Оплата абонементом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному обсязі.

Сторони склали Акт звіряння розрахунків за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення між ВАТ АК «Київводоканал»та ТОВ «Україна житло-сервіс», в якому сторони встановили, що за даними і Позивача, і Відповідача станом на 01.02.08р. наявна заборгованість Відповідача у розмірі 8881,7 тис. грн.

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за період з 01.07.05р. по 01.06.08р., яка становить 8463430,67 грн.

Відповідно до 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Стандарти, нормативи, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують вироблення та виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів. Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері стандартизації, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством. Інші центральні органи виконавчої влади затверджують нормативно-правові акти у сфері житлово-комунальних послуг, що видаються в межах їхніх повноважень після погодження або спільно з центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства і реєструються в установленому законодавством порядку (ст. 8 Закону).

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що розрахунки між ним та Позивачем здійснюються ГІОЦ Київської міської державної адміністрації. Суд не приймає до уваги зазначені твердження з тих підстав, що Відповідач не надав суду доказів укладення договору між ним та ГІОЦ Київської міської державної адміністрації. Крім того, Відповідач зазначає, що акт звіряння розрахунків свідчить про наявність переплати з боку Відповідача. Дане твердження не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується актом звіряння, копія якого долучена до матеріалів справи. Так, суд встановив, що цей акт підписаний керівниками сторін, які визнали наявність заборгованості, а не переплати з боку Відповідача.

Відповідачем були надані копії платіжних доручень № 1039 від 08.10.08р. на суму 3000,00 грн.; № 1037 від 08.10.08р. на суму 5256,37 грн. та № 1030 від 08.10.08р. на суму 8462,57 грн. Суд не приймає до уваги зазначені платіжні доручення з тих підстав, що Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість, що виникла за договором № 04777/5-04 від 27.0.8.04р., в той час як зазначеними платіжними дорученнями була здійснена оплата за воду за договорами № 4-1350, № 4-1351 та № 4-1352.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України). Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач на порушення ст.ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України не надав суду доказів того, що він відповідно до п. 2.2.5 Договору письмово повідомляв Позивача про свою незгоду щодо кількості та вартості отриманих послуг, а тому в силу Договору несплата наданих Позивачем послуг Відповідач є безпідставною. Крім того, Відповідач не надав суду первинних облікових даних, які б спростовували вимоги Позивача.

Наданий сторонами акт звіряння свідчить про наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 01.02.08р. Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості після 01.02.08р.

З огляду на зазначене, Відповідач не спростував належними та допустимими доказами, що розмір його заборгованості перед Позивачем становить 8463430,67 грн. за Договором, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 8463430,67 грн.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини справи свідчать, що Відповідач прострочив грошове зобов’язання, а тому у Позивача є правові підстави вимагати стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 процентів річних за весь час прострочення. Перевіривши розрахунок Позивача, суд вважає обґрунтованим розрахунок 3 процентів річних у сумі 304052,07 грн.

Позивач просить стягнути з Відповідача збитки від інфляції у розмірі 2083350,70 грн. за весь період прострочення. Перевіривши розрахунок Позивача, суд вважає обґрунтованим розрахунок збитків від інфляції у сумі 2040500,66 грн.

Розрахунок індексу інфляції за період з 01.07.05р. по 01.06.08р.

Період

Розмір боргу на період розрахунку, грн.

Розмір індексу інфляції за даними Державного комітету статистики України

(надруковано в газеті «Урядовий Кур’єр»)

Сума інфляційних витрат, грн.

липень 2005 року

---

100,3%

---

серпень 2005 року

81885,98

100,0%

0,00

вересень 2005 року

207205,24

100,4%

828,82

жовтень 2005 року

291887,89

100,9%

2626,99

листопад 2005 року

450082,71

101,2%

5400,99

грудень 2005 року

1007980,43

100,9%

9071,82

січень 2006 року

715678,02

101,2%

8588,14

лютий 2006 року

889207,47

101,8%

16005,73

березень 2006 року

1102247,10

99,7%

--

квітень 2006 року

1231251,91

99,6%

--

травень 2006 року

1361638,17

100,5%

6808,19

червень 2006 року

1528639,30

100,1%

1528,64

липень 2006 року

1714822,91

100,9%

15433,41

серпень 2006 року

1831398,29

100,0%

0,00

вересень 2006 року

1990786,94

102,0%

39815,74

жовтень 2006 року

2148519,50

102,6%

55861,51

листопад 2206 року

2270973,31

101,8%

40877,52

грудень 2006 року

2356635,58

100,9%

21209,72

січень 2007 року

2818332,79

100,5%

14091,66

лютий 2007 року

4080864,30

100,6%

24485,19

березень 2007 року

3646250,56

100,2%

7292,50

квітень 2007 року

3986181,08

100,0%

0,00

травень 2007 року

4298961,31

100,6%

25793,77

червень 2007 року

4581810,20

102,2%

100799,82

липень 2007 року

4847234,88

101,4%

67861,29

серпень 2007 року

5116557,67

100,6%

30699,35

вересень 2007 року

5381853,71

102,2%

118400,78

жовтень 2007 року

5684134,48

102,9%

164839,90

листопад 2007 року

5911505,19

102,2%

130053,11

грудень 2007 року

6200477,16

102,1%

130210,02

січень 2008 року

6530423,87

102,9%

189382,29

лютий 2008 року

6807159,89

102,7%

183793,32

березень 2008 року

7179354,45

103,8%

272815,47

квітень 2008 року

7484326,01

103,1%

232014,11

травень 2008 року

7806300,63

101,3%

101481,91

червень 2008 року

8118931,25

100,8%

64951,45

Всього

2040500,66

Враховуючи наведений вище розрахунок, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення збитків від інфляції підлягають у задоволені частково у розмірі 2040500,66 грн.

Всебічно та об’єктивно дослідивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення, суд дійшов до висновку, що позов Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс»підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс»(02100, м. Київ, вул. Краківська, 3, п/р 4 в Дніпровському відділенні № 7989 Ощадбанку України м. Києва, МФО 320337, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»(01015, м. Київ, вул. Лейпцигзька, 1-а, п/р 279 в Подільській філії ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 380139, ) основний борг у сумі 8463430,67 грн. (вісім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять гривень 67 копійок), збитки від інфляції в сумі 2040500,66 грн. (два мільйони сорок тисяч п’ятсот гривень 66 копійок), три проценти річних у сумі 304052,07 грн. (триста чотири тисячі п’ятдесят дві гривні 07 копійок), витрати із сплати державного мита у сумі 25399,30 грн. (двадцять п’ять тисяч триста дев’яносто дев’ять гривень 30 копійок), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117,53 грн. (сто сімнадцять гривень 53 копійки).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ.

Рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                           В.В.Сулім