ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№ 3/120-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П. А.(головуючого),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2008 року у справі № 3/120-08 за позовом прокурора м. Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради та Музею історії м. Дніпродзержинська до Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" про відшкодування безпідставно сплачених коштів,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 року прокурор м. Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради та Музею історії м. Дніпродзержинська звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про стягнення 1 416,47 грн. безпідставно сплачених бюджетних коштів за теплопостачання у зв’язку з неправомірним завищенням тарифу за укладеним договором з постачання теплової енергії.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2008 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2008 року зазначене судове рішення скасовано та в позові відмовлено.

У касаційному поданні заступник прокурора вважає, що апеляційним господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, і просить оскаржену постанову суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзиви на касаційне подання від Дніпродзержинської міської ради, Музею історії м. Дніпродзержинська та відповідача до суду не надходили.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи касаційного подання, перевіривши матеріали справи і прийняті у ній судові рішення, суд вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доповідач –Вовк І.В.

Як вбачається з матеріалів справи, між Музеєм історії м. Дніпродзержинська (споживач) та ВАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (постачальник) було укладено договір № 247п-87/2006 від 27.11.2006 року, за умовами якого відповідач зобов’язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води, а споживач зобов’язався прийняти та оплачувати спожиту теплову енергію за встановленими тарифами.

П. 2.4 договору передбачено, що обсяг постачання теплової енергії на рік - 845,82 Гкал та тариф для другої групи споживачів (бюджетні організації) за 1 Гкал становить 166,06 грн.

Додатковою угодою № 33 від 12.02.2007 року сторони встановили, що з листопада 2006 року вартість за 1 Гкал для бюджетних установ становить 166,06 грн. з ПДВ.

За постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 28.09.2006 року № 1288 та рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 03.11.2006 року № 734 для ВАТ "Дніпродзержинська ТЕЦ" встановлено тариф на постачання і транспортування теплової енергії за 1 Гкал в розмірі 149,51 грн. з ПДВ.

Предметом даного судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманих ним грошових коштів оплачених споживачем за спожиту теплову енергію за завищеними за договором тарифами.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд встановив, що позивачем не доведено наявності правових підстав для покладання на енергопостачальника зобов'язання з повернення виконаного споживачем за договором постачання теплової енергії у зв’язку з безпідставністю такого виконання, оскільки цей договір не було визнано недійсним.

До того ж, задовольнивши позов про відшкодування завищеного тарифу на постачання теплової енергії, суд першої інстанції, не навів правових підстав такому висновку.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність за заявленим позовом правових підстав для стягнення за безпідставністю спірної суми, і правильно скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у позові.

Доводи касаційного подання не спростовують висновків апеляційного суду.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягає залишенню без змін, а касаційне подання - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2008 року - без змін.

Головуючий суддя П.Гончарук

Судді І. Вовк

Л. Стратієнко