ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" вересня 2008 р.

Справа № 7/45

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Змеула О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 7/45

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Шанс", м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Регул", м. Олександрія Кіровоградської області,

про визнання дійсним договору та визнання права власності,

з участю представників сторін:

від позивача - директор Беспальченко В.М., протокол загальних зборів засновників № 3 від 05.09.2006;

від відповідача - Шовкун О.А., довіреність № 35 від 01.09.08.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" (далі - ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Шанс") звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Регул" (далі - ТОВ "Регул") про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 3 від 02.11.05 р. та про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок № 10 по вулиці Тельмана в місті Олександрії Кіровоградської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на частину 2 статті 220 Цивільного кодексу України, зокрема на те, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Також у позовній заяві зазначено частину 3 статті 334 Цивільного кодексу, відповідно до якої право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що він не заперечую проти позовної заяви.

У судовому засіданні 03.09.2008 оголошувалась перерва до 08.09.2008.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів № 30 від 16.03.01 р. ТОВ "Регул" стало переможцем торгів та придбало незавершене будівництво 40-квартирного житлового будинку по вул. Тельмана, 10 у м. Олександрія Кіровоградської області.

Із змісту акта приймання-передачі від 19.03.2001 убачається, що Олександрійський відділ Державної виконавчої служби передав, а ТОВ "Регул" прийняло незавершене будівництво 40-квартирного житлового будинку за адресою м. Олександрія, вул. Тельмана, 10, придбаного з прилюдних торгів 16.03.01 р. Вартість незавершеного будівництва відповідно до акта продажу складає 83150,00 грн.

Між ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" (Покупець) та ТОВ "Регул" (Продавець) 02.11.2005р. укладений договір купівлі-продажу № 3 за умовами якого Продавець продав Покупцю незавершений будівництвом будинок № 10 по вул. Тельмана в місті Олександрія Кіровоградської області, вартістю 630104,12 грн., встановленою експертним висновком.

Пунктом 2.1 розділу 2 даного договору передбачено, що передача об'єкта від Продавця Покупцеві оформлюється складанням та підписанням акта прийому-передачі, що є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу сторонами 29.11.2006р. було складено акт приймання-передачі, за яким Продавець передав Покупцю незавершений будівництвом житловий будинок № 10 по вул. Тельмана в м. Олександрія Кіровоградської області та документи згідно з додатком, а Покупець прийняв від продавця незавершений будівництвом житловий будинок № 10 по вул. Тельмана в м. Олександрія Кіровоградської області та документи згідно з додатком.

Також сторони погодили, що майно, яке передається, знаходиться у задовільному стані, претензій та зауважень до його кількості та якості немає, акт підписаний сторонами без зауважень.

Договір купівлі-продажу не містить домовленості сторін про необхідність нотаріального посвідчення цього договору.

ТОВ "Регул" підтвердило сплату ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" вартості придбаного незавершеного будівництвом житлового будинку.

Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється зареєструвати право власності на спірне майно та нотаріально посвідчити укладений ними раніше договір купівлі - продажу, обґрунтовуючи це тим, що з моменту укладення договору № 3 від 2005 р. він - відповідач, втратив право на цей будинок.

При вирішення спору господарський суд виходить з наступних положень законодавства.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 181 Цивільного кодексу України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно норм частин 2 та 3 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Виходячи із зазначених норм, оскільки будівництво житлового будинку не завершено, будинок в експлуатацію не введений, то особа, яка володіє незавершеним будівництвом вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), але не об'єктом нерухомого майна.

Господарським судом відхиляються посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, оскільки закон не вимагає нотаріального посвідчення договору щодо купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, договір не містить домовленості сторін про необхідність нотаріального посвідчення цього договору.

Також мають бути враховані правила статті 55 Закону України "Про нотаріат" (№ 3425-12) стосовно того, що нотаріуси посвідчують договори про відчуження майна, яке підлягає реєстрації, лише за умови подання власником майна документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Тобто, нотаріус повинен мати підстави для нотаріального посвідчення зазначеного договору.

У відповідності до абзацу 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" щоб не допускати неправильного визнання дійсними угод суд повинен перевірити, зокрема, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання договору дійсним задоволенню не підлягає.

У даному випадку господарський суд виходить з того, що ТОВ "Регул" набуло права власності на об'єкт нерухомого майна за результатами проведення прилюдних торгів 16.03.2001 року. ТОВ "Регул" стало переможцем торгів та прийняло незавершене будівництво 40-квартирного житлового будинку за актом приймання-передачі від 19.03.2001, підписаного Олександрійським відділом Державної виконавчої служби. Згодом 02.11.2005р. ТОВ "Регул" продало ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" за договором купівлі-продажу № 3 незавершений будівництвом будинок.

У відповідності до абзацу другого частини 3 статті 331 ЦК України у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. (Частину третю статті 331 доповнено абзацом другим згідно із Законом N 3201-IV ( 3201-15 ) від 15.12.2005).

На підставі договору оренди земельної ділянки від 5 березня 2008 року ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" має у користуванні земельну ділянку площею 45554,52 га для завершення будівництва 40-квартирного житлового будинку.

Відповідно довідки Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 11 серпня 2008 р. № 2495 готовність незавершеного будівництва 40-квартирного житлового будинку по вул. Тельмана, 10 у м. Олександрія становить 71 %.

Відповідно норм статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За правилами частини 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Правилами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Укладений сторонами договір купівлі-продажу № 3 від 02.11.2005 року незавершеного будівництва відповідає загальним вимогам, встановленим частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Позивач набув право власності на незавершений будівництвом 40-квартирний житловий будинок правомірно.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про те, що позов про визнання права власності підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача згідно поданої ним заяви.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну вимогу про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 3 від 02.11.2005 року залишити без задоволення.

Позовну вимогу про визнання права власності задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Шанс" (адреса: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Леніна, 51, ідентифікаційний код 23096646) право власності на незавершений будівництвом будинок № 10 по вул. Тельмана в місті Олександрія Кіровоградської області.

Судові витрати у справі на державне мито в сумі 85 грн. та 6301 грн. 04 коп., інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно ст. 84 ГПК України.

Суддя О.А. Змеул