ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.11.08 р.                     Справа № 33/176

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Вороному Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ

до Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ

про стягнення суми основного боргу у розмірі 692000грн. та пені у розмірі 31110грн.

за участю представників:

від позивача: Попко С.Г. за дов. №17/0/22-08 від 10.01.2008р.

від відповідача: не з’явився

Прокурор: Єфременко Т.В., посвід. №3311.

СУТЬ СПОРУ: Заступник прокурора м. Києва звернувся в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ до Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ із позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 692000грн. та пені у розмірі 31110грн.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 692000грн., додаткову угоду від 26.07.2006р. до договору, наказ Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. №237, Закон України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, положення статей 193, 231, 526, 1049 Цивільного кодексу України.

Як вказує прокурор, за умовами договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. для виплати заборгованості із заробітної плати, що утворилася станом на 1 січня 2004р. ВАТ Шахта “Комуніст” надана безвідсоткова цільова бюджетна позика у розмірі 1700000грн.

Посилаючись на п. 6.2 договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. прокурор зазначає, що повернення позички повинно було здійснюватись щомісячно, починаючи з 1 січня 2005р. рівними частками, згідно графіку її повернення, викладеному у додатку 2, що є невід’ємною частиною договору.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. №237 проведено реорганізацію ВАТ Шахта “Комуніст”, в результаті якої підприємство увійшло до складу Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ.

Внаслідок невиконання умов договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 692000грн.

Посилаючись на пункт 9.3 договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. прокурор пред’явив до стягнення суму пені за період з 09.07.2007р. по 09.01.2008р. у розмірі 31110грн.

У відзиві на позовну заяву №1-1-546 від 17.10.2008р., наданому до суду 20.10.2008р. відповідач зазначив, що в погашення безвідсоткової, цільової бюджетної позики платіжним дорученням №25 від 31.05.2007р. перераховано суму у розмірі 304900грн., платіжним дорученням №33 від 12.09.2008р. перераховано суму у розмірі 1395000грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість.

04.11.2008р. на адресу господарського суду Донецької області надійшли заперечення позивача від 28.10.2008р. на відзив відповідача, відповідно до яких Міністерство праці та соціальної політики повідомило суд, що рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2006р. по справі №19/375 присуджено до стягнення з ДП „Шахтарськатрацит” заборгованість з повернення бюджетної позики у сумі 1008000грн. та пеня у сумі 106930грн. Внаслідок чого, 31.05.2007р. відповідачем перераховано 304900грн., з яких 197970грн. зараховані в погашення позики, решта у сумі 106930грн. - в погашення пені. Перераховані відповідачем платіжним дорученням №33 від 12.09.2008р. кошти у розмірі 1395100грн. зараховані в рахунок погашення позики. Несплачений відповідачем борг по поверненню бюджетної позики складає 106930грн. за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення прокурора та представників сторін господарський суд встановив наступне.

Міністерством праці та соціальної політики України (далі – позикодавець) та Відкритим акціонерним товариством Шахта “Комуніст” (далі – позичальник) підписаний договір безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. (далі – договір №14 від 22.10.2004р.), відповідно до якого позикодавець зобов’язується надати позичальнику безвідсоткову цільову бюджетну позику, а останній зобов’язується використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк.

Відповідно до п. 2.1 договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. позичальнику надається позика з метою виплати заборгованості із заробітної плати, що утворилася станом на 1 січня 2004р. та не погашена на момент введення в дію Закону України від 17.06.2004р. №1801-ІV “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2004р.” працівникам позивальника, за списком згідно додатку 1, що є невід’ємною частиною договору.

Згідно розділу 3 договору №14 від 22.10.2004р. сума позики складає 1700000грн.

На виконання умов договору №14 від 22.10.2004р. позивачем платіжним дорученням №23 від 26.10.2004р. перераховано ВАТ Шахта “Комуніст” безвідсоткову цільову бюджетну позику у сумі 1700000грн.

Пунктом 6.2 договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. встановлено, що позичальник зобов’язується здійснювати повернення позички щомісячно, починаючи з 1 січня 2005р. рівними частками, згідно графіку її повернення, викладеному у додатку 2, що є невід’ємною частиною договору.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. №237 здійснено реорганізацію ВАТ Шахта “Комуніст”, в результаті якої підприємство увійшло до складу Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ.

Внаслідок вищевикладеного, 26.07.2006р. між Міністерством праці та соціальної політики України та Державним підприємством „Шахтарськатрацит” підписано додаткову угоду, відповідно до якої сторони домовились, що на позичальника ДП „Шахтарськатрацит” покладається обов’язок повернути позику у розмірі 1700000грн. за договором №14 від 22.10.2004р.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору №14 від 22.10.2004р. строк надання позики позичальнику становить 3 роки, з моменту переказу грошей позикодавцем на рахунок позичальника, вказаний строк може бути продовжений за згодою сторін, але не більш як до 31.12.2007р.

Пунктом 6.1 договору №14 від 22.10.2004р. встановлено, що позичальник зобов’язується повернути суму позики у строк, вказаний в п. 5.1 договору.

Згідно Графіку погашення позики, підписаному та узгодженому представниками позикодавця та позичальника, сторони домовилися про погашення позики щомісячно рівними частками, починаючи з 09.01.2005 р. по 09.12.2007р.

Як вбачається з п. 6.3 договору №14 від 22.10.2004р., позика повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на рахунок позикодавця у Державному казначействі України.

Наполягаючи на невиконанні умов договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. та існуванні заборгованості за цим договором, прокурор звернувся з позовом про стягненні заборгованості в розмірі 692000грн.

Пунктом 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2006р. по справі №19/375 присуджено до стягнення з ДП „Шахтарськатрацит” заборгованість по поверненню бюджетної позики у сумі 1008000грн. та пеню у сумі 106930грн. Платіжним дорученням №25 від 31.05.2007р. відповідачем повернуті кошти позики у сумі 304900грн., з яких 197970грн. зараховані позивачем в погашення позики, а решта суми у розмірі 106930грн. - в погашення пені. Платіжним дорученням №33 від 12.09.2008р. відповідачем перераховані кошти у розмірі 1395100грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення позики.

З урахуванням цього, несплачений відповідачем борг з повернення бюджетної позики складає 106930грн.

Доказів того, що сума заборгованості за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р. в розмірі 106930грн. оплачена в повному обсязі відповідачем не надано, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність задоволення позовних вимог в цій частині. Решта позовних вимог прокурора про стягнення заборгованості в розмірі у розмірі 585070грн. задоволенню не підлягають через необґрунтованість.

Також прокурор та позивач наполягають на стягненні суми пені за період з 09.07.2007р. по 09.01.2008р. у розмірі 31110грн.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку.

Згідно до положень пункту 9.3 договору безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. у разі несвоєчасного повернення коштів позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,01% від загальної суми отриманих коштів за кожен день просрочки, але не більше річної ставки Національного банку України.

Факт несвоєчасного повернення грошових коштів позичальником підтверджений матеріалами справи.

Згідно із частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Судом перевірено дотримання прокурором та позивачем вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України щодо строків нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, внаслідок чого, вимога про сплату пені за період з 09.07.2007р. по 09.01.2008р. у розмірі 31110грн. підлягає задоволенню.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ до Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ про стягнення суми основного боргу у розмірі 692000грн. та пені у розмірі 31110грн. підлягають частковому задоволенню.

Суд присуджує до стягнення суму заборгованості за договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р. у розмірі 106930грн. та пеню за період з 09.07.2007р. по 09.01.2008р. у розмірі 31110грн. У задоволенні вимог про стягнення заборгованості у розмірі 585070грн. суд відмовляє через необґрунтованість.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 46, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ до Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ про стягнення суми основного боргу за договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. у розмірі 692000грн. та пені у розмірі 31110грн. – задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ (86220, м. Шахтарськ, вул. Крупська, 20, ) на користь Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ) суму заборгованості за договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати №14 від 22.10.2004р. за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р. у розмірі 106930грн., суму пені за період з 09.07.2007р. по 09.01.2008р. у розмірі 31110грн.

Стягнути з Державного підприємства „Шахтарськатрацит” м. Шахтарськ (86220, м. Шахтарськ, вул. Крупська, 20, ) на користь Державного бюджету України суму державного мита в розмірі 1380грн.40коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 22грн.53коп.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 585070грн. відмовити.

В судовому засіданні 24.11.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя

Вик.: Ващенко О.С., надруковано у 5 примірниках:

1 - до справи;1 - позивачу;

1 - відповідачу;

2 - прокуратурі.