ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" вересня 2008 р.                                                            Справа №20/8235-А

за позовом державної податкової інспекції у Городоцькому районі, м. Городок

до товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко”, м. Городок

про стягнення 1193064,53 грн.

Суддя            Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О. А.

Представники сторін:

позивача           - Цвігун А. І. –за довіреністю № 10/10-021 від 10.01.2008 року

відповідача           - Місяць А. П. –за довіреністю від 04.06.2008 року

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору:

Позивач просить стягнути з відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко” 1193064,53 грн. заборгованості по податку на додану вартість, що підлягає дотаційній виплаті сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними молоко на користь державної податкової інспекції в Городоцькому районі, м. Городок, яка відповідачем не перерахована спецрахунок за період з листопада 2004 року по червень 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на п. 5, п. 6, п. 9 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 805 від 12.05.1999 року.

Зазначає, що не перераховані на окремий рахунок кошти вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням і підлягають стягненню до бюджету у безспірному порядку.

В судовому засіданні, згідно ст. 51 КАС України, позивачем збільшено розмір позовних вимог, відповідно він просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 22.09.2008 року в сумі 1562273,53 грн.

Збільшення розміру позовних вимог розглянуто в судовому засіданні, дані вимоги підтверджені відповідними доказами поданими позивачем та прийняті до розгляду.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. Зазначає що дотації сільськогосподарським товаровиробникам до 2007 року ним виплачувались безпосередньо через касу підприємства, з 2007 року і на день розгляду справи, визначені ним в деклараціях суми податку повністю сплачені. Просить в позові відмовити.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко”, м. Городок зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа 29.09.2004 року городоцькою районною державною адміністрацією, свідоцтво серії А00 № 228622.

За період з листопада 2004 року по вересень 2008 року у відповідача виникла заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 1562273,53 грн.

Дану заборгованість позивач підтверджує поданими відповідачем до податкового органу податковими деклараціями по податку на додану вартість за відповідний період, карткою особового рахунку платника, розрахунком суми боргу, довідкою управління Державного казначейства у Городоцькому районі.

Стверджуючи, що не перераховані на спеціальний рахунок кошти в сумі 1562273,53 грн. є використаними не за цільовим призначенням і підлягають стягненню до Державного бюджету України, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. із змінами і доповненнями, до 1 січня 2008 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м’ясо та м’ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м’ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м’ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою підтримки сільськогосподарських товаровиробників тваринницької продукції та своєчасного перерахування їм дотацій за поставлені переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі, відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість”, Кабінетом Міністрів України постановою № 805 від 12.05.1999 року затверджено Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку, перерахування коштів сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними молоко та м’ясо в живій вазі здійснюється за платіжними дорученнями з поточного рахунка переробного підприємства за цінами відповідно до укладених договорів, а сум дотацій - з його небюджетного рахунка, відкритого в територіальному органі Державного казначейства (далі - небюджетний рахунок), на окремі рахунки сільськогосподарських товаровиробників (крім тих, що ведуть особисте селянське господарство), які вони повинні відкрити в обслуговуючих банках протягом одного звітного періоду.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку, оплата особистим селянським господарствам вартості поставлених ними переробному підприємству молока та м’яса в живій вазі і виплата дотацій здійснюються готівкою безпосередньо з каси переробного підприємства або згідно з договорами доручення. Для виплати дотацій готівкою переробне підприємство подає територіальному органу Державного казначейства за місцем відкриття небюджетного рахунка платіжні доручення на перерахування необхідних сум коштів з небюджетного рахунка на свій поточний рахунок для подальшого отримання таких коштів готівкою та внесення у касу зазначеного переробного підприємства.

Абзацом 5 пункту 5 Порядку визначено, що не перераховані на небюджетні рахунки суми податку на додану вартість та виплати сум коштів, здійснені з небюджетних рахунків за призначенням з порушенням цього Порядку, вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Відповідно до пункту 6 Порядку, переробні підприємства за результатами діяльності за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік готової продукції, виготовленої з поставлених сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м’яса в живій вазі.

За результатами окремого обліку готової продукції, виготовленої з поставлених сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м’яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України „Про податок на додану вартість” визначають суми податкових зобов’язань та податкового кредиту, які виникають у зв’язку з переробкою та поставкою такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, встановлені зазначеним Законом, з урахуванням вимог нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації. Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його не бюджетний рахунок у строки, встановлені для сплати податку на додану вартість, з урахуванням коштів, перерахованих відповідно до пункту 5 цього Порядку. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку реєстр платіжних доручень на фактично зараховані на небюджетний рахунок кошти і виписку територіальних органів Державного казначейства з не бюджетного рахунка. Суми податку на додану вартість, визначені переробним підприємством за окремою податковою декларацією, щодо яких переробне підприємство не подало органу державної податкової служби підтвердження їх перерахування на небюджетний рахунок, вважаються такими, що використовуються переробним підприємством не за цільовим призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

У разі встановлення за окремою податковою декларацією перевищення суми податкового кредиту над сумою податкових зобов’язань така сума перевищення перераховується переробним підприємством за платіжними дорученнями з небюджетного рахунка в межах його залишку на поточний рахунок за умови надання органом державної податкової служби відповідного висновку в порядку, передбаченому для бюджетного відшкодування. При цьому до повного погашення податкового кредиту платежі, визначені пунктом 5 цього Порядку, не здійснюються.

При цьому зміни та доповнення до вищезазначеного Порядку, а саме абз. 2, 6 п. 5; абз. 2 п. 6 внесені згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 122 від 27.02.2008 року „Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 року № 271 та від 12.05.1999 року № 805”.

З поданих в матеріали справи доказів вбачається що відповідачем згідно поданих декларацій за :

- листопад-грудень 2004 року нараховано ПДВ в розмірі 200 879 грн., сплачено –0 грн.;

- згідно декларацій за 2005 рік - нараховано 1 669 750 грн., сплачено –0 грн.

- згідно декларацій за 2006 рік - нараховано 1 364 757 грн., сплачено –858 750 грн.;

- згідно декларацій за 2007 рік - нараховано 2 722 885 грн., сплачено –1 955 280,65 грн.

- згідно декларацій за 2008 рік - нараховано 766 547 грн., сплачено –2 222 318,15 грн.

При цьому за період 2007 –2008 роки відповідачем визначено в податкових деклараціях загальну суму ПДВ в розмірі 3 489 432 грн., а перераховано 4 177 598,80 грн.

Враховуючи вимоги абз 3 п. 6 Порядку № 805, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в доход Державного бюджету України за період з 2007 та 2008 роки є безпідставними, оскільки з поданих позивачем доказів вбачається що у відповідача за даний період існує переплата податку на суму 688168,80 грн.

Щодо заборгованості яка виникла за період 2004, 2005, 2006 роки судом враховується, що :

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно, вимоги позивача щодо стягнення до державного бюджету заборгованості за періоди 2004, 2005, 2006 роки, до внесення змін та доповнень до Порядку затвердженого Постановою № 805 з посиланням на зазначені зміни в позові та в судових засіданнях є також безпідставними.

Крім того, в судових засіданнях представником відповідача наголошувалось на тому, що заборгованості за 2004, 2005, 2006 роки також не існує, так як відповідачем за дані періоди здійснювались виплати коштів сільськогосподарським товаровиробникам безпосередньо з каси підприємства як на той час передбачалось і Законом України „Про ПДВ” і вищезазначеним порядком, у зв’язку з чим ним заявлялось клопотання про витребування у податкової інспекції первинних бухгалтерських документів, які були вилучені під час проведення перевірки.

Як вбачається з додатку № 1 протоколу обшуку, податковим органом серед інших документів були вилучені і документи які підтверджують і здійснення розрахунків відповідачем з сільськогосподарськими товаровиробниками (п. 16, п. п. 18-24, п. 26, п. 30, п. 40).

Однак, на вимогу суду, податковою інспекцією зазначених доказів надано не було.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, в позові ДПІ у Городоцькому районі про стягнення з ТОВ „Городокконсервмолоко” 1562273,53 грн. заборгованості належить відмовити у зв’язку з безпідставністю заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 14, 69-71, 86, 104, 158-163, 167, 254-255, п. 7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ :

В позові державної податкової інспекції у Городоцькому районі, м. Городок до товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко”, м. Городок про стягнення 1562273,53грн. заборгованості відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя                                                                      С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.