Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2008 р.
Справа № 54/328-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Сіверін В.І., Фоміна В.О.

при секретарі Рильовій В.В.

за участю
представників:

позивача -не
з'явився.;

третьої особи
-не з'явився ;

відповідача
-  ОСОБА_2, копія довіреності б/н від
14.01.08р.;

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу позивача (вх. №766 Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської
області від 05.03.08 р. у справі № 54/328-07

за позовом  Виконавчого комітету Ізюмської міської ради
Харківської області, м. Ізюм

третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ізюмська
міська рада, м. Ізюм

до Фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_1, м. Ізюм

про  звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки

встановила:

Позивач -
Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_1 про  повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки загальною площею 15 кв.м., розташованої за адресою: м. Ізюм, вул.
Правди, 2-"Є" (торгівельний майданчик "Поворотка"),
привівши її у стан, придатний для використання, звільнивши від будівель, споруд
шляхом їх знесення та вивезення.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 05.03.2008 року (суддя Хачатрян
В.С.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням
суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення
суду першої інстанції скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач у
письмових запереченнях на апеляційну скаргу з її доводами не погоджується,
посилаючись на неналежність позивача у даній справі. Відповідач вважає, що суд
першої інстанції надав належну оцінку доказів у даній справі, просить
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представники
позивача та третьої особи в  судове
засідання 17.06.08р. не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час
і місце судового засідання, про що свідчать долучені до матеріалів справи
повідомлення про вручення поштового відправлення (том 2, арк. спр.43,44).

Присутній в
судовому засіданні 17.06.08р. представник відповідача вважає за можливе розгляд
справи в даному судовому засіданні без участі представників позивача та третьої
особи.

Представник
відповідача в судовому засіданні 17.06.08р. проти апеляційної скарги заперечує,
просить  залишити її без задоволення, а
оскаржуване позивачем рішення суду першої інстанції -без змін.

В судовому  засіданні 17.06.08р. представник відповідача
заявила клопотання про доручення до матеріалів справи документів, необхідних,
на її думку, для повного та всебічного розгляду справи.

Колегія суддів,
розглянувши дане клопотання, дійшла висновку про його задоволення та долучення
до матеріалів справи документів, наданих представником відповідача.

Дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до
статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду мають підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у тому  числі  іноземні),
громадяни,  які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули   статусу   суб'єкта
підприємницької  діяльності  (далі
- підприємства  та   організації),   мають
право   звертатися   до господарського    суду
згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів,  а
також  для  вжиття передбачених  цим
Кодексом  заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Згідно
зі статтею 158 Земельного кодексу України земельні  спори
вирішуються  судами,  органами
місцевого самоврядування  та  органами
виконавчої  влади з питань
земельних ресурсів. Виключно  судом  вирішуються
земельні  спори  з
приводу володіння,  користування і
розпорядження земельними ділянками,  що
перебувають у власності громадян і юридичних осіб,  а також
спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.  Органи місцевого
самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж
земельних ділянок, що перебувають у
власності  і  користуванні громадян,  та додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно
до приписів статті 19 Конституції України органи
державної влади та  органи  місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише
на  підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та
законами України.

Вирішення відповідно  до
закону питань  регулювання
земельних відносин  згідно  частини 1
пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування" віднесено до виключної
компетенції   сільської,  селищної, міської ради.

Таким чином, Ізюмська міська рада як
власник земельної ділянки об'єкта комунальної власності не скористалася своїм
правом на подання позову про її звільнення на будь-яких підставах, а виконавчий
комітет Ізюмської міської ради є
неналежним позивачем по справі.

На
підтвердження своїх повноважень на пред'явлення позовних вимог, позивач надав
суду   рішення 3 сесії 24 скликання
Ізюмської міської ради № 078 від 23.07.2002 р. ( том 2 арк. спр. 12) .

Колегія суддів такі посилання позивача
вважає недоречними, виходячи з наступного.

По-перше,
рішення  № 078 від 23.07.2002 р. прийняте
іншим складом міської ради і не може поширюватись на виконавчий комітет ради
наступного скликання.

По-друге,
позивач посилається на пункт 5 рішення від 23.07.2002 р., яким  визначено , що вирішення земельних спорів
здійснюється у порядку встановленому законом. Отже, з цього пункту не
вбачається право позивача на подання позовів про звільнення земельної ділянки
від свого імені, не вбачається таке право і з інших пунктів розпорядження № 078
від 23.07.2002 р.

По-третє,
рішенням 30 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради № 1704 від 29.01.2008 р.
не передбачено право позивача на звернення
з позовами в інтересах Ізюмської міської ради.  Відповідно до цього рішення Ізюмська міська
рада доручила виконавчому комітету представляти Ізюмську міську раду в судових
органах та доручила Ізюмському міському голові
видавати для цього доручення
працівникам апарату.

Отже,
зазначеним рішенням виконкому Ізюмської міської ради надані лише повноваження
представляти  інтереси Ізюмської міської
ради в судових органах, а не заявляти позовні вимоги.

Пред'явлення
позовних заяв одною юридичною особою в інтересах іншої юридичної особи нормами
Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

На підставі
викладеного та враховуючи, що права позивача в спірних правовідносинах не
порушені, колегія суддів вважає позовні вимоги безпідставними та
необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги недоведеними та
необґрунтованими, а тому скарга задоволенню не підлягає,  рішення господарський суд Харківської області
про відмову в задоволенні позовних вимог є обґрунтованим, прийнятим з вірним
застосуванням норм матеріального та процесуального  права, підстав для його скасування,
зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 33, 36, 43, 99, 101,
102, п.1 статті 103, статтею 105, Господарського процесуального кодексу України
судова колегія, -

постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Харківської області від
05.03.2008 року у справі № 54/328-07
залишити без змін.

Повний текст
постанови виготовлений 18.06.2008 року.

Головуючий суддя
М.В. Токар

Суддя                                                        В.І. Сіверін

Суддя
В.О. Фоміна