ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "03" листопада 2008 р.
по справі  № 7/90-38

за
позовом приватного
підприємства «Parkiet Hajnowka Alina Wasiluk»Воєводство Подляскє Повіт
Хайнувскі Гміна Хайнувка

до
відповідача:
приватного підприємства «Ківерцівський деревообробний комбінат», м. Ківерці

про стягнення 23394,82 грн.

Суддя      Шум М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Швайковський А. А., представник
(доручення від 22.02.08р.).

від відповідача: н/з

Відповідно
до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику
позивача  було роз'яснено право відводу
судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22
ГПК України учаснику судового процесу було роз'яснено його права та обов'язки.
Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть
спору: приватне
підприємство «Parkiet Hajnowka Alina Wasiluk»Воєводство Подляскє Повіт
Хайнувскі Гміна Хайнувка звернулося з позовом до приватного підприємства
«Ківерцівський деревообробний комбінат»про стягнення 23394,82грн., в т.ч.
21466, 94грн. попередньої оплати згідно контракту поставки №1 від 31.03.2006р.,
1069,20грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, та 858,68 грн.
неустойки.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач вимоги ухвали суду від
08.09.2008р. та від 16.10.2008р. не виконав, проте було подано клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю директора та юриста
підприємства.

Подане
клопотання не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки
Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних
осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання
повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким
певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного
представника,  не є правовою підставою
для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло
процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обов'язок добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Зміст і
характер клопотання свідчить про зловживання процесуальними правами сторін,
затягування розгляду справи, а процесуальні строки розгляду заяви (позову),
згідно ст. 69 ГПК України, обмежені двома місяцями.

Крім
цього, як вбачається з доданої до клопотання відповідач був належним чином
повідомлений про час і дату проведення засідання, проте пояснення по суті
заявленого позову не представив, вимоги ухвали суду від 08.09.08р. та від
16.10.08р. не виконав.

Відповідно
до ст.75 ГПК України справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський
суд, ВСТАНОВИВ:

31
березня 2006 року між приватним підприємством «Parkiet Hajnowka Alina
Wasiluk»Воєводство Подляскє Повіт Хайнувскі Гміна Хайнувка та приватним
підприємством «Ківерцівський деревообробний комбінат»було укладено контракт
поставки за № 1.

Відповідно
до п.3 контракту відповідач зобов'язався передати позивачу пиломатеріали дубові
(товар), в свою чергу позивач зобов'язався здійснювати 100% передоплату за
поставлений товар (п. 6.3).

На
виконання п. 6.3 контракту позивачем здійснено передоплату за товар на суму
3000 Євро, що стверджується розпорядженням-дорученням виплати у валютному
обороті від 06.06.2006р.

Відповідно
до п. 5.1.1 контракту продавець (відповідач) зобов'язувався поставити товар на
протязі 2006р.

Відповідно
до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно
до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено
законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню  у цей строк (термін).

У
відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Проте
зобов'язання відповідач не виконав, товар позивачу не поставив.

З
огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами контракту поставки №1,
та здійснення авансового платежу позивачем, господарський суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення 21466 грн. 94 коп. (3000 Євро за курсом НБУ
станом на 28.08.2008р.) попередньої оплати є підставними та такими, що
підлягають до задоволення.

Сума
заборгованості у встановленому порядку не була спростована та заперечена
відповідачем, відповідних доказів виконання договірних зобов'язань та
повернення позивачу заборгованості не було представлено суду в процесі розгляду
справи.

Згідно п. 49 розділу VI Положення про
поставку товарів народного вжитку затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР
від 25.07.1988р №888 за просрочку поставки або недопоставки товару поставщик
сплачує покупцю неустойку в розмірі 4% вартості не поставленого в строк товару,
що становить 858,68 грн. (120 Євро за курсом НБУ станом на 28.08.2008р.)

В
частині стягнення 1069,20 грн. (149,42 Євро за курсом НБУ станом на
28.08.2008р.) процентів за користування чужими грошовими коштами слід відмовити
у зв'язку з необгрунтованістю.

Оскільки
спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням
позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного
мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які
поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49
Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача
пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.
526, 599, Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства
«Ківерцівський деревообробний комбінат»(Волинська область, м. Ківерці, ) на користь приватного підприємства «Parkiet Hajnowka Alina
Wasiluk»Воєводство Подляскє Повіт Хайнувскі Гміна Хайнувка (Зводзєцкє,18,
17-200 Хайнувка, ід. Номер 050634651) 21466 грн. 94 коп. попередньої оплати,
858,68 грн. неустойки, а всього 22325 грн. 62 коп. та 223 грн. 26 коп. в
повернення витрат по сплаті державного мита та 112 грн. 61 коп. в повернення
витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 1069,20 грн., відмовити.

Суддя
М.С. Шум