КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                           № 46/79

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Нова лінія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.08.2008

у справі № 46/79

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Нова лінія"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Блисо"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 27892,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2008р. Закрите акціонерне товариство “Нова лінія” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” про стягнення заборгованості за інформаційно-консультаційні послуги, надані відповідно до договору № 608/60102У від 02.01.2006р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.08.2008р. у справі № 49/79 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Закрите акціонерне товариство “Нова лінія” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2008р. у справі № 46/79 та прийняти нове рішення, яким позов Закритого акціонерного товариства “Нова лінія” задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” – суми заборгованості у розмірі 7 959,01 грн., інфляційних збитків у розмірі 2 013,81 грн., три проценти річних від простроченої суми, що становить 231,60,грн. та суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання своїх зобов”язань, що становить 741,70 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Блисо” надало заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення є законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2008р. у справі № 46/79 без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Судом встановлено, що 02.01.2006р. між Закритим акціонерним товариством “Нова лінія” в якості виконавця та Товариством з обмеженою відповідальністю “Блисо” в якості замовника укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №608/60102У, за умовами якого замовник доручив, а виконавець зобов”язався надати інформаційно-консультаційні послуги стосовно матеріалів, які реалізуються замовником через торгівельну мережу виконавця.

Відповідно до договору, позивач зобов”язується інформувати замовника про необхідність виконання законодавчих та нормативних актів, які регулюють порядок здійснення продажу товарів в роздріб, консультування замовника стосовно періодів проведення рекламних заходів в торгівельній мережі, про зміну попиту на товари, що постачаються замовником, надання інформації стосовно зміни розфасовки, зовнішнього вигляду товарів та їх розміщення на торгових стелажах, замовник зобов”язується забезпечувати виконавця документацією, що підтверджує якість товарів, підписувати акти прийому-передачі послуг та надсилати їх виконавцю у 3-денний термін з моменту отримання, оплачувати в повному обсязі послуги виконавця.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 4 сторони погодили, що оплата наданих послуг здійснюється замовником щомісячно на підставі рахунків, які надаються виконавцем, але не пізніше 5 днів з моменту отримання рахунку.

Замовник проводить оплату виконавцю за надання консультацій стосовно періоду проведення рекламних заходів в торгівельній мережі виконавця та інформування про зміну попиту на товари, які постачаються замовником у розмірі 3% від реалізованого товару.

Послуги за договором вважаються прийнятими після підписання актів прийому-передачі послуг. У разі не підписання акту-прийому передачі послуг замовником, останній повинен письмово надати мотивовану відмову протягом 3 календарних днів з моменту отримання акту. У випадку не отримання мотивованої відмови замовника виконавцем у 3-денний термін, послуги вважаються такими, що прийняті, а рахунок підлягає обов”язковій оплаті.

19.12.2006р. сторони підписали додаткову угоду №1 про зміну умов договору про надання інформаційно-консультаційних послуг №608/60102У від 02.01.2006р., відповідно до якої термін дії договору було продовжено до 31.12.2007р.

У своїх позовних вимогах Закрите акціонерне товариство “Нова лінія” просить стягнути заборгованість за період з 02.01.2006р. по 31.07.2007р. Оскільки Господарським судом м. Києва встановлено, а також позивачем підтверджено в апеляційній скарзі, що заборгованість з січня по грудень 2006р. у сумі 11 443,45 грн. була погашена, що підтверджується Випискою з банківського рахунку Закритого акціонерного товариства “Нова лінія”, спірним залишається період за січень 2007р., лютий 2007, березень 2007р., квітень 2007р., травень 2007р. та липень 2007р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем не було підписано отримані Акти за січень 2007р., лютий 2007р., березень 2007р., квітень 2007р., травень 2007р. та липень 2007р. Підтвердженням того, що Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунки надсилалися відповідачу є поштові повідомлення. Закрите акціонерне товариство “Нова лінія” не отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” підписаних актів, а також письмових відмов від підписання Актів прийому передачі послуг. Тому, відповідно до п. 4.5 Договору, надані послуги вважаються прийнятими, а рахунки підлягають обов”язковій оплаті.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач стверджує, що у 2007 році інформаційно-консультаційні послуги позивачем не надавались, відповідно до п.4.4 Договору послуги відповідачем не приймались, акти прийому-передачі послуг на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” не надходили, не підписувались у зв”язку з неотриманням послуг.

За умовами договору відповідач зобов”язаний оплатити вартість наданих позивачем послуг, прийняття яких стверджується актом, а у разі незгоди з даними акту, відповідач повинен скласти мотивовану відмову, яку протягом 3-х днів з моменту отримання акту має направити позивачу.

В якості доказів отримання відповідачем актів здачі-приймання послуг та рахунків на їх оплату позивачем надано повідомлення про вручення поштових відправлень.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду документів, зокрема опису вкладення у цінний лист, яким стверджується направлення на адресу відповідача актів здачі-приймання послуг за січень 2007р., лютий 2007р., березень 2007р, травень 2007р., липень 2007р. та рахунків на їх оплату, оскільки надані позивачем повідомлення про вручення поштового відправлення не можуть слугувати фактичними даними, якими стверджується факт надіслання саме актів здачі-приймання послуг та рахунків на їх оплату, а не іншої кореспонденції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за січень 2007р., лютий 2007р., березень 2007р, травень 2007р., липень 2007р. задоволенню не підлягають.

Крім того, у судовому засіданні 05.11.2008р. представником позивача було надано суду Акт здачі-прийняття робіт №ЦОЧ70430087 від 30.04.2007р. на суму 1 660,42 грн. підписаний обома сторонами та скріплений печатками, який підтверджує факт надання позивачем послуг та отримання відповідачем Акту прийому-передачі послуг та Рахунку-фактури за його місцезнаходженням

Однак, відповідач зазначив, що підпис на зазначеному документі здійснений не директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” Близнець Л.В., а отже є недійсним і не може підтверджувати факту надання позивачем послуг.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У ст.629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов”язковим для виконання сторонами.

Укладаючи спірний договір, сторони погодили всі істотні умови, в тому числі вимоги щодо складання первинної документації на підтвердження виконання договірних зобов”язань.

Умовами договору не передбачено перелік посад або прізвищ осіб, які мають право складати та підписувати вищезазначені документи, зокрема Акти здачі-приймання виконаних робіт.

Доказів на підтвердження того, що між сторонами були укладені будь-які додаткові угоди до договору, які б змінювали його умови, зокрема щодо оформлення документації, складеної за результатами виконаних робіт, надано не було.

Оскільки ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, необхідно вважати, що відповідачем не доведено того факту, що Акт здачі-прийняття робіт №ЦОЧ70430087 від 30.04.2007р. на суму 1 660,42 грн. є недійсним.

За таких обставин, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Нова лінія” підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2008р. у справі № 46/79 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” на користь Закритого акціонерного товариства “Нова лінія” суми заборгованості у розмірі 1660, 42грн., інфляційних збитків у розмірі 423,41 грн., три проценти річних від простроченої суми, що становить 45,17 грн. та суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання зобов”язань, що становить 154, 73грн.

Керуючись ст. ст. 101 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Нова лінія” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду м. Києва від 20.08.2008 р. по справі № 46/79 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Блисо” (02140, м. Київ, пр-т. Бажана, 24/1, оф.5, р/р № 1911 в Печерському від. Київська ф-я АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 322012, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Нова лінія” (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 168, р/р 2427 в ЗАТ “ОТП Банк”, МФО 300528, ) суми заборгованості у розмірі 1660, 42грн., інфляційних збитків у розмірі 423,41 грн., три проценти річних від простроченої суми, що становить 45,17 грн. та суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання зобов”язань, що становить 154, 73грн., державного мита за подання позовної заяви 22,84 грн., державного мита за подання апеляційної скарги 8,96 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 9,66 грн.

В іншій частині в позові відмовити.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 46/79 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом одного місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді