ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2008 р.                                                             Справа № 02/3573

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:

позивача: Соколенко О.А. –директор, відповідача: Бордовський Ю.А.- директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом Гельмязівського колективного підприємства "Будівельник"

до малого підприємства "Роса"

про стягнення 14 862 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення з відповідача 14 862 грн. 64 коп., в тому числі 4 943 грн. 15 коп. боргу, 989 грн. 75 коп. пені, 8 769 грн. 83 коп. індексу інфляції та 3% річних в сумі 160 грн. 51 коп. відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем контракту № 5 від 01.12.2006 року на виконання будівельних робіт по будівництву пташників в с. Степанці Канівського району.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву повністю заперечив проти позовних вимог позивача, просив відмовити позивачу в позові.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив наступне.

Приватне мале підприємство "Роса" в особі директора Бордовського Ю.А., що діє на підставі статуту підприємства (Генпідрядник за договором, відповідач у справі) та Гельмязівське колективне підприємство "Будівельник" в особі начальника Бабенка С.М., що діє на підставі статуту підприємства (Субпідрядник за договором, позивач у справі) уклали контракт від 01.12.2006 року, за умовами якого субпідрядник (позивач) зобов’язався виконати роботи власними силами і засобами у відповідності з затвердженою проектно-кошторисною документацією, а Генпідрядник зобов’язався прийняти роботи та оплатити їх.

У контракті не вказані роботи, які зобов’язався виконати позивач. Суду не подано проектно-кошторисну документацію, на яку є посилання у п. 1.1. контракту, та наявність якої є обов’язковою умовою відповідно до вказаного контракту та чинного законодавства. Як вбачається із тексту контракту, до нього відсутні додатки.

Суд вважає, що за своєю правовою природою контракт від 01.12.2006 року належить до договорів підряду.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

В частині 1 статті 317 ГК України вказано, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статей 319 ГК України, 838 ЦК України підрядник має право залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником –як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед замовником за порушення субпідрядником свого обов’язку.

Як вбачається, сторони передбачили у контракті завдання генпідрядника у вигляді проектно-кошторисної документації, яка є обов’язковим елементом договірних відносин між сторонами.

Відповідно до пункту 3.3. контракту субпідрядник кожного місяця подає генпідряднику форми №3, №2 на виконані роботи для проведення розрахунків.

За умовами пункту 3.4. контракту оплата виконаних робіт здійснюється у встановленому порядку на протязі 10 днів після підписання форми № 3 і форми № 2 у грошовій формі.

Отже, обов’язковою умовою для пред’явлення вимоги про оплату вартості виконаних робіт та щодо їх якості є передбачені умовами контракту форми № 3 і форми № 2.

Суд не приймає доводи позивача про те, що відповідач не підписував форми № 2, оскільки наявність форми № 2 встановлена контрактом, підписаним повноважними представниками сторін, тому наявність оформлених субпідрядником форм № 3 і № 2 є обов’язковою умовою для пред’явлення вимог до генпідрядника.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується представником позивача, акти форми № 2 на якісно виконані об’єми робіт сторонами не підписані.

Той факт, що значна сума коштів була перерахована відповідачем позивачу за фактично виконані роботи без форми № 2 не змінює умови контракту щодо наявності форми № 3 і форми № 2 для встановлення обов’язку відповідача щодо перерахування коштів.

Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору, суть якої полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Отже, оскільки позивач не оформив та не надав відповідачу форму № 2, що відповідно до пунктів 3.3., 3.4. контракту є обов’язковою умовою для виникнення у відповідача обов’язку сплатити кошти позивачу, тому суд приходить до висновку, що такий обов’язок у відповідача не настав.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що обов’язок оплати вартості виконаних робіт у позивача не настав, тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                              А.Д. Пащенко

Рішення підписане суддею 26.08.2008 року.