ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.08                                                                                           Справа№ 2/1781-30/177А

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі, м. Львова

до відповідача: Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові

про спонукання до вчинення дій

Суддя Н. Мороз

при секретарі Н.Ходачкевич

Представники:

від позивача: Думич Г.Я. –спец. юрисконсульт

від відповідача: Фесик З.М. – нач. юр. відділу

Права та обов”язки сторонам роз”яснено у відповідності до ст.ст.48,51 КАС України.

Суть спору:

Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі, м. Львова до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові про спонукання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 20.11.2006р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12.12.2006р.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

22.05.2007р. провадження у справі було зупинено в порядку п.4 ч.1 ст.156 КАС України.

Ухвалою суду від 25.07.2008р. провадження у справі поновлено.

Представник позивача в судове засідання з”явився та ствердив, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у прийнятті до відшкодування допомогу на поховання в розмірі 302,37 грн., виплачену гр. Колосевич С.Г., яка була включена у списки на відшкодування допомоги за березень 2006р. Позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні проти адміністративного позову. Зазначив, що відповідно до ст. 21,28 Закону України „Про загальнообов”язкове державне соціальне страхуванння від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” всі соціальні послуги та виплати здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку-каліцтва або смерті, що є наслідками нещасного випадку на виробництві. Ствердив, що п.9 ст. 34 даного Закону вказує, що причинно-наслідковий зв”язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом має підтверджуватись висновками відповідних медичних закладів. Крім того, порядком відшкодування відповідачем витрат, пов”язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв”язку з втратою годувальника, який помер внаслідок

нещасного випадку на виробництві, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України та управління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, встановлено правило підписання актів звірки розрахунків у разі відсутності спору між сторонами. Вважає, що позивач неправильно обрав спосіб захисту порушених прав.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено „Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання”, що затверджений спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв‘язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв‘язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. На підставі акту звірення витрат проводиться відшкодування виплачених сум пенсій на централізованому рівні.

Однак, Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та Професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або

професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та п р о ф е с і й н и х захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

В свою чергу, у разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про спонукання до вчинення дій.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому

рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов‘язаних з виконанням ними трудових обов‘язків.

Таким чином, вимога про спонукання до вчинення дій не врегульовує спірних відносин, які виникли в даному випадку, так як встановлений порядок підписання актів звірки розрахунків розрахований на відсутність спору. Крім того, позивачем не подано жодних доказів в підтвердження причинно-наслідкового зв”язку між смертю гр. Колеси Г.І. та отриманою ним виробничою травмою.

За наведених обставин суд дійшов висновку в позові відмовити.

У відповідності до вимог ст.94 КАС України, витрати у формі судового збору зі сторін не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена у порядку і строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя