ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 р.

№ 37/109

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Автобан-Україна"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р.

у справі №37/109

за позовом Дочірнього підприємства "Автобан-Україна"

до                      Приватного підприємства "Трипілля-торг"

про                    стягнення 13 411,20 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Автобан-Україна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Трипілля-торг" і просило суд стягнути з останнього 13 411,20 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставлених паливно-мастильних матеріалів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.11.2007р. (суддя Кондратова І.Д.) у задоволенні позову відмовлено повністю через недоведеність позивачем правомірності заявлених вимог у зв'язку з тим, що зобов'язання між сторонами припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

Одночасно судом першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення з посиланням на статті 44, 48 ГПК України та статтю 2 Закону України "Про адвокатуру" залишено без задоволення клопотання відповідача про покладання на позивача судових витрат у сумі 2 682,0 грн., понесених відповідачем на оплату послуг адвоката за участь у господарській справі, оскільки останнім документально не підтверджено факту надання відповідачу правової допомоги та представництва його інтересів саме адвокатом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. (головуючий, суддя Смірнова Л.Г., судді Алданова С.О., Коротун О.М.) рішення суду першої інстанції залишено без змін. Присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача 2 682,0 грн. витрат на послуги адвоката.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції, відхиляючи клопотання відповідача про покладання на позивача витрат на послуги адвоката у сумі 2 682,0 грн., не використав свої процесуальні повноваження, передбачені ст.ст.11, 65, 38 ГПК України, та не витребував у відповідача докази того, що Цвєтінський С.А., з яким відповідач уклав угоду про участь адвоката у господарській справі від 06.04.2007р., та якому сплатив винагороду у сумі 2 682,0 грн., є адвокатом.

Оскільки у судове засідання апеляційної інстанції відповідачем було надано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2247 від 23.06.2005р., видане Цвєтінському С.А. Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, то суд апеляційної інстанцій, керуючись ст.ст.99, 101 ГПК України, визнав за можливе задовольнити вимоги відповідача про стягнення на його користь з позивача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2 682,0 грн.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд її скасувати.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 44 ГПК України, передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Отже стаття 44 ГПК України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Як вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 11.03.2008р., суд апеляційної інстанції оглянув оригінал Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2247 від 23.06.2005р., видане Цвєтінському С.А. (а.с.190).

Таким чином, задовольняючи клопотання відповідача про стягнення на його користь з позивача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2 682,0 грн. на підставі ст.44 ГПК України, суд апеляційної інстанції з’ясував належним чином підстави для їх стягнення і встановив, що Цвєтінський С.А. є адвокатом, з яким відповідач уклав відповідну угоду від 06.04.2007р. (а.с.159) та якому сплатив послуги за його участь при розгляді даної справи у сумі 2 682,0 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.160).

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України суми, які підлягають сплаті, зокрема, за послуги адвоката, пов'язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача.

Наведене свідчить про правомірність стягнення з позивача на користь відповідача суми судових витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції, прийнявши нові докази у справі, а саме Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Цвєтінського С.А., порушив приписи ст.101 ГПК України, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

В силу статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правилами, наданими суду першої інстанції. При цьому положення розділів I-X ГПК можуть застосовуватись апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційній інстанції суд відповідно до частини першої статті 101 ГПК повторно розглядає справу та згідно із статтею 103 ГПК має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення. Отже суд апеляційної інстанції має процесуальні повноваження щодо витребування на підставі ст.38 ГПК України від підприємств та організацій документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції безпідставно не скористався наданими йому процесуальними правами й не витребував від відповідача доказів того, що його представник Цвєтінський С.А. є адвокатом, а відтак дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідачу витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката у сумі 2 682,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111, 11113 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Автобан-Україна" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. у справі №37/109 - без змін.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищака

Суддя                                                                                В.М.Палій