ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 40/100

09.09.08

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Приватного підприємства «Благодать»

про стягнення заборгованості у сумі 2 616,91 грн.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

Від позивача: Конта М.П. за дов. № 53 від 31.05.2008

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - Позивач) з позовними вимогами про стягнення з Приватного підприємства «Благодать» (далі - Відповідач) заборгованості з орендної плати за Договором оренди № 2501 від 15.12.2005 року з урахуванням пені та збитків від інфляції у сумі 2 616,91 грн., вказану суму перерахувати до Державного бюджету України.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку Відповідача взятих на себе за Договором оренди зобов’язань щодо повноти та вчасності сплати орендних платежів з посиланням на пункти 3.3., 3.5., 5.2, 5.6. Договору оренди та ст.ст. 258, 625 ЦК України, ст.ст. 225, 343 ГК України.

Ухвалою суду від 11.07.2008 року порушено провадження у справі № 40/100, розгляд справи призначений на 29.07.2008.

У судове засідання призначене на 29.07.2008 року з’явився представник Позивача вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 11.07.2008 виконав.

Відповідач у судове засідання не з’явився вимоги ухвали суду не виконав про причини неявки суд не повідомлений. Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвали суду направлялась на адресу Відповідача, що вказана в позовні заяві та у Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Ухвалою суду в порядку ст. 77 ГПК розгляд справи відкладався на 12.08.2008.

12.08.2008 року Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач вдруге не з’явився в судове засідання, причини не явки суд не повідомив.

Судом оголошувалась перерва до 09.09.2008 для винесення рішення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача оцінивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Позивач стверджує, що 15 грудня 2005 року між Регіональним відділенням ФДМУ по м. Києву та Приватним підприємством «Благодать»було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2501. На підставі зазначеного договору Позивач передав а Відповідач отримав у строкове платне користування державне нерухоме майно площею 80,50 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 10 в будівлі навчально-виробничих майстерень, корп. №2, перший та другий поверхи, що знаходиться на балансі Київського професійного ліцею «Авіант», з метою розміщення підприємства громадського харчування.

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку –жовтень 2005: 886,97 грн.

Перерахування здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 50% орендної плати перераховуються (Позивачем) до державного бюджету та 50% на рахунок Балансоутримувача (п. 3.3. Договору).

19 березня 2007 року сторони уклали додатковий договір № 1 про внесення змін до Договору оренди № 2501 від 15.12.2005 року. Згідно п.2 Додаткового договору абзац 1 п. 3.1. договору оренди № 2501 від 15.12.2005 року було викладено в новій редакції, а саме: «орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за перший /базовий/ місяць розрахунку –січень 2007: 808,78 грн.».

Згідно п. 5.6. договору сторони домовилися, що Орендар (Відповідач) подає Орендодавцю копії платіжних доручень з відміткою банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України та розрахунковий рахунок Балансоутримувача до 12 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Як стверджує Позивач, Відповідачем не виконувалися договірні зобов’язання щодо вчасності та повноти сплати орендних платежів, тобто порушувалися умови п. 3.3 Договору та положення ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 1 906,89 грн.

Позивач направив на адресу Відповідача листа від 01.04.2008 № 30-05/2537 з вимогою погасити заборгованість по орендним платежам до державного бюджету.

У зв’язку із закінченням терміну дії договору оренди 01.11.2007 року Відповідачем було передано орендоване майно, згідно Акта прийому-передачі (повернення) нерухомого майна Позивачу.

Крім цього, Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.5 Договору орендна плата перерахована несвоєчасно, підлягає індексації і стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Таким чином, керуючись ст.ст. 258, 625 ЦК України та п. 3.5. Договору Позивач просить суд стягнути з Відповідача до Державного бюджету України пеню у розмірі 249, 66 грн. та збитки від інфляції сумі 438,81 грн.

З огляду на порушення Відповідачем зазначених норм законодавства та умов договору Позивач просить суд стягнути з Відповідача до Державного бюджету заборгованість по орендним платежам з урахуванням індексу інфляції та пені у розмірі 2 616,91 грн.

Відповідачем вимоги ухвал суду не виконано, причин неявки повноважних представників суд не повідомлений.

Керуючись статтею 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими доказами є документи та матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В порядку передбаченому ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази судом встановлено, що сторонами (Позивачем та Відповідачем) укладено договір оренди № 2501 від 15.12.2005р. Пунктами 3.3 та 5.2 Договору сторонами встановлено порядок сплати орендних платежів.

Згідно акту приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 15.12.2005р. Позивач передав а Відповідач отримав у користування державне нерухоме майно, визначене Договором № 2501.

Тобто Відповідач, отримавши у користування об’єкт договору оренди, зобов’язаний сплачувати за користування орендну плату в розмірі та порядку визначеному умовами договору.

Відповідно до твердження Позивача та наявні в матеріалах справи судом встановлено, що Відповідач повернув майно Орендодавцю (Позивачу) 01.11.2007 року на підставі акта приймання-передачі (повернення) майна.

Відповідно до п.5.14 Договору у разі закінчення терміну дії договору оренди (його розірвання) Орендар зобов’язаний сплатити орендну плату, заборгованість з орендної плати, пені та штрафні санкції за весь період оренди по день фактичної передачі майна Балансоутримувачу (орендодавцю) на підставі Акта передачі-приймання.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Аналогічна норма міститься і в ГК України (ч.7 ст. 180).

Керуючись ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені та збитків від інфляції в порядку, ст.ст. 258, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 199 ГК України та на підставі п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Договору, ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені вище факти, та наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи відсутність пояснень чи заперечень Відповідача стосовно заявлених вимог, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги за розрахунком Позивача.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, ст.ст. 526, 530 ст.ст. 546, 548-549, 625, 631 ЦК України, ст.193, 180 ГК України, Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Благодать»(03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, 21А ідентифікаційний код 32041116) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, до Державного бюджету (на рахунок ВДК у Шевченківському районі м. Києва, р/р 0011, код 26077968 ГУДК в м. Києві, МФО 820019, КЕКД: 22080300) заборгованість по орендним платежам у розмірі 1 928,44 грн. (тисячу дев’ятсот двадцять вісім гривень сорок чотири копійки), збитки від інфляції у розмірі 438,81 грн. (чотириста тридцять вісім гривень вісімдесят одна копійка) та пені у розмірі 249,66 грн. (двісті сорок дев’ять гривень шістдесят шість копійок).

3. Стягнути з Приватного підприємства «Благодать»(03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, 21А ідентифікаційний код 32041116) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, до Державного бюджету України 102,00 грн. (сто дві гривні нуль копійок) державного мита.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Благодать»(03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, 21А ідентифікаційний код 32041116) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, до Державного бюджету України 118, 00 грн. (сто вісімнадцять гривень нуль копійок) витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

5. Видати накази відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Пукшин Л.Г.