ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/349

12.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест»

до Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

треті особи без самостійних вимог на стороні позивача 1) Державний комітет України з державного матеріального резерву (далі –третя особа-1)

2) Державне підприємство “Ресурспостач” (далі –третя особа-2)

про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном

Головуюча суддя Ващенко Т.М.

Судді Літвінова М.Є.

Смирнова Ю.М.

В засіданнях приймали участь:

Від позивача Яцюта Т.П. –представник за довіреністю № б/н від 09.10.08.;

Боровська Г.Г. –представник за довіреністю № б/н від 14.10.08.

Від відповідача Бєлячкова О.В. –представник за довіреністю № 2-72 від 08.07.08.

Від третьої особи-1 Панов Т.С. –представник за довіреністю № 2/602 від 11.02.08.;

Грановський О.В. –представник за довіреністю № 2/5400 від 10.11.08.

Від третьої особи-2 Панов Т.С. –представник за довіреністю № 822 від 05.05.08.

Рішення прийнято 12.11.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 11.11.08. по 12.11.08.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського сулу міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест» до Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державний комітет України з державного матеріального резерву про:

- зобов’язання відповідача вчинити дії, а саме: погодити акт приймання-передачі природного газу в ПСГ ДК «Укртрансгаз»в об’ємі 119 396,767 тис. куб. м;

- зобов’язання відповідача усунути будь-які перешкоди в реалізації права власності позивача на природний газ в об’ємі 119 396,767 тис. куб. м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено п. 6 ст. 8 Закону України „Про державний матеріальний резерв", п. 3.10. договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву № 118-147 від 20.05.08.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.08. порушено провадження у справі № 30/349, розгляд справи призначено на 10.10.08. о 14-30.

10.10.08. відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з клопотанням про призначення колегіального розгляду справи № 30/349.

Ухвалою Голови Господарського суду міста Києва від 13.10.08. № 30/349 клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи № 30/349 задоволено та доручено здійснити розгляд даної справи колегіально, в наступному складі суддів: головуюча суддя Ващенко Т.М., судді Літвінова М.Є. та Смирнова Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.08. було призначено розгляд справи № 30/349 на 23.10.08. о 12-00.

В судовому засіданні 23.10.08. відповідачем поданий відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечує у повному обсязі, та мотивує непогодження акту приймання-передачі природного газу значною сумою заборгованості третьої особи перед відповідачем за надані послуги по зберіганню природного газу.

Також, в обґрунтування законності своєї поведінки щодо не погодження актів приймання - передачі, підписаних між ТОВ «Мегатрансінвест»і Держкомрезервом України, ДК «Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України»посилається на ст. 594 Цивільного кодексу України, а також вказує, що використовуючи право притримання він неодноразово повідомляв про це Держкомрезерв України (заява № 221/6-004 від 12.01.08. та лист № 1010/004 від 10.09.08.).

Також відповідачем було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи –Державне підприємство “Ресурспостач”.

Клопотання мотивоване тим, що всі дії пов’язані з проведенням аукціону з реалізації природного газу Держкомререзерзву України, що знаходиться на зберіганні в підземних сховищах відповідача, здійснювало саме ДП “Ресурспостач”: і договір купівлі-продажу природного газу від 25.06.08., і акти приймання-передачі природного газу в обсязі 119396,767 тис.куб.м., і супровідний лист, направлений на адресу відповідача з цього приводу, були підписані саме від імені ДП “Ресурспостач”.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.08. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України було залучено до участі у розгляді справи № 30/349 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство “Ресурспостач”, розгляд справи відкладено на 11.11.08. о 16-00.

В судовому засіданні 11.11.08. представником позивача було подано суду заперечення на доводи відповідача, викладені у відзиві на позов від 23.10.08., відповідно до яких позивач зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають умовам Договору та чинному законодавству.

Відповідачем в судовому засіданні 11.11.08. було подано суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких Дочірня компанія «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю.

Державним комітетом України з державного матеріального резерву 11.11.08. було подано до канцелярії суду письмові пояснення, відповідно до яких третя особа - 1 підтримує позовні вимоги у повному обсязі, та вважає, що у відповідача відсутні законні підстави для відмови у погодженні актів прийому-передачі природного газу.

Також, згідно доводів позивача про право притримання третя особа -1 у своїх письмових поясненнях зазначила, що відповідно до ст. 594 Цивільного кодексу України, кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов'язання.

Використовуючи своє право на притримання, відповідно до ст.594 Цивільного кодексу України, ДК «Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України»звернулася до Держкомрезерву України із заявою про притримання природного газу державного резерву в обсязі 46 000,537 тис. куб. м.

Лист ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»№ 1010/004 від 10.09.08. не є заявою про притримання, бо в ньому міститься відповідь на вимогу/претензію Держкомрезерву України № 2/4210 від 27.08.08.

Стаття 595 Цивільного кодексу України зауважує на тому, що кредитор, який притримує річ у себе, зобов'язаний негайно повідомити про це боржника.

На момент подання Держкомрезервом України для погодження відповідачем, акту приймання - передачі природного газу в об'ємі 119 396,767 тис. куб. м., ДК «Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України»не було використано свого права притримання щодо природного газу державного резерву у вказаному об'ємі, про що свідчить відсутність будь - якої заяви про притримання, крім заяви № 221/6-004 від 12.01.08. на 46 000,537 тис. куб. м. природного газу.

Таким чином, третя особа -1 вважає, що посилання ДК «Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України»в обґрунтування своїх дій на ст. 594 Цивільного кодексу України є такими, що не відповідають обставинам справи.

Третя особа - 2 в усних поясненнях підтримує позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Мегатрансінвест" у повному обсязі.

В судовому засіданні 11.11.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 12.11.08. о 15-00 для виготовлення повного тексту рішення по справі № 30/349.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест»та Державним комітетом України з державного матеріального резерву 25.06.08. було укладено договір № 1-1080 купівлі - продажу матеріальних цінностей державного резерву. Предметом даного договору є купівля - продаж природного газу у кількості 513 644,397 тис. куб. метрів, зберігачем якого є відповідач, що підтверджується відповідними договорами зберігання природного газу №№ 118-329 від 14.08.08., 118-147 від 20.05.08.

На виконання вимог договору купівлі - продажу № 1-1080 від 25.06.08. та договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву № 118-147 від 20.05.08. Державним підприємством „Ресурспостач" 29.08.08. на адресу відповідача супровідним листом вих. № 3211 від 29.08.08. були направлені розпорядження третьої особи - 1 (наряд № 1055/6-2) від 28.08.08. на частину обсягу придбаного позивачем природного газу у двох екземплярах та акт приймання - передачі природного газу в ПСГ „Укртрансгаз" у чотирьох екземплярах.

Відповідно до виданого третьою особою - 1 розпорядження, на момент подачі цього позову, позивач є власником природного газу державного резерву в обсязі 119 396,767 тис. куб. м.

Відповідачем вищезазначене розпорядження, видане третьою особою виконано не було, та в порушення пункту 3.10. договору відповідального зберігання № 118-147 від 20.05.08., укладеного між Державним комітетом України з державного матеріального резерву та відповідачем, непогоджені відповідні акти прийому - передачі природного газу в ПСГ „Укртрансгаз".

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено п. 6 ст. 8 Закону України „Про державний матеріальний резерв", пункт 3.10. договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву № 118-147 від 20.05.08.

Оцінюючи подані позивачами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Крім того, дана стаття Цивільного кодексу вказує на те, що на зміст права власності не впливає місцезнаходження майна.

Стаття 319 Цивільного кодексу України наголошує на тому, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані всі умови договору № 1-1080 купівлі - продажу матеріальних цінностей державного резерву від 25.06.08., необхідні для переходу до нього права власності на природний газ в об'ємі 119 396,767 тис. куб. м., а саме: проведено часткову оплату природного газу в об'ємі 119 396,767 тис. куб. м., що підтверджується платіжними дорученнями № 4 від 23.06.08р., № 2 від 22.08.08.

Третьою особою також виконані всі умови зазначеного договору, а саме: в рахунок оплати за природний газ прийняті відповідні грошові кошти, перераховані позивачем, видано розпорядження (наряд № 1055/6-2) від 28.08.08. на природний газ в об'ємі 119 396,767 тис. куб. та підписано, разом з позивачем, акт приймання - передачі природного газу в ПСГ „Укртрансгаз", який відповідним чином направлено до відповідача.

Отже, суд встановив, що позивач є добросовісним набувачем природного газу, придбаного відповідно до договору № 1-1080 купівлі - продажу матеріальних цінностей державного резерву від 25.06.08., а відповідач, безпідставно відмовляючись погоджувати акт приймання - передачі природного газу в ПСГ ДК „Укртрансгаз", порушує право власності позивача на зазначений обсяг газу.

Твердження відповідача про порушення при проведенні аукціону із реалізації матеріальних цінностей державного резерву, який був проведений 25.06.08., суд вважає безпідставними, оскільки суду не надано належних доказів того, що вищезазначений аукціон було визнано в установленому порядку недійсним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позивач, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України зазначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест»обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 44, 49, 77, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест» задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Дочірню компанію «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ) вчинити дії, а саме: погодити акт приймання - передачі природного газу в ПСГ ДК „Укртрансгаз" в об'ємі 119 396,767 тис. куб. м.

3.          Зобов'язати Дочірню компанію «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ) усунути будь - які перешкоди в реалізації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест»(03148, м. Київ, вул. сім'ї Сосніних, 3, ) на природний газ в об'ємі 119 396,767 тис. куб. м.

4.          Стягнути з Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрансінвест»(03148, м. Київ, вул. сім'ї Сосніних, 3, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Головуюча суддя                                                             Т.М. Ващенко

Судді М.Є. Літвінова

Ю.М. Смирнова