ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2008 р. Справа № 59/120-08

вх. № 5320/4-59

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Смирнова О.М., дов. від 11.01.2008р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Державного підприємства "Харківський регіональний науково-виробничий центр старндартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Харківстандартметрологія"), м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води" м. Харків

про стягнення 1762,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (ДП "Харківстандартметрологія" 17.07.2008р. звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до ТОВ "Мінеральні води" про стягнення за договором суборенди нежитлового приміщення від 12.12.2007р. №7-с, заборгованості у розмірі 1762,03 грн. та судових витрат. Позивач стверджує що відповідач порушив прийняті на себе зобов’язання за договором суборенди – орендну плату сплачує неналежним чином. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 530, 610, 612 ЦК України. В судовому засіданні 15.09.2008р. позивач підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений належним чином. Відзив на позов та витребувані судом документи не надав у судове засідання.

Ухвалами від 21.07.2008р. та від 13.08.2008р. суд попередив сторони про те, що у разі неявки сторони в судове засідання, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12.12.2007р. між позивачем та відповідачем укладений договір суборенди нежитлового приміщення №7с, згідно з яким позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: місто Харків, пров. Лопанський, 2/2, загальною площею 60 кв.м. для розташування складського приміщення. Приміщення передано в користування орендаря згідно акту прийому передачі від 12.12.2008р., підписаному представниками орендодавця та орендаря.

Розділом 3 договору суборенди нежитлового приміщення №7с визначено розмір орендної плати та порядок розрахунків. Відповідно до п.3.1 договору розмір орендної плати встановлений в сумі 597,46 грн. Перерахування орендної плати здійснюється не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим (п.3.3. договору).

Пунктом 6.1. договору оренди визначено, що договір діє до 26.03.2008р. включно.

За період з січня 2008р. по березень 2008р. орендареві Позивачем нарахована орендна плата у сумі 1762,03 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з такого.

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов’язання за договором зі сплати орендної плати, чим порушив вимоги ст. 525, 526, 530, 629, 625, 759 ЦК України та порушив права позивача. Так на підставі матеріалів судом встановлено наявність обов’язку відповідача по сплаті орендної плати 1762,03 грн. Відповідачем доказів, які б спростовували такі висновки суду не надано – докази належної оплати орендної плати, дострокового повернення орендованого приміщення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивача. Останні підлягають судовому захисту відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України шляхом присудження до виконання в натурі обов’язку відповідача зі сплати на користь позивача передбачених договором оренди грошових коштів. Таким чином позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 386, 391, 526, 530, 610, 611, 624, 629, 782, 785 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Мінеральні води” (; місцезнаходження: 61036, м. Харків, вул. Матросова, 20; п/р 990 в ХОФ АКБ „Укрсоцбанк”, м. Харків, МФО 351016) на користь Державного підприємства "Харківський регіональний науково-виробничий центр старндартизації, метрології та сертифікації" (; місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул. Мироносицька, 36; п/р 5650 в ХОФ АКБ „Укрсоцбанк”, м. Харків, МФО 351016) 1762,03 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Бринцев О.В.