Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2008 р. Справа № 59/62-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Бухан А.І. , Шевель О. В.

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників:

позивача

-

Бондаренко Я.В.

відповідача

-

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №2184Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 18.08.2008 року по справі № 59/62-08

за позовом ТОВ "Фармацевтичної фірми" Аптека-95", м. Харків

до ТОВ " Конкордія", м. Красноград

про стягнення 22424,32 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18 серпня 2008 року у справі № 59/62-08 (суддя Бринцев О.В.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ТОВ " Конкордія" на користь ТОВ "Фармацевтичної фірми" Аптека-95" заборгованість в сумі 22080,14 грн., державного мита 220,80 грн. та судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 116,19 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач - ТОВ " Конкордія" з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18 серпня 2008 року у справі № 59/62-08 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання 27.10.2008 року представник відповідача не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання

Позивач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу просить прийняте по справі рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. При цьому він зазначає, що господарський суд Харківської області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору. Разом з тим його представник у судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього не має, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та запереченнях на неї доводи сторони, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №159/м-с від 12 грудня 2006р. Предметом договору є поставка лікарських засобів. Поставку товару здійснено на суму 82701,61грн., згідно накладних №8246 від 06.02.2007р., №11967 від 20.02.2007р., №8272 від 06.02.2007р., №8183 від 05.02.2007р., №7762 від 03.02.2007р., №79742 від 03.01.2007р., №79753 від 03.01.2007р., №5575 від 26.01.2007р., №3875 від 19.01.2007р., №3849 від 19.01.2007р. №4588 від 23.01.2007р., №3799 від 19.01.2007р., №13069 від 23.02.2007р., №75527 від 18.12.2007р., №8270 від 06.02.2007р., №8300 від 06.02.2007р., №8318 від 06.02.2007р., №8364 від 06.02.2007р., №8372 від 06.02.2007р., №8687 від 07.02.2007р., №12137 від 20.02.2007р., №79741 від 03.01.2007р.

П. 5.1 договору передбачено, що за придбаний товар покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у відповідності до строків вказаних у накладній, згідно п.2.1 за кожну партію товару. П.5.2 договору передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця. За згодою сторін оплата частково або в повному обсязі може здійснюватися в іншій спосіб, передбачений чинним законодавством України. Строк оплати за поставлений товар, згідно п.5.1 договору та накладних встановлений, на протязі 20-ти календарних днів. Всього сплачено за товар 60621,47грн. що вбачається з банківських виписок (а.с. 89-94). Загальна сума заборгованості становить 22080,14грн.. Розмір заборгованості підтверджується матеріалами справи (договором купівлі-продажу (а.с. 10-11), видатковими накладними (а.с.39-82)), а також проектом акту звірки взаєморозрахунків який направлено позивачем відповідачу. Відповідач заперечень щодо викладених в акті звірки не надав. Позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога 03.03.2008р. про перерахування заборгованості за отриманий товар (а.с. 19-20). Пред'явлена вимога, станом на день розгляду справи відповідачем не виконана.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд виходив з наступного.

Згідно ст. 412 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі). Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором поставки з оплати вартості товару, отриманого на підставі зазначених вище накладних на суму 22080,14грн., чим порушив вимоги ст. 525, 526, 530, 629, 692 ЦК України та порушив права позивача. Так на підставі матеріалів судом встановлено наявність обов'язку відповідача по оплаті вартості отриманого товару складає на суму 22080,14грн. Відповідачем доказів, які б спростовували такі висновки суду не надано - докази належної оплати отриманого товару або його повернення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд визнав наявність підстав для задоволення позовних вимог про захист порушених прав позивача. Останні підлягають судовому захисту відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України шляхом присудження до виконання в натурі обов'язку відповідача зі сплати на користь позивача передбачених договором поставки грошових коштів. Таким чином позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Аптека - 95", м. Харків щодо стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкордія", м. Красноград заборгованості за поставлений товар в розмірі 22080,14грн., підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 22080,14грн., в іншій частині позову відмовити у зв'язку з недоведеністю відповідних позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи. Як свідчить системний аналіз наданих сторонами письмових документальних доказів, відповідач через недостатній рівень ведення фінансово-бухгалтерського обліку своїх грошових зобов’язань перед позивачем, без врахування договірно-правового регулювання своїх взаємовідносин, не забезпечив повну оплату вартості одержаних ним від позивача лікарняних засобів, хоча вимога про це позивачем була направлена відповідачу своєчасно. На порушення норм чинного законодавства України відповідач належним чином не розглянув цю вимогу. Як під час вирішення спору господарським судом області, так і в ході розгляду апеляційної скарги відповідач не надавав судовим інстанціям та позивачу документально підтверджені свої заперечення проти наявності у нього вказаного вище грошового боргу.

Що стосується твердження відповідача про те, що на його адресу надіслана неналежна копія прийнятого по справі судового рішення, колегія суддів, після детального огляду наданої відповідачем документи, не знаходить підстав для визнання цих тверджень відповідача обґрунтованими, оскільки надана ним копія судового рішення не відповідає наявному у матеріалах справи оригіналу. При цьому колегія суддів враховує, що відповідач також не надав доказів свого письмового звернення до господарського суду області стосовно виправлення нібито допущеної ним помилки при відправці відповідачу копії прийнятого по справі судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 18 вересня 2008 року у справі № 59/62-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

Судді Бухан А.І.

Шевель О. В.