ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08                                                                                           Справа № 19/51

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді – Гнатюк Г.М.

суддів          - Кравчук Н.М.

- Мирутенко О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Автобус” ВАТ “Червоноградське АТП-14628”, м.Сокаль від 18.08.2008р.

на рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2008р.

у справі № 19/51

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк

до відповідача: Дочірнього підприємства “Автобус” ВАТ “Червоноградське АТП-14628”, м.Сокаль

про стягнення 29471,59грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Притула М.Я. - представник

від відповідача: Романів С.І. –представник (а.с.90)

Сторонам роз‘яснено його права та обов‘язки, передбачені ст.22 ГПК України

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.05.2008р. у справі №19/51 позов ТзОВ “Торговий дім “Континіум-Галичина” задоволено повністю і стягнено з Дочірнього підприємства “Автобус” ВАТ “Червоноградське АТП-14628” 1422,49грн. боргу, 4885,10грн. пені, 4885,10грн. 3% річних, 5678,90грн. інфляційний втрат, 294,72грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а в частині стягнення 12600,00грн. провадження у справі припинено.

Рішення суду мотивоване тим, що у відповідності до ст.526 ЦК України, зобов‘язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Дочірнього підприємства “Автобус” ВАТ “Червоноградське АТП-14628” оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як місцевим господарським судом, на думку скаржника, не враховано, щоб сума основного боргу була погашена до винесення рішення у справі, а також не враховано невірний розрахунок штрафних санкцій.

У відзиві на апеляційну скаргу №483 від 23.09.2008р. (вх. №5786 від 23.09.2008р.) та в судовому засіданні позивач спростовує доводи скаржника та зазначає помилкове стягнення з відповідача суми основного боргу, яка була дійсно погашена до винесення рішення, у зв‘язку з чим просить апеляційну скаргу задоволити частково, а оскаржуване рішення частково скасувати і припинити провадження в частині стягнення основного боргу.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівької області від 19.05.2008р. у справі №19/51 слід частково скасувати, а апеляційну скаргу частково задоволити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі 02.01.2007р. було укладено Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №14/01/9, який згідно з п.9.4 вступив в силу з моменту його підписання і діяв до 31.12.2007 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець (позивач), зобов'язувався продати та передати у власність Покупця (відповідача), нафтопродукти в асортименті, в подальшому Товар, а Покупець зобов"язувався прийняти Товар від Продавця та оплатити його вартість на умовах даного Договору. Право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту завантаження Товару в транспортний засіб Покупця (заправлення транспортного засобу Товаром через паливо роздавальну колонку відповідної АЗС) (п.2.1 Договору).

На виконання взятих на себе зобов'язань за даним Договором Позивачем протягом лютого - серпня 2007 року було поставлено Відповідачеві нафтопродуктів в асортименті на загальну суму 269 021,59 грн.

Згідно з п.4.2 Договору Відповідач зобов"язувався здійснити оплату вартості Товару (партії Товару) на протязі 5 банківських днів з моменту отримання Товару (партії Товару) на АЗС. Однак, відповідач своєчасно повної оплати за отримані нафтопродукти не провів.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

На момент пред’явлення позову заборгованість відповідача становила 14022,49грн., яка остаточно була погашена 12.05.2008р., що підтверджується платіжним дорученням №123 від 12.05.2008р. (а.с.122) та довідкою ДП “Автобус” ВАТ “Червноградське АТП-14628”, підтвердженою представником позивача про відсутність заборгованості (а.с.121).

Враховуючи, що на момент прийняття рішення у справі, основний борг було погашено, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення 1422,49грн. основного боргу, оскільки у відповідності до п.1.1 ст.80 ГПК України, в цій частині провадження у справі слід припинити.

Щодо заперечень відповідача про стягнення пені, річних та інфляційний втрат, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК України передбачає недопустимість відмови від виконання зобов'язання або односторонньої зміни його умов. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. N 543/96-ВР платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Відповідно до статті 3 цього ж Закону зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Водночас п. 6.2. Договору купівлі-продажу нафтопродуктів №14/01/9 від 02.01.07 р. передбачено, що за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань щодо оплати Товару (партії Товару) на умовах даного договору Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення. Пеня нараховується Продавцем і сплачується Покупцем за весь період прострочення до моменту фактичного повного виконання зобов'язання.

Враховуючи, що п.6.2 Договору купівлі-продажу нафтопродуктів №14/01/9 від 02.01.07 р., сторони погодили, що пеня нараховується Продавцем і сплачується Покупцем за весь період прострочення до моменту фактичного повного виконання зобов"язання., позивачем правомірно було нараховано по кожній поставці (по кожній накладній) була нарахована пеня на загальну суму 4885,10грн.

Окрім того, ст.625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до положень ціїє статті позивачем було нараховано 5678,90 грн. інфляційних втрат.

В п.6.3 Договору купівлі-продажу нафтопродуктів №14/01/9 від 02.01.07 р. сторони передбачили інший розмір процентів за користування чужими коштами, а саме за несвоєчасне виконання своїх зобов"язань щодо оплати Товару (партії Товару) на умовах даного Договору (п.4.2) Покупець сплачує Продавцю проценти за користування чужими коштами в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення. Проценти підлягають сплаті за весь період прострочення.

Керуючись ст. 625 ЦК України та п.6.3 Договору, позивачем були правомірно нараховані проценти за користування чужими коштами в розмірі 4885,10 гри.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, річних, інфляційних втрат та відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду слід частково скасувати, зокрема в частині стягнення основного боргу, а в решті рішення залишити без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 80, 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1.          Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Автобус” ВАТ “Червоноградське АТП-14628” задоволити частково.

2.          Рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2008 року у справі №19/51 скасувати в частині стягнення основного боргу в сумі 1422,29грн. та в цій частині провадження у справі припинити. В решті рішення залишити без змін.

3.          На виконання рішення місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4.          Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                                            Гнатюк Г.М.

Суддя                                                                                Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                Мирутенко О.Л.