ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.09.08 р.                     Справа № 7/113

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м. Ясинувата

До відповідача: Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” пгт. Старобешево

Про стягнення суми боргу за графіком погашення заборгованості у розмірі 15 001 грн. 62 коп., інфляційних у сумі 1 595 грн. 15 коп., 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп., пені у сумі 247 грн. 99 коп.

За участю представників:

від позивача: Компанієць Т.Є. - дов. № 269-08 від 31 березня 2008р.;

від відповідача: Анохіна Т.І. - дов. № юр/5122 від 31.12.07р.

У судових засіданнях 17.09.2008р. та 19.09.2008р. оголошено перерву відповідно до 19.09.2008р. та до 29.09.2008р. на підставі ст.77 ГПК України, у судовому засіданні 29.09.2008р. розгляд справи оголошено закінченим в порядку ст..85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м. Ясинувата звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” пгт. Старобешево про стягнення суми боргу за графіком погашення заборгованості у розмірі 15 001 грн. 62 коп., інфляційних у сумі 1 595 грн. 15 коп., 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп., пені у сумі 247 грн. 99 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії №123 від 24.02.2005р. з додатками; рішення господарського суду Донецької області №20/245 від 16.08.2008р.

Відповідач у відзиві №юр/2831 від 05.08.2008р. та у судових засіданнях суму боргу у розмірі 15 001 грн. 62 коп. визнав, просить не стягувати з нього пеню, 3% річних, інфляційні у зв’язку із скрутним фінансовим становищем підприємства, надав клопотання про розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців.

У судовому засіданні 29.09.2008. відповідач заявив усне клопотання про зменшення розміру стягуваної пені, що зафіксовано відповідним протоколом судового засіданні.

Позивач заперечив проти розстрочення виконання рішення, наполягає на стягненні з відповідача суми боргу, пені, інфляційних та 3% річних у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” та п.1.3 Правил користування електричною енергією (далі по тексту ПКЕЕ), споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 2 ст.275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №123 від 24.02.2005р. (далі по тексту Договір). Договір укладено з додатками, без протоколу розбіжностей та додаткових угод.

Згідно п.9.4 Договору, його укладено на строк до 31.12.2008р. та договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

Відповідно до п.1 Договору, постачальник (позивач) постачає електричну енергію споживачу (відповідачу), а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, поставив відповідачу у 2002-2003р.р. та 1-3 кварталах 2004р. електричну енергію на загальну суму 50 169 грн. 87 коп. Відповідач свої зобов’язання стосовно оплати спожитої ним електричної енергії не виконав, чим порушив умови договору.

Позивачем до позовної заяви доданий укладений графік погашення заборгованості за електроенергію по ПЕ „Старобешевотепломережа” ОКП „Донецьктеплокомуненерго” (далі по тексту графік), підписаний обома сторонами без зауважень.

Відповідно до графіку, борги за 2002-2003р.р. та 1-3 квартали 2004р. розстрочені строком на період з травня 2005р. по квітень 2008р.

Відповідно до ст..35 Господарського процесуального кодексу України, факти встановлені рішенням господарського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Донецької області №20/245 від 16.08.2007р. встановлено, що у відповідача наявна сума заборгованості перед позивачем за спожиту електроенергію за період 2002-2003р.р. та 1-3 кварталах 2004р., яка повинна бути сплачена у термін зазначений у графіку.

Відповідач, в порушення умов вказаного графіка оплатив суму заборгованості частково, у зв’язку за ним лічиться на час розгляду справи виникла заборгованість перед позивачем за спожиту з січня по квітень 2004р. електроенергію у сумі 15 001 грн. 62 коп., яка підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає стягненню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми права позивач просить стягнути з відповідача за період з жовтня 2007р. по травень 2008р. інфляційні у сумі 1 595 грн. 15 коп. та з 01.10.2007р. по 01.07.2008р. 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп.

Відповідач заперечує проти стягнення 3% річних та інфляційних, проте правового обґрунтування своїх заперечень не надав.

Інфляційні у сумі 1 595 грн. 15 коп. та 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп. нараховані позивачем відповідно до діючого законодавства та підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.216–218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.4.2.1 Договору, за внесення платежів з порушенням термінів, визначених цим договором та Додатком №5 до нього „Порядок розрахунків”, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Згідно ст..3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача за період з 01.01.2008р. по 01.07.2008р. 247 грн. 99 коп. пені.

Відповідач заперечив проти стягнення з нього суми пені, посилаючись на Закон України „Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків та при будинкових територій і комунальні послуги, що утворилася станом на 01.12.2006р.” та Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З метою з’ясування, яка кількість електричної енергії спожита відповідачем для надання послуг з теплопостачання (не для власних потреб), вартість якої в подальшому була реструктуризована відповідачем на підставі Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, ухвалою суду від 18.09.2008р. відповідача було зобов’язано надати письмові пояснення стосовно того, який об’єм електроенергії спожитий з січня по квітень 2004р., спожито відповідачем для власних потреб, а який об’єм - для надання послуг з теплопостачання, які підтвердити документально. Відповідач документів не надав, повідомивши, що такі документи відсутні у зв’язку з тим, що електроенергія була спожита ще у 1 кварталі 2004р., що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання. Позивач також не надав такі документи, посилаючись на давнину електропостачання.

Таким чином, відповідач не довів суду, що сума боргу, яку просить стягнути позивач є реструктуризованою та споживалась відповідачем для надання послуг з теплопостачання.

Сума пені перерахована судом відповідно до вимог чинного законодавства та складає 523 грн. 43 коп., тоді як позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 247 грн. 99 коп., що не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 247 грн. 99 коп.

Відповідач заявив усне клопотання про зменшення розміру пені у зв’язку з тяжким фінансово-економічним становищем підприємства, що зафіксовано протоколом судового засідання від 29.09.2008р..

Позивач заперечує проти зменшення розміру стягуваної пені, зауваживши, що його підприємство також перебуває у тяжкому фінансовому стані.

Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України, господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобов’язання.

Згідно ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, прийнявши до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які приймають участь в зобов’язанні, не тільки майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, суд об’єктивно оцінює , чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов’язання, причини неналежного виконання (невиконання) зобов’язання, незначності прострочення у виконанні зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення та його наслідків.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що позивачем заявлена до стягнення сума пені у значно меншому розмірі, ніж передбачено умовами договору та діючим законодавством, а також враховуючи інтереси обох сторін, клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні оговорено клопотання відповідача щодо надання розстрочки виконання рішення на 12 місяців.

Позивач проти розстрочки виконання рішення заперечив.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо надання розстрочки виконання рішення на 12 місяців у зв’язку із незначністю розміру стягуваної з нього суми за цим рішенням суду, а також виходячи з майнових інтересів обох сторін та враховуючи той факт, що заявлена у позові заборгованість вже була реструктуризована сторонами згідно відповідного графіка.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст.67, 193, 216-218 Господарського кодексу України, Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997р., Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. N28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2.08.1996 р. за N417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006 р. N1497, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.12.2006р. за № 1294/13168, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 78, 82, п.6 ст.83, ст.ст.84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м.Ясинувата до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” пгт. Старобешево про стягнення суми боргу за графіком погашення заборгованості у розмірі 15 001 грн. 62 коп., інфляційних у сумі 1 595 грн. 15 коп., 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп., пені у сумі 247 грн. 99 коп. задовольнити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Новоазовськтепломережа” пгт. Старобешево (87200, Донецька область, смт.Старобешево, вул.. Донецька, 17а, ІПН 03337119) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м. Ясинувата (86000, Донецька область, м. Ясинувата, Костянтинівська развилка, а/я 52, ЗКПО 00131179) на р/р 93 в ОПЕРВ філії Донецького обласного управління ВАТ „Ощадбанк”, МФО 335106 – суму боргу у розмірі 15 001 грн. 62 коп.; на р/р 0003 в АК ПІБ м.Ясинувата, МФО 334420 – інфляційні у сумі 1 595 грн. 15 коп., 3% річних у сумі 187 грн. 89 коп., пеню у розмірі 247 грн. 99 коп., державне мито у сумі 170 грн. 33 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя