ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.08 р.
Справа № 8/104пн

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Донецьк,

код НОМЕР_1

до відповідача 1 Управління
земельних ресурсів у м.Донецьку Донецької області, м.Донецьк,

до відповідача 2 Виконавчого
комітету Донецької міської ради, м.Донецьк,

до відповідача 3 Донецької міської
ради, м.Донецьк,

про визнання права

Суддя  Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2. - по дов.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Головченко О.І.
- по дов.

від відповідача 3: Головченко О.І.
- по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідача 1, Управління земельних
ресурсів у м.Донецьку Донецької області, м.Донецьк до відповідіча 2,
Виконавчий комітет Донецької міської ради, м.Донецьк, до відповідача 3,
Донецька міська рада, м.Донецьк про визнання права на отримання в оренду
земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки орієнтованою площею 0,0391 га
для забудови та подальшої експлуатації будівлі магазину продовольчих товарів, а
також земельної ділянки площею 0,0859 га на час будівництва строком на три роки
згідно затвердженого генерального плану без права забудови, які
розташовані  за адресою: м.Донецьк,
Калінінський район, проспект Ілліча шляхом укладання прямого договору оренди з
Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та
Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент
звернення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Донецького міського голови з
заявою про надання земельної ділянки в оренду.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наявність у нього права на отримання спірної земельної
ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Земельним кодексом
України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла
на момент звернення з заявкою до Донецького міського голови.

Відповідач 1 в судове засідання
02.07.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений (згідно з надписом на третій
сторінці обкладинки справи ухвала від 20.06.2008р. була отримана представником
відповідача 1 нарочно).

02.07.2008р. Управлінням
земельних  ресурсів у м.Донецьку
Донецької області, м.Донецьк надане клопотання №01-32-1373 від 01.07.2008р. про
розгляд справи без участі представника відповідача 1.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального
кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідач 2 у відзиві №01/15-4085
від 02.07.2008р. проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що укладання
договорів оренди земельних ділянок відноситься до повноважень Донецької міської
ради.

Відповідач 3 надав відзив на
позовну заяву №01/15-4086 від 02.07.2008р., в якому повідомив суд про
відсутність предмету спору по цій справі, враховуючи ті обставини, що позивачем
не надано доказів, які б підтверджували відмову відповідача 3 у оформленні
відповідного договору оренди. Крім цього, за твердженням відповідача 3,
передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень
органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого
неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, відповідача 2 та відповідача 3, господарський
суд встановив:

22.09.2005р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, м.Донецьк,
звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання земельної
ділянки для  розміщення будівлі магазину
за адресою: м.Донецьк, Калінінський район, проспект Ілліча.

На підставі рішення Донецької
міської ради від 30.09.2005р. №21/2 "Про затвердження правил забудови
м.Донецька", рішення Донецького міського голови (віза) питання щодо
надання позивачу в оренду земельної ділянки було передано на розгляд постійно
діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів.

18.05.2006р. постійно діючою
комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єкту позивачу було
надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що земельна ділянка
орієнтованою площею 0,0391 га по проспекту Ілліча у Калінінському районі
м.Донецька є придатною для проектування будівлі магазину.

Одночасно, Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 були отримані наступні дозволи державних органів та
органів місцевого самоврядування на розміщення зазначеного об'єкту:

-          висновок №467 від 23.03.2006р.
науково-методичного відділу охорони пам'яток
історії та культури Донецького обласного краєзнавчого музею;

-          висновок Донецької міської
санітарно-епідеміологічної станції №762/07 від 29.03.2006р. та №115/07 від
11.04.2008р.;

-          висновок Центрально-Донецької
регіональної державної екологічної інспекції №37/889 від 20.06.2006р.;

-          висновок Донецького міського
управління земельних ресурсів №01/35-3652           від 27.07.2006р.; 01/35-3500 від
20.07.2006р.;

-          висновок Головного управління МНС
України в Донецькій області №2474 від 18.08.2006р.

-          висновок ГУ МВС України в Донецькій
області № 9/9-2237/дн від 21.09.2006р.;

-          висновки Головного управління
містобудування і архітектури Донецької міської ради №01/14-1952 від
12.05.2008р.; №01/17-4396 від 29.09.2006р.; №01/14-1951 від 12.05.2008р.;
№01/17-1837 від 12.05.2006р.

21.03.2007р . виконавчим комітетом
Донецької міської ради було прийнято рішення №160/12, згідно якого Фізичній
особі-підприємецю ОСОБА_1, зокрема, було погоджено   місце розташування будівлі магазину
продовольчих товарів та дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт для
будівництва зазначеного об'єкту за вказаною вище адресою.

Між виконавчим комітетом Донецької
міської ради та позивачем було укладено договір №рс5/494 від 30.03.2007р.
резервування земельної ділянки, за умовами якого позивач зарезервував земельну
ділянку площею 0,0391 га для будівництва будівлі магазину за адресою:
м.Донецьк, Калінінський район, проспект Ілліча.

При цьому, згідно проекту
землеустрою щодо відведення земельних ділянок Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельне
управління міста Донецька» позивачу передбачено відвести, в тому числі,
земельну ділянку площею 0,0859 га, яка розташована  за адресою: м.Донецьк, Калінінський район,
проспект Ілліча, на час проведення будівництва. Проект будівництва будівлі
магазину непродовольчих товарів погоджений на засіданні Містобудівної ради Управління
містобудування і архітектури Донецької міської ради.

У відповідності з п.6 глави 2
частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли
розташування об'єкта принципово заперечує
рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі
недоцільності розміщення об'єкта за місцем розташування, запропонованим
зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних,
історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються
висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького
міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач,
відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося,
розташування об'єкту будівництва погоджено з відповідними органами місцевого
самоврядування, їх підрозділами і службами.

Листом №01/17-134 від 13.06.2008р.
Донецькою міською радою було повідомлено позивача про неможливість передачі в
оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі
позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що внаслідок
внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду
землі" отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній
або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на
аукціонах.

Як вказує позивач, бездіяльність
органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення
спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує
його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про визнання права
позивача на отримання в оренду земельних ділянок, в тому числі земельної
ділянки орієнтованою площею 0,0391 га для забудови та подальшої експлуатації
будівлі магазину продовольчих товарів, а також земельної ділянки площею 0,0859
га на час будівництва строком на три роки згідно затвердженого генерального
плану без права забудови, які розташовані
за адресою: м.Донецьк, Калінінський район, проспект Ілліча шляхом
укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку,
передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду
землі" в редакції, яка діяла на момент звернення фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки в
оренду.

Відповідач 1 в судове засідання
02.07.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Одночасно,
відповідачем 1 заявлено клопотання №01-32-1373 від 01.07.2008р. про розгляд
справи без участі представника Управління земельних  ресурсів у м.Донецьку Донецької області.

Відповідач 2 та відповідач 3 проти
позовних вимог заперечують з підстав, викладених у відзивах відповідно
№01/15-4085 від 02.07.2008р. та №01/15-4086 від 02.07.2008р.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача до відповідача 3 такими, що підлягають задоволенню, враховуючи
наступне:

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції
України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема,
на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144,
145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють
територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12
Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних
ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16
Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

У відповідності з п.3 глави 2
частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення Донецької
міської ради №23/17 від 16.12.2005р. особа, зацікавлена у відведенні земельної
ділянки для будівництва, звертається з клопотанням про погодження місця
розташування об'єкта до Донецької міської ради.

Згідно зі ст.16 Закону України
"Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача
до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в
оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного
органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем
розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і
надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому
Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку
в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього
закону.

Таким чином, волевиявлення
майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання
відповідної заяви.

Внаслідок внесення змін Законами
України від 28.12.2007р. N107-VI та від 03.06.2008р.  N 309-VI до ст.16 Закону України "Про
оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має
здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і
юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

З висновками суду, правовідносини
щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з
моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки,
тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду
землі" та ст.124 Земельного кодексу України.

Згідно ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної
частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми
ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Таким чином, посилання органів
місцевого самоврядування на неможливість розгляду документів з відведення
спірної земельної ділянки у зв'язку із внесенням змін до Земельного кодексу
України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та
такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки.

Крім цього, як було зазначено в
рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 Конституція
України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають
врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим
документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен
регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не
надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд
України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна
вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з
об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок -
скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнано
неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України
"Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону
України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем
заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права
оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв
(клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів
справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Донецьк,
Калінінський район, проспект Ілліча, була подана тільки одна заявка - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, м.Донецьк. Відповідачами  вказані обставини не спростовані,  доказів подання заявок іншими особами до
матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач
є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної
ділянки, проведення аукціону  або
конкурсу  щодо набуття права оренди
земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Донецьк, Калінінський район,
проспект Ілліча, нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не
передбачено.

Крім того, договір резервування
земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем 2, хоча і не
передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак є підставою для
виникнення цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить
законодавству. Зокрема, згідно з вказаним договором виконавчий комітет
Донецької міської ради зобов'язався не надавати зарезервовану земельну ділянку
іншим юридичним та фізичним особам, а забудовник (позивач) прийняв на себе
зобов'язання сплачувати передбачені договором кошти, розробити за період
резервування проект будівництва та звернутися до Донецької міської ради із
клопотанням про надання спірної земельної ділянки в оренду.

Позитивним правовим результатом,
настання якого пов'язано з належним виконанням умов договору, є надання
позивачу у користування спірної земельної ділянки шляхом прийняття радою
відповідного рішення.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання
земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а
спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права
позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу
України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею
захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач
звернувся до Донецького міського голови в передбаченому законодавством порядку
з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього всіх
необхідних документів.

Листом №01/17-134 від 13.06.2008р.
Донецькою міською радою було повідомлено позивача про неможливість передачі в
оренду спірної земельної ділянки, внаслідок чого, посилання відповідача 3 на
відсутність предмету спору по цій справі судом до уваги не приймаються.

При цьому, твердження відповідача 3
про неправомірність позовних вимог у зв'язку з відсутністю відповідного рішення
органу місцевого самоврядування про передачу в оренду спірної земельної ділянки
суд вважає безпідставними, враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання
права позивача на оренду спірної земельної ділянки в порядку, передбаченому
Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в
редакції, яка діяла на момент звернення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк
з заявкою до Донецького міського голови.

Тобто, рішенням суду фактично
визначається правомірність дій позивача як єдиної особи, що може реалізувати
своє право на отримання  спірної
земельної ділянки в оренду, а також
визначається порядок проведення таких дій та законодавство на підставі
якого вказані дії повинні здійснюватися.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги до відповідача 3 про визнання права позивача на
отримання в оренду земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки
орієнтованою площею 0,0391 га для забудови та подальшої експлуатації будівлі
магазину продовольчих товарів, а також земельної ділянки площею 0,0859 га на
час будівництва строком на три роки згідно затвердженого генерального плану без
права забудови, які розташовані  за
адресою: м.Донецьк, Калінінський район, проспект Ілліча шляхом укладання
прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому
Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в
редакції, яка діяла на момент звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки в оренду, є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, позов в частині вимог до
відповідача 2 підлягає залишенню без задоволення, враховуючи відсутність на
момент розгляду спору у Виконавчого комітету Донецької міської ради повноважень
на укладання договорів оренди землі.

Враховуючи, що позивачем будь-яких
позовних вимог до Управління земельних
ресурсів у м.Донецьку Донецької області не заявлено, тобто, за
висновками суду, спірні відносини між сторонами відсутні, провадження по справі
в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

При визначенні підвідомчості цієї
справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на
отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися
між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду
носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами
господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідачі у спірних
правовідносинах не здійснюють владних повноважень, а виступають як суб'єкти
господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають
віднесенню на відповідача 3 повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.43, 49, п.1-1ч.1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження по справі в
частині позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до
Управління земельних ресурсів у м.Донецьку Донецької області, м.Донецьк.

Відмовити повністю у задоволенні
позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до Виконавчого
комітету Донецької міської ради, м.Донецьк.

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк
задовольнити повністю.

Визнати право фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на отримання в оренду земельних ділянок, в тому числі
земельної ділянки орієнтованою площею 0,0391 га для забудови та подальшої
експлуатації будівлі магазину продовольчих товарів, а також земельної ділянки
площею 0,0859 га на час будівництва строком на три роки згідно затвердженого
генерального плану без права забудови, які розташовані  за адресою: м.Донецьк, Калінінський район,
проспект Ілліча шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською
радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України
"Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Донецького міського голови з заявою про надання
земельної ділянки в оренду.

Стягнути з Донецької міської ради,
м.Донецьк на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк витрати по
сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118
грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

У судовому засіданні 02.07.2008р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя