ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/409

29.09.08

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТА-ДКД»

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТТРЕЙД 2006»

Про                      стягнення 13 074,05 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача           Білан І.Д. по довіреності б/н від 04.09.2008р.

Від відповідача не з’явився

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва переданий позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТА-ДКД»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТТРЕЙД 2006»13 074,05 грн., з яких: 9 083,41 грн. – заборгованість по орендній платі, 3 427,56 грн. –пеня за прострочку платежу, 180,30 грн. –витрати, пов’язані з інфляційними процесами, 56,33 грн. –3% річних, 326,45 грн. –заборгованість по комунальним платежам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2008р. порушено провадження у справі № 36/409, розгляд справи призначений на 29.09.2007р.

В судовому засіданні 29.09.2008р. представник позивача позовні вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 29.09.2008р. не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалі суду від 10.09.2008р., не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2008р. про порушення провадження у справі № 36/409 було надіслано на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та в Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АБ, № 562813, доданій до матеріалів справи.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТА-ДКД»(далі позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТТРЕЙД 2006» (далі відповідач, орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 21 від 02.10.2007р.

Відповідно до умов даного договору позивач передав відповідачу в строкове платне користування приміщення загальною площею 17,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сиренька, 37 «А».

На виконання умов договору позивач передав відповідачу обумовлене договором приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 02.10.2007р., підписаним представниками сторін, доданим до матеріалів справи.

Строк дії даного договору сторони визначили з дати підписання договору і до 02.10.2008р. (п. 8.1 договору).

Сума орендної плати за користування приміщенням на момент укладення договору становила 1 909,84 грн. на місяць, в тому числі ПДВ (пункт 3.1 договору). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди майна, відповідно до п. 3.2 договору, розраховується з урахуванням розміру орендної плати за попередній місяць оренди, помноженої на розмір індексу інфляції за попередній місяць.

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунки по орендній платі здійснюються орендарем на умові попередньої оплати один раз на місяць до 5 числа кожного звітного місяця.

В розмір орендної плати, згідно з п. 3.6 договору, не входить вартість комунальних та інших послуг (електро-, водо-, теплопостачання, послуги зв’язку, інше).

Відповідно до п. 3.7 договору розрахунки по оплаті комунальних та інших послуг (електро-, водо-, теплопостачання, послуги зв’язку, інше) здійснюються орендарем за окремим рахунком до 5 числа кожного звітного місяця.

Відповідач свої зобов’язання за договором оренди № 21 від 02.10.2007р. в частині сплати орендної плати та оплати комунальних послуг за період з березня 2008 по червень 2008 року виконав неналежним чином, і станом нам день розгляду справи його заборгованість по орендній платі становить 9 083,41 грн., а по оплаті комунальних послуг –326,45 грн.

Відповідач належних доказів відсутності заборгованості по договору оренди № 21 від 02.10.2007р. суду не надав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач свої зобов’язання за договором оренди № 21 від 02.10.2007р. в частині сплати орендної плати та оплати комунальних послуг за період березня 2008 по червень 2008 року виконав неналежним чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі та оплаті комунальних послуг в розмірі 9 409,86 грн.

Цивільний кодекс України (стаття 549) містить поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

В пункті 5.2 договору передбачено, що за порушення строків внесення орендної плати орендар виплачує пеню в розмірі 0,5% від суми, що належить до сплати, за кожний день прострочки платежу.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочки платежу, з нього, на підставі п. 5.2 договору, підлягає стягненню пеня в сумі 3 427,56 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Згідно приписів ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи норми ст. 625 ЦК України, Господарський суд міста Києва приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 56,33 грн. та витрат, пов’язаних з інфляційними процесами, в сумі 180,30 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 9 083,41 грн., пені в сумі 3 427,56 грн., витрати, пов’язаних з інфляційними процесами 180,30 грн. –витрати, пов’язані з інфляційними процесами, 56,33 грн. –3% річних, 326,45 грн. –заборгованість по комунальним платежам.

Витрати, понесені позивачем по сплаті державного мита, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТТРЕЙД 2006»(04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТА-ДКД»(04073, м. Київ, вул. Сирецька, 37-А, ) 9 083 (дев’ять тисяч вісімдесят три) грн. 41 коп. заборгованості з орендної плати, 326 (триста двадцять шість) грн. 45 коп. заборгованості по комунальним платежам, 3 427 (три тисячі чотириста двадцять сім) грн. 56 коп. пені, 56 (п’ятдесят шість) грн. 33 коп. 3% річних, 180 (сто вісімдесят) грн. 30 коп. витрат, пов’язаних з інфляційними процесами, 130 (сто тридцять) грн. 74 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Трофименко Т.Ю.