ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2008
р.
Справа № 35/337-08

вх.
№ 6255/5-35

Суддя
господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
не з`явився  відповідача - не з`явився

розглянувши
справу за позовом ФОП ОСОБА_1 ., м. Харків

до  ПП "Стройленд", с. Покотилівка

про
стягнення 36034,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 ) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про
стягнення 36034,32 грн. заборгованності за поставку обладнення.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що в липні - грудні 2006 року позивачем було здійснено
поставку водопровідного, сантехнічного, отоплювального та електромережного
обладнення на загальну суму 232102,37 грн, що підтверджується накладними.
Позивачем було виставлено рахунки на оплату відповідачем було частково погашена
заборгованність в сумі 196068,05, що підтверджується банківськими виписками. З
урахуванням чого позивач просить суд стягнути з відповідача 36034,32
заборгованності.

Представники
сторін у призначене судове засідання не з"явились, про причину неявки суд
не повідомили, про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином,
витребуваних ухвалою суду документів не представили.

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК
України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом
сторін подавати докази,а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в
межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а
також вважає за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними
у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши
пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на
предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом
встановлено наступне, що позивачем було поставлено обладнення на загальну суму
232102,37 грн., що підтверджується видатковою накладною №1 від 30.07.2006р., №2
від 30.07.2006р., №3 від 31.08.2006р., №4 від 31.08.2006р., №5 від
29.09.2006р., №6 від 09.10.2006р., №7 від 31.10.2006р., №9 від 20.11.2006р.,
№10 від 01.12.2006р., №11 від 29.12.2006р., №12 від 29.12.2006р. та
довіреностями на отримання товарно - матеріальних цінностей. Дані накладні та
довіреності підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені
печатками.

Позивачем також було надано
відповідачу рахунки - фактури: №3 від 19.07.2006р. на суму 25653,22 грн., №4
від 26.07.2006р. на суму 54037,94 грн., №5 від 07.08.2006р. на суму 23430,05
грн., №6 від 22.08.2006р. на суму 58533,22 грн., №7 від 25.09.2006р. на суму
1213,96 грн., №8 від 02.10.2006р. на суму 49000,00 грн., №10 від 29.12.2006р.
на суму 19286,40 грн., №11 від 29.12.2006р. на суму 947,59 грн.

Як вбачаєтсья
із матеріалів справи, відповідачем було частково оплачено за поставлений товар,
а саме в сумі 196068,05, що підтверджується доданими до матеріалів справи
копіями банківських виписок.

Відповідно до акту звірки взаємних
розрахунків на 27.11.2006р. відповідач мав заборгованність у сумі 23050,33 грн.

Акт звірки взаєморахунківа на
09.02.2007р. як належний доказ суд не приймає, оскільки на даному документі
немає печатки відповідача.

Відповідно до
ч.1 статті 712 ЦК України за
договором  поставки  продавець
(постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність,
зобов'язується  передати  у встановлений   строк
(строки)  товар  у
власність  покупця  для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших  цілях, не
пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до
ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших вимог,
що  звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного
кодексу України якщо  у  зобов'язанні встановлений  строк
(термін)  його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до
ч.1 ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням   умов,   визначених
змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ст.32 Господарського
процесуального кодекса України  доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодекса України кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до
ст.43 Господарського процесуального кодекса України господарський   суд
оцінює   докази   за
своїм  внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач
наголошує на непідписання видаткової накладної №10 від 01.12.2006р. та
№11 від 29.12.2006р., однак суд не приймає до уваги дані заперечення, оскільки
відповідач не надав жодних доказів на підтвердження своїх тверджень.

В порушення договірних умов,
відповідач свої зобов'язання по сплаті за наданий товар виконував не належним
чином, що призвело до утворення заборгованості відповідача перед позивачем на
суму 36034,32 грн., що підтверджується матерілами справи, наданими доказами. Тому
вимога в частині стягнення заборгованності підлягає задоволенню, а зазначена
сума стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати по сплаті держмита та
за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу слід віднести на
відповідача.

Керуючись ст.44,49,82-85
ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути з
Приватного підприємства „Стройленд” (62458, Харківська область, Харківський
район, с. Покотилівка, вул. Спортивна,15, р/р №0000 в ХФ АКІБ
„Укрсиббанк”, м.Харків, МФО 351641, ОКПО 32722599, ) на
користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_1 в ХОФ АКБ
„Укрсоцбанк”, м.Харків, МФО 351016, ОКПО НОМЕР_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3
) 36034,32 грн. основного боргу, 361,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Рішення підписано 03.11.2008р.

Суддя
Швед Е.Ю.