Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2008 р.
Справа № 42/74-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді
,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників
сторін:

позивача -
ОСОБА_1.

відповідача
-  Солодовнікова Д.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
(вх. № 1567 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від
11.06.08 р. по справі № 42/74-08

за
позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Європласт"  м. Харків

стягнення
3 794,00 грн.

встановила:

У квітні 2008
року позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовною заявою про
стягнення з відповідача 3 794,00 грн. зайво перерахованих коштів, та судові
витрати по справі.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 11.06.2008 року по справі №
42/74-08 (суддя Яризько В.О.) в задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки
позивач не довів належними доказами факт переплати виконаних відповідачем робіт
за договором переробки давальної сировини від 01.12.2005р. та додаткових угод
до нього.

Позивач з
рішенням суду першої інстанції не погодився, надав апеляційну скаргу, в якій
вважає рішення необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та
процесуального права, посилаючись на те, що суд першої інстанції при розгляді
справи не врахував вимоги ст. 35 ГПК України, не прийняв до уваги встановлені
рішенням господарського суду Харківської області по справі № 21/311-07
обставини щодо наявності протоколу узгодження від 01.09.06р. та підсумкового
акту від 01.09.06р., яким підтверджене кредитове сальдо ТОВ «Європласт» на
користь ФОП ОСОБА_1. в сумі 3 794,00 грн. Просить рішення господарського суду
Харківської області від 11.06.2008р. скасувати та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у
запереченнях на апеляційну скаргу вважає її необґрунтованою, а посилання
позивача на те, що рішенням господарського суду Харківської області по справі №
21/311-07 встановлена сума кредитового сальдо на користь ФОП ОСОБА_1. -
безпідставним. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення
господарського суду Харківської області від 11.06.2008р. - без змін.

Перевіривши
повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення уповноважених
представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської
області від 11.06.2008 року без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать
матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.12.05р. між
сторонами по справі укладений договір переробки давальницької сировини,
відповідно до умов якого Замовник (позивач) зобов'язався поставити, а
Виконавець (відповідач) прийняти на переробку давальницьку сировину в кількості
та на суму, вказану у супроводжувальних документах (п.1.1). Виконавець здійснює
переробку сировини: поліетилену високого, низького тиску і вторинного
поліетилену високого, низького тиску та передає Замовнику готову поліетиленову
продукцію (п.1.2).

За переробку та
виготовлення  продукції із 1 тони
сировини, з   урахуванням ваги
використаних: фарби, барвника та розчинника, Замовник зобов'язався сплачувати
Виконавцю 1100 грн., з урахуванням ПДВ (п.3.1).

Розрахунки за
виконані роботи Замовник зобов'язався проводити протягом 10 днів з моменту
підписання акту здачі-приймання продукції (п.4.1).

02.12.05 р. між
тими ж сторонами було укладено додаткову угоду до договору, якою було змінено
декілька пунктів договору, в тому числі, п 3.1, згідно якого, за переробку та
виготовлення продукції із 1 тони сировини з урахуванням ваги використаних:
фарби, барвника та розчинника,  Замовник
сплачує виконавцю 550,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 46).

Додатковою
угодою від 01.01.06р. змінено вартість переробки сировини у січні 2006р. у
розмірі 1100,0 грн. за 1 тн. без врахування ваги використаної фарби та
розчинників, потім в календарній черговості підписані акти виконаних робіт,
виходячи із вартості виконаних робіт 1100,0грн. за 1 тн з врахуванням ваги
використаних фарб та розчинників (а.с. 32-36, 41).

В червні 2006р.
сторонами додатковою угодою до договору знову було змінено вартість переробки у
червні 2006р. у розмірі 950,0грн. за 1 тн з урахуванням ваги використаних фарб
та розчинників, потім в календарній черговості підписані акти виконаних робіт,
виходячи із вартості виконаних робіт 1100,0грн. за 1 тн з врахуванням ваги
використаних фарб та розчинників (а.с. 37-40, 42).

Протоколом
узгодження від 01.09.06 р., складеним між позивачем в особі заступника
директора Томіліна В.М. та відповідачем засвідчено помилкове підписання
сторонами актів виконаних робіт від 31.01.06р., 28.02.06р., 31.03.06 р.,
30.04.06р., 31.05.06 р., 30.06.06 р., 31.07.06р., 31.08.06р., в яких вартість
виконаних робіт зазначена сторонами без врахування положень укладеної між
сторонами додаткової угоди від 02.12.2005р., якою було змінено п.1.3 договору
від 01.12.05р. В зазначеному протоколі сторони встановили вартість виконаних
відповідачем робіт за період з січня 2006 року по серпень 2006 року в сумі
52096,00 грн., яка вирахувана згідно встановленої вартості робіт - 550,00 грн.
за одну тону сировини.

Крім того,
позивачем на підтвердження позовних вимог надано підсумковий акт від 01.09.06
р., підписаний тими ж сторонами, що й
протокол узгодження, згідно якого підтверджено кредитове сальдо ТОВ
«Євро пласт» на користь СПДФО ОСОБА_1. в сумі 3794,00 грн.

Згідно ст. 626
ЦК України, договором є
домовленість  двох або більше
сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до
ст. 179 ГК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог
Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 629
ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору,
з моменту його укладання стають однаково обов'язковими для виконання.

У разі зміни
договору, згідно ст. 653 ЦК України, зобов'язання змінюється з моменту
досягнення домовленості про зміну. Змінюватися можуть будь-які умови договору,
як істотні, так і такі, що не належать до них.

Укладені
договори, з урахуванням внесених змін або доповнень, які є невід'ємною його
частиною, повинні виконуватись на тих умовах, по яким було досягнуто згоди
сторін, і оскільки сторони послідовно добровільно змінювали умови укладеного
договору в частині вартості послуг за виконані роботи, то вони повинні і
послідовно виконувати такі умови в порядку черговості їх укладання.

Таким чином,
надані позивачем  протокол узгодження від
01.09.06 р. та  підсумковий акт від
01.09.06р. не може спростовувати акти, підписані в січні - серпні 2006 року,
оскільки зазначена в них вартість виконаних робіт відповідає укладеним між
сторонами по справі додатковим угодам від 01.01.06р. та від 0106.06р., а тому
колегія суддів вважає, що оскільки сторони добровільно змінювали вартість робіт
за 1 тн у січні 2006 року з 550,0грн. на 1100,0грн. та  у червні 2006р. з 550,0грн. на 950,0грн.,
тому у протоколі узгодження від 01.09.06р. неправомірно було зазначено
помилкове підписання актів виконаних робіт від 31.01.06р. та від 30.06.06р. з
посиланням на те, що в цих періодах необхідно застосовувати ціну в 550,0грн.,
яка була визначена додатковою угодою від 02.12.05р., в зв'язку з цим позивачем
безпідставно знижена сума заборгованості перед відповідачем відповідно до умов
укладеного договору від 01.12.2005р. та додаткових угод до нього, а вимога
позивача про стягнення заборгованості з ТОВ «Європласт» в сумі 3 794,00 грн. є
необґрунтованою.

Позивач в
апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції при розгляді справи не
врахував вимоги ст. 35 ГПК України, не прийняв до уваги встановлені рішенням
господарського суду Харківської області по справі № 21/311-07 обставини щодо
наявності протоколу узгодження від 01.09.06р., яким засвідчено помилкове
підписання сторонами актів виконаних робіт за січень - серпень 2006 року, та
підсумкового акту від 01.09.06р., яким підтверджене кредитове сальдо ТОВ
«Європласт» на користь ФОП ОСОБА_1. в сумі 3 794,00 грн. Дані документи, на
думку позивача, є доказом того, що при
розрахунку вартості робіт слід виходити з ціни 550 грн. за 1 т
переробленої сировини.

Колегія суддів
не приймає до уваги зазначені твердження, оскільки рішенням господарського суду
Харківської області по справі № 21/311-07 визнано лише існування додаткової
угоди від 02.12.2005р. між сторонами по справі, якою зменшена вартість
виконаних робіт до 550 грн. за 1 т переробленої сировини, однак даним рішенням
не встановлений факт наявності заборгованості ТОВ «Євро пласт» перед ФОП
ОСОБА_1..

Крім того, в
судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтвердив, що рішенням
господарського суду Харківської області по справі № 21/311-07 дійсно не був
встановлений факт наявності суми кредитового сальдо в розмірі 3 794,00 грн. на
користь ОСОБА_1. за підсумковим актом від 01.09.06р.

Відповідно до
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія суддів
вважає, що надані позивачем протокол узгодження від 01.09.06р. та підсумковий
акт від 01.09.06р. не може прийматись як достовірний доказ на підтвердження
зменшення ціни 550 грн. за 1 т переробленої сировини, оскільки вони не
спростовують акти, підписані в січні-серпні 2006 року, бо вартість робіт в них
відповідає додатковим угодам від 01.01.06р. та від 01.06.06р., укладеним між
сторонами по справі.

Приймаючи до
уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що
апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на
її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від
11.06.2008 року по справі № 42/74-08 прийняте без порушень норм матеріального
та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про
скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 6, 626, 627, 629, 653 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Харківської області від 11.06.2008р. по справі             № 42/74-08 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді