ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення заяви

"06" жовтня 2008 р. № 02-03/2720/2

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за заявою           Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницький (08400,

Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Б. Хмельницького 28)

до                     товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Гаян» (08400,

Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Б. Хмельницького 32)

про                              банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

заявник –Управління ПФУ в м. Переяслав-Хмельницький звернувся до господарського суду Київської області із заявою від 22.09.2008р. № 2800/03 про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Гаян»у зв’язку з неспроможністю останнього сплатити борг до Пенсійного фонду в сумі 3 568 217,63 грн. за виконавчими документами.

Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон №2343) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із частиною першою ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо заявник не дотримав строку, зазначеного в абзаці третьому

ст. 1 цього Закону, якщо у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону, з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Абзац третій ст.1 Закону № 2343 встановлює, що боржником є суб’єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої зобов’язання перед кредиторами протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх оплати. Відповідно до абзацу шостого частини 1 ст. 7 Закону № 2343 заява про порушення справи про банкрутство повинна містити виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, із зазначенням суми боргових вимог та строку їх виконання.

До заяви про порушення справи про банкрутство взагалі не подано розрахунку кредиторських вимог. Суду не подано копій рішень та постанов господарського суду, з яких можливо встановити, яка частина заявлений кредиторських вимог (основний борг, штрафні санкції, пеня) до Пенсійного фонду була стягнута в позовному провадженні та за який період. Відповідно у суду відсутня можливість встановити дійсний розмір боргу та строк його сплати.

До заяви про порушення справи про банкрутство додані копії виконавчих листів та наказів господарського суду про стягнення з боржника боргу до Пенсійного фонду. Однак, суду не подано доказів того, що зазначені документи прийняті до виконання державною виконавчою службою (відсутні копії постанов про відкриття виконавчих проваджень). Також в порушення вимог абзацу шостого частини 1 ст. 7 Закону №2343 в заяві не викладено обставини, що свідчать про неплатоспроможність боржника та не додано доказів неспроможності боржника погасити заборгованість протягом більше ніж 3 місяці (не подано документальних доказів того, яка частина боргу була стягнута в процесі виконання виконавчого провадження, яка частина боргу залишилась непогашеною, не подано доказів того, що виконавчі документи залишились без виконання). Таким чином заявник не подав суду доказів неспроможності боржника виконати в строк більше ніж три місяці після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов’язання за рішенням суду, що набрало законної сили, в розмірі більше ніж 300 мінімальних розмірів заробітної плати, не інакше як через механізм відновлення платоспроможності.

Відповідно до вищевикладеного, суд робить висновок про те, що у заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутній обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 5, 7, 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, пунктом 3 частини першої ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницький про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Гаян»разом з доданими до неї матеріалами (всього на 73 аркушах, в тому числі оригінали: поштової квитанції від 15.09.2008р. № 4/26886-9, конверту від 26.09.2008р., в якому надійшла заява) повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Конюх О.В.