ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.08                                                                                 Справа № 18/80.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом відкритого акціонерного товариства «Трест Свердловськшахтобуд», м. Свердловськ Луганської області

до державного підприємства «Свердловантрацит», м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 222697 грн. 68 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:                              не прибув;

від відповідача:                    Твердохліб Л.А. за дов. від 17.06.2008.

Суть спору: позивачем на підставі ст. 785 ЦК України заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати в сумі 222697, 68 грн. за прострочення повернення орендованого за договором від 05.06.2002 обладнання.

Заявою від 11.07.2008 № 172 позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача неустойку в сумі 766434,89 грн.

Заявою від 25.07.2008 № 192 позивач відізвав свою заяву від 11.07.2008 № 172 та уточнив, що заявлена до стягнення неустойка складає 222697, 92 грн.

Відповідач відзивом на позовну заяву проти позову заперечує посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

В судовому засіданні 25.07.2008 було оголошено перерву до 12.08.2008 (10.00).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору оренди майна від 05.06.2002 № 223 та додаткової угоди до нього від 15.06.2002 № 1, укладеним між ДВАТ «Трест «Свердловськшахтобуд» (правонаступником якого є позивач) та ДВАТ «Шахта «Красний Партизан»(правонаступником якого є відповідач), ДВАТ «Трест «Свердловськшахтобуд»передав ДВАТ «Шахта «Красний Партизан»в оренду строком на один рік з дати укладення цього договору (тобто до 05.06.2003) шахтне устаткування (перелік майна, що надається в оренду є додатком до договору № 1), що підтверджується матеріалами справи та визнано сторонами за позовом.

Договором було встановлено, що у разі, якщо орендар не заявить про розірвання договору за 2 місяці до його припинення, договір вважається продовженим ще на 1 рік (п. 4.3. договору оренди).

Позивач в позовній заяві вказав, що договір був автоматично продовжений до 05.06.2004, так як від орендаря у встановлений договором строк не надходило заяв про припинення договору.

Позивач зазначив, що не зважаючи на припинення договору оренди, відповідач орендоване устаткування йому не повернув.

Відповідач продовжував користуватися орендованим майном весь час до моменту укладення сторонами за позовом нового договору оренди від 28.12.2008 № 5590/6-07.

Позивачем, з урахуванням заяв від 11.07.2008 № 172 та від 25.07.2008 № 192, на підставі ст. 785 ЦК України заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати в сумі 222697, 92 грн. за прострочення повернення орендованого за договором від 05.06.2002 обладнання за період: з 16.06.2005 по 27.12.2007.

Відповідач відзивом на позовну заяву проти позову заперечує посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Договором оренди майна від 05.06.2002 № 223 з додатковою угодою до нього від 15.06.2002 № 1, укладеним між ДВАТ «Трест «Свердловськшахтобуд»(правонаступником якого є позивач) та ДВАТ «Шахта «Красний Партизан»(правонаступником якого є відповідач), ДВАТ «Трест «Свердловськшахтобуд»встановлено строк оренди - один рік з дати укладення цього договору, тобто до 05.06.2003.

Договором також встановено, що у разі якщо орендар не заявить про розірвання договору за 2 місяці до його припинення, договір вважається продовженим ще на 1 рік (п. 4.3. договору оренди).

Згідно ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

В ході розглячду справи судом встановлено, що орендар продовжуючи користуватися майном не заявляв у встановлений договором строк про припинення договору.

Таким чином, договір автоматично продовжувався з 05.06.2003 по 05.06.2004, потім по 05.06.2005, по 05.06.2006, по 05.06.2007 та по 28.12.2007 –дати, коли між сторонами за позовом був укладений новий договір оренди № 5590/6-07.

Враховуючи, що договір діяв протягом всього вказаного часу, у відповідача не виникало обов’язку повертати орендоване майно позивачу.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення орендованого майна відсутні.

Посилання позивача на лист ДВАТ «Шахта «Красний Партизан»(правонаступником якого є відповідач) від 13.05.2003 № 461 не приймається судом до уваги, так як він був адресований орендодавцю пізніше ніж за 2 місяці до припинення договору (строк договору закінчувався 05.06.2003), тобто договір на цю дату був вже автоматично продовжений на 1 рік.

Крім того, вказаний лист і подальше листування між сторонами за договором стосувалося не припинення договору оренди, а зміни розміру орендної плати.

Те, що договір оренди від 05.06.2002 № 223 діяв до 28.12.2007 (до моменту укладення нового договору оренди) також підтверджується фактичним володінням та користуванням відповідачем орендованим майном і невжиттям позивачем заходів до повернення свого майна.

За таких обставин, в позові слід відмовити за його необгрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

12 серпня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 14 серпня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                       В.В. Корнієнко