ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2008 р.                                                                      Справа №13/176

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт"

до Селянського фермерського господарства "Валентина"

про стягнення 58820,69 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: Біляєв М.М. довіреність №12 від 14.01.2008 р.

від відповідача: не з"явився.

Обставини справи: Розглядається позовна заява про стягнення з Селянсько фермерського господарства "Валентина" заборгованості в розмірі 75 883,06 грн., з них 44295,56 грн. основного боргу, 3995,09 грн. - пені, 1856,77грн. - 3% річних, 11 782,61 грн. - інфляційних та проценти за користування товарним кредитом 13 953,03 грн. за неналежне виконання умов договору постачання товару сільськогосподарського призначення №13 ТК від 13.02.2006 р.

Представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вхід. № 09483 від 23.06.2008р.), в якій позивач просить просить стягнути з відповідача 58 820,69 грн., з них 22000,00 грн. основного боргу, 3995,09 грн. - пені, 2173,08грн. - 3% річних, 18028,29 грн. - інфляційних та проценти за користування товарним кредитом 12624,23 грн. за неналежне виконання умов договору постачання товару сільськогосподарського призначення №13 ТК від 13.02.2006 р., оскільки відповідачем 19.05.2008р. сплачено 22295,56 грн. боргу (до порушення провадження у справі).

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: його представник вдруге в судове засідання не з’явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 28 ГПК України керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Таким чином, інститут представництва в господарському процесі не обмежує сторони в залученні до участі в справах інших представників.

Крім того, статтею 69 ГПК України передбачено, що господарський спір має бути вирішено у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення даного спору закінчився.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомляв належним чином відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 13.02.2006р. між сторонами по справі укладено Договір постачання товару сільськогосподарського призначення № 13 ТК, відповідно до умов якого Продавець (Позивач) зобов"язався передавати у власність Покупця (Відповідача) засоби захисту рослин на умовах товарного кредиту з кредитною ставкою 1,5 % в місяць на 7,5 місяців.

На виконання умов Договору позивач передавав відповідачу товари, про що свідчать видаткові накладні, довіреності ( в матеріалах справи) на загальну суму 77407,36 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов"язань частково розрахувався з позивачем.

Умовами договору передбачено розрахунок за отриманий товар - 31.09.2006р.

Заборгованість відповідача становить 22000,00 грн. (заява про звеншення розміру позовних вимог від 23.06.2008р.).

Відповідно до п. 4.2 Договору позивачем нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості товару за кожний день прострочки платежу. Пеня нарахована позивачем за період з 01.10.2007р. по 31.03.2008р. в розмірі 3995,07 грн.

Договором постачання товару сільськогосподарського призначення №13 ТК від 13.02.2006 р. ( п. 1.1) передбачено сплату процентів за користуванням товарним кредитом в сумі 1,5 % в місяць, що становить 12624,23 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати, за розрахунками позивача, становлять 18028,29 грн. за час прострочення виконання грошового зобов”язання. Три проценти річних з простроченої суми складає 2173,08 грн.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно порушив взяті на себе зобов"язання.

Господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з’ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку задовольнити позов.

Судові витрати покладаються на відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32-33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Стягнути з Селянського фермерського господарства "Валентина" ( с. Омельник Кременчуцького району, Полтавської області, вул. Вишнева, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, вул. Свердлова, 2/1, р/р 260008056, АКБ "Райффайзенбанк Аваль" м. Кіровоград, МФО 323538, код 23233729) - 22000,00 грн. основного боргу, 3995,09 грн. пені, 2173,08 грн. річних, 18028,29 грн. інфляційних витрат, 12624,23 грн. - проценти за користування товарним кредитом, 588,20 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Босий В.П.