ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2008 р.

Справа
№ 19/88

Господарський суд Івано -
Франківської області ускладі судді Максимів Т.В.

при секретарі судового
засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом  ТОВ "Баумастер",  вул. Поліська, 12, м.Тернопіль, 46010

до відповідача  ТзОВ "Практик-Люкс",  вул. Довженка, 3А/35,
м.Івано-Франківськ,76000

про стягнення
заборгованості на суму 3973 грн. 59 коп.

за участю представників
сторін:

від
позивача: Калашник А.Д. - директор, паспорт
серія МА - №728716 від 09.11.99.

від
відповідача: представники не з"явилися

Представнику  позивача роз"яснено права та
обов"язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотань про
здійснення технічної фіксації суду не подавалося.

СУТЬ СПОРУ: ТОВ
"Баумастер" звернулось в суд із позовом  до ТзОВ "Практик-Люкс" про
стягнення заборгованості на суму 3973 грн. 59 коп

Представник позивача в судовому засіданні
позовні вимоги підтвердив, в обгрунтування
своїх  вимог посилається на  невиконання
відповідачем  умов договору  поставки від 13.03.08. в повному обсязі. В  судовому засіданні представив  відповідним
чином  засвідчену підписами та
печатками сторін копію акта звірки розрахунків від 01.05.08., з якого
вбачається, що заборгованість в сумі 3 625 грн. 54 коп. відповідачем  визнано в повному обсязі.

Представник  відповідача в судове  засідання не з"явився, хоча про час та
місце розгляду справи належним  чином
повідомлений ухвалою суду від  15.07.08.,
про що свідчить підпис особи 17.07.08. на повідомленні №9113239  про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК
сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм  процесуальними  правами, виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом   інтересів другої
сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК
України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та
зважаючи на  факт визнання відповідачем
суми заборгованості, що підтверджується актом звірки розрахунків від
01.05.08.,  суд  вважає за можливе розглянути справу без
участі повноважного представника відповідача
за  наявними  в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню
порушеного права.
Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані
судом, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно  з"ясувавши всі обставини, на яких
грунтуються  його вимоги, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги
наступне.

Відповідно до умов укладеного між
сторонами договору поставки товару б/н від 13.03.08. позивач
зобов"язувався  передати у власність
відповідача визначений договором товар, а
відповідач  прийняти та  оплатити вартість  поставленого позивачем  товару.

Відповідно до п.5.1 вищевказаного договору
відповідач  зобов"язувався здійснити
оплату за отриманий товар протягом 21 - го календарного дня з  моменту його отримання  від постачальника  згідно видаткової накладної.

Як вбачається з пояснень представника
позивача та матеріалів справи, на протязі періоду з  дня укладення даного договору позивачем
передано відповідачу товар на загальну суму 4562,34 грн., про що  свідчать видаткові накладні №БМ - 196 від
13.03.08. на загальну суму 3625, 54 грн., №БМ - 277 від 31.03.08. на загальну
суму 1936,80 грн.  та  представлений представником позивача акт
звірки взаєморозрахунків  від 01.05.08.

Відповідачем оплачено  частину вартості товару на  суму
1936,80 грн., таким чином,
заборгованість складає  3 625,54
грн.

В силу ч.1 ст.174 ГК України
господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

За
своєю правовою природою  укладений
сторонами договір від 13.03.08. є договором поставки і відноситься до
двосторонніх угод, за якими прав та обов'язків набувають кожна  із сторін договору.

Проте,
відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлений товар  в повному обсязі не виконав.

Згідно
частини 1 ст.193 Господарського кодексу України,  суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містяться й у статті 526 ЦК
України.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Пунктом
3 ст.264 ГК України передбачено, що основні вимоги щодо укладення та виконання
договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно
до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення
про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає
з характеру відносин сторін.

Згідно пункту 7.2  укладеного між сторонами договору
встановлено, що у випадку порушення строків оплати товару  відповідач на вимогу позивача  зобов"язаний сплатити штрафні санкції, а
саме  пеню в розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день прострочення
платежу.

Як вбачається із змісту ст.230 ГК
України, учасник господарських відносин
у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання
сплачує  штрафні санкції у вигляді
грошової суми, зокрема  пеню.
Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання
грошових зобов"язань" передбачено, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ,
що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається  із розрахунку представленого представником
позивача, сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов"язань
складає 348 грн. 05 коп.

У
відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається  як на підставу своїх
вимог і заперечень

Доказів виконання  зобов"язання  щодо оплати
за  поставлений позивачем товар
відповідачем не подано,  доводів позивача
не спростувано. За наведених обставин, суд вважає  що вимоги позивача  щодо стягнення з відповідача 3625 грн. 54 коп.
боргу та пені в розмірі  348 грн. 05 коп.
за несвоєчасне виконання зобов"язань відповідно до укладеного договору, є
обгрунтованими  і такими, що підлягають  задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності
до  ст. 124 Конституції України,
Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, керуючись ст. ст.
49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

позов задоволити

Стягнути з ТзОВ
"Практик-Люкс", вул. Довженка, 3А/35, м.Івано-Франківськ,76000,   код
31525050 на користь  ТОВ
"Баумастер", вул. Поліська, 12, м.Тернопіль, 46010, код 34826466  борг
в  сумі  3 625 грн. 54
коп.,  пеню в розмірі 348 грн.05
коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн, 00 коп.,  витрати на інформаційно-технічне  забезпечення
судового  процесу  в
сумі  118 грн.,   про що видати наказ після набрання  рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Максимів Тетяна Володимирівна

рішення підписане 16.09.08

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________ Вінтоняк
Оксана Іванівна