ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.08 р.
Справа № 33/126

Господарський суд Донецької області
у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального
підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району міста Донецька”
м. Донецьк

до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 м. Донецьк

про:

-          стягнення 6253грн.47коп.;

-          примусове звільнення приміщення
загальною площею 34,9м2, розташованого за адресою: м. Донецьк,АДРЕСА_1

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство
“Служба єдиного замовника Ворошиловського району міста Донецька” м. Донецьк
звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1м. Донецьк про стягнення 6253грн.47коп.;
примусове звільнення приміщення загальною площею 34,9м2, розташованого за
адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, в порядку статті 79 Закону України “Про
виконавче провадження”.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Донецька №261 від
10.01.2007р., акт прийому-передачі майна від 10.01.2007р., розпорядження
Донецького міського голови від 28.12.2006р. № 1435, розрахунок суми позову.

Як зазначає позивач, на підставі
розпорядження Донецького міського голови №1435 від 28.12.2006р. між сторонами
був укладений договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної громади м. Донецька №261 від 10.01.2007р.
Згідно із пунктом 9.1 цього договору строк його дії визначено з 10.01.2007р. по
28.11.2007р. При цьому відповідно до п. 9.3 договору після закінчення строку
дії договору його дія може бути продовжена на підставі розпорядження Донецького
міського голови.

Згідно пункту 1.1 договору №261 від
10.01.2007р. Комунальне підприємство “Служба єдиного замовника Ворошиловського
району міста Донецька” передає, а Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 приймає в
оренду нежитлове приміщення, будівлю, споруду, яке розташоване за адресою: м.
Донецьк, АДРЕСА_1, для розміщення складу, площею 34,9м2.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2
договору №261 від 10.01.2007р. за користування об'єктом оренди орендатор
вносить орендну плату та плату за користування земельною ділянкою, місячний
розмір якої на дату підписання договору складає 685грн.55коп. Розмір орендної
плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коректування розміру
місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний
місяць.

Пунктом 3.5 договору передбачено,
що орендна плата вноситься орендатором щомісячно не пізніше 1-го числа місяця,
наступного за звітним. Орендодавець самостійно ділить чергову суму вартості
орендної плати на частини, передбачені Методикою розрахунку та порядку
використання орендної плати за користування майном територіальної громади м.
Донецька, затвердженої рішенням виконкому міської ради від 16.08.2006р. № 430,
та контролює їх перерахування до міського бюджету не пізніше 20 числа місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.2 договору
орендатор зобов'язан вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Внаслідок порушення відповідачем
умов договору №261 від 10.01.2007р. щодо своєчасної та повної оплати орендованого
приміщення та експлуатаційних витрат, виникла заборгованість у розмірі
6253грн.47коп.

Крім того, у зв'язку з невиконанням
відповідачем обов'язку щодо повернення орендованого майна у зв'язку із
закінченням строку дії договору №261 від 10.01.2007р. позивачем заявлена вимога
про примусове звільнення приміщення загальною площею 34,9м2, розташованого за
адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, в порядку статті 79 Закону України “Про
виконавче провадження”.

В подальшому, у письмових
поясненнях від 19.08.2008р., які наявні в матеріалах справи, позивач надав
уточнення, згідно яких просив суд розглянути вимогу про зобов'язання
відповідача звільнити приміщення загальною площею 34,9м2, розташованого за
адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, на підставі ст. 27 Закону України “Про оренду
державного та комунального майна” та п.1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької
області від 23.07.2008р., 06.08.2008р., 19.08.2008р., 17.09.2008р. та
нез'явленням у судове засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені
відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у позові -  83050, м. Донецьк,АДРЕСА_2.

Отже, відповідача відповідно до
статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 01.10.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача
щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 01.10.2008р. до
господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38
Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Заслухавши доводи представника
позивача, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією
представника позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи,
господарський суд встановив:

Між Комунальним підприємством
„Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” (орендодавець) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендатор) укладено договір оренди
нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності
територіальної громади м. Донецька №261 від 10.01.2007р. Договір укладено без
протоколу розбіжностей та додаткових угод. Згідно із пунктом 9.1 цього договору
строк його дії визначено з 10.01.2007р. по 28.11.2007р.

Відповідно до п. п. 1.1, 2.1
договору, позивач, на підставі розпорядження Донецького міського голови №1435
від 28.12.2006р. передає, а відповідач приймає в оренду нежитлове приміщення,
розташоване за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, для розміщення складу, площею
34,9 м2.

Згідно п. п. 3.1, 3.2 договору за
користування об'єктом оренди орендатор вносить орендну плату та плату за
користування земельною ділянкою, місячний розмір якої на дату підписання
договору складає 685грн.55коп. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць
визначається шляхом коректування розміру місячної орендної плати за попередній
місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.5 договору передбачено,
що орендна плата вноситься орендатором щомісячно не пізніше 1-го числа місяця,
наступного за звітним. Орендодавець самостійно ділить чергову суму вартості
орендної плати на частини, передбачені Методикою розрахунку та порядку
використання орендної плати за користування майном територіальної громади м.
Донецька, затвердженої рішенням виконкому міської ради від 16.08.2006р. №430,
та контролює їх перерахування до міського бюджету не пізніше 20 числа місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.2 договору
орендатор зобов'язан вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

При цьому, згідно п. 3.4 договору
орендна плата вноситься орендарем починаючи з моменту підписання акту
приймання-передачі. Останнім днем оплати оренди є момент підписання сторонами
акту приймання-передачі при поверненні об'єкту оренди орендодавцю.

Позивач свої зобов'язання за
договором виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи,
зокрема, актом прийому-передачі майна від 10.01.2007р., підписаним обома
сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності. Статтями 18 та 19 вказаного закону
встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у
повному обсязі. Орендна плата є платежем, який вносить орендар орендодавцеві
незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно зі ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527
Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього
Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобов'язання за
договором стосовно оплати не виконав належним чином, у зв'язку з чим у нього
перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати за період серпень
2007р.- липень 2008р. в сумі 5744грн.66коп., яка заявлена позивачем до
стягнення.

Як вбачається з розрахунку орендної
плати, наданого позивачем 19.08.2008р., сума боргу складається з частки
орендної плати (з ПДВ), яка перераховується орендодавцеві, та суми податку на
додану вартість, нарахованого на розмір орендної плати, належної до сплати до
місцевого бюджету.

Дослідивши розрахунок
заборгованості за орендну плату судом встановлено, що позивачем наданий
невірний розрахунок суми заборгованості з орендної плати. Згідно положень
пункту 3.2 договору оренди розмір орендної плати за кожний наступний місяць
визначається шляхом коректування розміру місячної орендної плати за попередній місяць
на індекс інфляції за поточний місяць. Разом з тим, позивач під час розрахунку
суми боргу не дотримувався положень договору оренди №261 від 10.01.2007р. в цій
частині.

Перевіривши розрахунок, суд
вважає,  що розмір заборгованості з
орендної плати, який є арифметично вірним, складає 5625грн.01коп., що
підтверджений матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Також позивач наполягає на
стягненні з відповідача боргу з оплати експлуатаційних витрат у розмірі
508грн.82коп.

Статтею 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є - договори та інші правочини; створення
літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної,
творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного законодавства

Відповідно до другого абзацу пункту
3.6 договору оренди визначено, що окрім орендної плати, орендатор приймає
участь у витратах орендодавця по утриманню житлового фонду та прибудинкової
території, пропорційно займаємої площі. Сума оплати на дату укладення договору
складає 25,55 грн.

Після закінчення квартальних звітних
періодів здійснюється перерахунок по фактичним витратам.

Пред'являючи вимогу про стягнення
суми заборгованості з оплати експлуатаційних витрат, позивач посилається на
порушення відповідачем умов договору оренди №261 від 10.01.2007р.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання,
то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір оренди №261 від
10.01.2007р. не містить в собі строків, визначених сторонами для оплати
орендарем експлуатаційних витрат. Згідно з матеріалів справи вбачається, що на
адресу відповідача до пред'явлення позову до суду не направлялась вимога про
сплату заборгованості з оплати експлуатаційних витрат у розмірі 508грн.82коп.

В матеріалах справи відсутні та
суду не надані докази правомірності і обґрунтованості пред'явлення до стягнення
суми заборгованості з оплати експлуатаційних витрат у розмірі 508грн.82коп.

Тому суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з оплати експлуатаційних витрат у розмірі
508грн.82коп.

Крім того, у зв'язку з невиконанням
відповідачем обов'язку щодо повернення орендованого майна у зв'язку із
закінченням строку дії договору №261 від 10.01.2007р. позивачем заявлена вимога
про примусове звільнення приміщення загальною площею 34,9м2, розташованого за
адресою: м. Донецьк,АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна” та ст. 785 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 27 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від
14.03.1995р. (із змінами та доповненнями)
наслідком припинення дії договору є обов'язок орендаря повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно зі статтею 785 Цивільного
кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно статті 795 Цивільного
кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Наведена норма передбачає прямий
обов'язок орендаря повернути орендоване майно у разі припинення договору. При
цьому, повернення майна не пов'язується з фактичним використанням орендарем
майна на момент його повернення. Перебування в спірному приміщення іншої особи
не позбавляє орендаря обов'язку повернути орендодавцеві це приміщення.

Факт припинення договору оренди  №261 від 10.01.2007р. встановлений рішенням
господарського суду Донецької області від 16.11.2007 року у справі №24/179, яке
на скасоване, набрало чинності та є обов'язковим на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом
України та Законом України „Про виконавче провадження”.

Таким чином, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог в частині примусового звільнення приміщення
загальною площею 34,9м2, розташованого за адресою: м. Донецьк,АДРЕСА_1

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь
у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського
району міста Донецька” м. Донецьк до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1м.
Донецьк про стягнення 6253грн.47коп.; примусове звільнення приміщення загальною
площею 34,9м2, розташованого за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, підлягають
задоволенню частково.

Суд присуджує до стягнення суму
заборгованості з орендної плати за період з серпня 2007р. по липень 2008р. в
розмірі 5625грн.01коп., зобов'язує відповідача примусово звільнити приміщення
загальною площею 34,9м2, розташованого за адресою: м. Донецьк,АДРЕСА_1 У
задоволенні решти вимог слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу
в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись положеннями
Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” №543/96-ВР від
22.11.1996р., статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36,
49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району міста Донецька”
м. Донецьк до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1м. Донецьк про стягнення
6253грн.47коп.; примусове звільнення приміщення загальною площею 34,9м2,
розташованого за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 (83050,   м.
Донецьк,АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) звільнити приміщення загальною площею 34,9м2,
розташованого за адресою: м. Донецьк,АДРЕСА_1

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1(83050,   м.
Донецьк,АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства “Служба
єдиного замовника Ворошиловського району міста Донецька” (83000,                  м. Донецьк, вул. Постишева,
буд, 70, ) суму заборгованості з оплати орендної плати за період
з серпня 2007р. по липень 2008р. в розмірі 5625грн.01коп., суму державного мита
в розмірі 176грн.75коп., суму витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 106грн.14коп.

У задоволенні вимог про стягнення заборгованості
з оплати експлуатаційних витрат у розмірі 508грн.82коп. - відмовити.

Видати накази після набрання
чинності рішенням.

В судовому засіданні від
01.10.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття  до Донецького апеляційного господарського
суду.

Суддя