ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" жовтня 2008 р. Справа № 11/270-08

За позовом Приватного підприємства виробничо –комерційної фірми

«Лад», м. Васильків

до Управління з питань економіки та власності Васильківської

міської ради, м. Васильків

про визнання договору оренди недійсним

Суддя –Мальована Л.Я.

позивач –не з’явився

Представники:

відповідач –Змаєва О.Є. –юр., дов. №

384/01-03 від 27.03.2008 р.

Сіра Л.М. –нач.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди № 52 від 10.10.2006 р., укладеного з відповідачем на частину нежитлового приміщення по вул. Соборній, 64 в м. Васильків Київської області.

Відповідач в судовому засіданні подав доповнення до відзиву, в яких просить суд відмовити позивачу у позові повністю, оскільки договір, який просить позивач визнати недійсним закінчився 31.05.2007 р., станом на день розгляду справи позивач займає приміщення та використовує його для здійснення своєї підприємницької діяльності, а саме, торгівля автозапчастинами –безпідставно. Постановою КМАГС від 18.09.2008 р. було задоволено апеляційну скаргу відповідача по справі № 9/128-08 про стягнення заборгованості за орендну плату в сумі 18 419 грн. 04 коп. з позивача по вул. Соборній, 64 в м. Васильків Київської області.

Позивач в засідання суду не з’явився без поважних причин, про що був належним чином повідомлений судом, не виконав вимоги суду, викладені в ухвалі від 01.10.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що договір № 52 від 10.10.2006 р. належить визнати недійсним, оскільки до укладання основного договору має бути запропонований проект договору. Всупереч п. 2.1 договору та ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»до договору не було подано додатку, який підтверджує розмір площі орендованого об’єкту, тобто неузгодження цільового призначення об’єкту, а також його площі, що впливає на кінцевий результат орендної плати. Орендодавець односторонньо встановив розмір орендної плати, який з ним погоджено не було. Враховуючи розбіжності, які виникли між сторонами стосовно призначення об’єкту оренди, стало спірним питання доказу розміру загальної площі об’єкта оренди і стала неузгодженою орендна плата. Орендодавець пред’явив для підписання основний договір всупереч порядку укладання господарського договору передбаченого ст. 181 ГК України. Підписаний договір № 52 від 10.10.2006 р. розглядався як проект договору, оскільки на останній сторінці є надпис з протоколом розбіжностей. Акт приймання –передачі за новим договором відсутній, що суперечить ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Тому позивач вважає, що дія попереднього договору оренди № 226 від 01.11.2004 р. зберігає свою юридичну силу і чинна по теперішній час. Підстав, передбачених ст. 291 ГК України для припинення не було. Строк дії договору № 226 від 01.11.2004 р. закінчився 31.05.2007 р., а відповідно до ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»сторони заяв не подавали, то дія його вважається пролонгованою на той самий термін і на тих самих умовах, а договір № 52 від 01.10.2006 р. є неукладеним, оскільки не було досягнуто згоди стосовно розміру орендної плати, що є істотною умовою договору.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючи на те, що 01.11.2004 р. між сторонами був укладений договір оренди № 226 на нежитлове приміщення по вул. Соборній, 64 в м. Васильків Київської області з терміном дії до 01.06.2005 р. В подальшому до договору була укладена додаткова угода про продовження терміну дії договору з 01.06.2005 р. по 31.05.2006 р.

19.05.2006 р. позивач подав заяву до Васильківської міської ради про продовження терміну дії договору оренди. Рішенням сесії міської ради від 17.08.2006 р. № 17-07-У було продовжено договір № 226 від 01.11.2004 р. терміном на 364 дні, тобто до 31.05.2007 р.

Однією з підстав переукладення договору оренди стала ст. 118 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. № 489-У, в якій визначено, що орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до дії ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Договори оренди, укладені до 01.01.2007 р. у шестимісячний термін підлягають обов’язковому перегляду відповідно до встановленої норми, тому був направлений типовий договір № 52 від 10.10.2006 р. на укладення з позивачем.

Однак, як свідчать матеріли справи, рішенням шістнадцятої сесії Васильківської міської ради від 26.01.2006 р. № 10-16 «Про оприлюднення проекту рішення міськради про Методику розрахунку і порядок використання орендної плати та орендні ставки за користування комунальним майном територіальної громади міста Василькова»в газеті «Життя і слово»№ 35 від 03.05.2006 р. було оприлюднено дане рішення з метою одержання пропозицій та зауважень щодо розрахунків орендної плати. На протязі місяця не надійшло жодного зауваження та жодної пропозиції, тому 23.06.2006 р. рішенням п’ятої позачергової сесії міськради № 04-05/п/ч-у було затверджено Методику розрахунку і порядок використання орендної плати за оренду комунального майна та розмір орендних ставок за користування комунальним майном територіальної громади міста Василькова.

Публікація в газеті є загальновідомим фактом, тому посилання позивача на зміну методики розрахунку орендної плати, яким погіршується становище орендаря є безпідставними, оскільки про їх зміну позивачу було відомо. Зміна обставин договору оренди виникала наслідок зміни кон’юнктури на ринку товарів, наданні послуг.

Що стосується послання позивача на перегляд експортної оцінки, то 10.08.2006 р. та 29.11.2006 р. на засіданні профільної комісії з питань приватизації, контролю за виконанням інвестиційних зобов’язань та з питань регуляторної політики був запрошений особисто позивач.

Рішенням десятої сесії Васильківської міської ради V скликання від 10.10.2006 р. № 02-22-10-V було затверджено експертну оцінку по вул. Володимирській, 13 в м. Васильків Київської області, яку орендує позивач.

Таким чином, відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтується позовна заява, не подав належних доказів щодо протоколу розбіжностей, а саме, що ним вони подавались, суд вважає за доцільне в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Мальована Л. Я.