СУД
Постанова

Іменем України

11
червня 2008 року

Справа
№ 2-7/2735-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Прокопанич
Г.К.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_2, довіреність
№ 1281 від 05.03.08,  суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

позивача: ОСОБА_3, довіреність № 1281 від
05.03.08,  суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1;

відповідача:
Руденко Максима
Юрійовича, довіреність № 01 від 22.04.08,
товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д";

відповідача: Руденко Наталії Юріївни, довіреність
№ 02 від 22.04.08,  товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д";

розглянувши апеляційну
скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від
06 травня 2008 року у справі № 2-7/2735-2008

за
позовом           суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д"

(вул.
Набережна ім. Леніна/пров. Чорноморський, 27/1, місто Ялта, Автономна
Республіка Крим, 98600)

(вул.
Калінова, буд. 66, кв. 98, місто Дніпропетровськ, 49087)

(вул.
Сташкова, 9а/3 місто Павлоград, Дніпропетровська область, 51400)

про
усунення перешкод в
користуванні приміщенням, спонукання до виконання певних дій;

за
зустрічним позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д"

до
суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про
розірвання договору
оренди нежитлового приміщення та стягнення 49202,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Автономної республіки
Крим від  06 травня 2008 року у справі №
2-7/2735-2008  (суддя Дворний І.І.) у
позові  суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д"  про усунення
перешкод в користуванні приміщенням, спонукання до виконання певних дій  відмовлено. Зустрічний позов задоволено
частково. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 31 травня 2007
року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, стягнуто з
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д"
неустойку у розмірі 5244,23 грн., заборгованість по сплаті комунальних
послуг у розмірі 38508,31 грн., 542,52 грн. державного мита та 118,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.  В іншій частині зустрічного позову
відмовлено.

Не погодившись з
постановленим судовим актом, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернулась з  апеляційною скаргою, в якій
просить  рішення  господарського суду Автономної республіки
Крим від  06 травня 2008 року скасувати
та прийняти нове, яким  первісний позов
задовольнити, у зустрічному позові - відмовити з тих підстав, що  рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права, при невірному застосуванні норм Господарського
кодексу України,  оскільки  Орендодавець - товариство з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д" всупереч умовам договору   від 31 травня 2007 року без попередження
зайняв орендоване суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 приміщення, не
повідомивши її про це.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д", заперечуючи на апеляційну скаргу
зазначає, що суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1  не вносила орендну плату протягом семи
місяців, таким чином, у відповідача
виникло право  відмовитись від
договору оренди нежитлового приміщення від
31 травня 2007 року  в односторонньому
порядку.

За клопотанням сторін
судочинство здійснювалось  російською
мовою.

На підставі статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши  справу, встановила наступне.

У березні  2008 року
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до господарського
суду  Автономної Республіки Крим з
позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д", просила
зобов'язати останнього усунути перешкоди у користуванні та забезпечити вільний
доступ у приміщення, яке розташовано   за
адресою: місто Ялта, вул. Набережна ім. Леніна/провулок Чорноморський, 27/1, а
також заборонити товариству з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д"  укладати договір
оренди  відповідного спірного приміщення  з третіми особами, посилаючись на  наявність договору оренди  від 31 травня 2007 року.

Відповідач  - товариство з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д"  заявив зустрічний
позов про  розірвання вищегзаданого
правочину, а також про стягнення збитків у розмірі  49202,68 грн., мотивуючи свої вимоги
неналежним виконанням  орендарем
зобов'язань за договором.

Уточнивши позовні
вимоги,  товариство з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д"
заявою  від 16 квітня 2008
року  просило  розірвати договір оренди нежитлового  приміщення від 31 травня 2007 року, укладений
між товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д"   та суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1  та стягнути з  відповідача заборгованість по орендній платі
за період з червня 2007 року по січень 2008 року у розмірі  7244,23 грн. та  за сплату витрат комунальних послуг у
розмірі                38508,31 грн.

Не визнаючи зустрічні
позовні вимоги, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1  посилається на відсутність підстав для
розірвання договору  та стягнення
заборгованості.

Оскаржуване рішення
мотивоване  загальними нормами про
зобов'язання та  відповідальність  про їх порушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає  задоволенню з огляду  на наступне.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що      одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом.

Відповідно до  526 Цивільного кодексу України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Згідно статті 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших  правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи
вбачається, що 31 травня 2007 року  між
сторонами було укладено договір  оренди,
об'єктом якого є нежитлове  приміщення
загальною площею 300,00 м2, розташоване  за адресою:
місто Ялта, вул. Набережна ім. Леніна/провулок Чорноморський, 27/1.

Згідно з пунктом 4.1,
4.2  договору, розмір  орендної плати  на дату його укладення складає 3000,00  грн. в місяць, у тому числі  НДС - 20 %.
Орендна плата сплачується орендарем , починаючи з дати підписання акту
приймання передачі.

Пунктом 4.4 договору
передбачено, що орендна плата вноситься Орендатором  незалежно від
наслідків  господарської  діяльності, щомісячно, авансом не пізніш 5
числа  звітного місяця.

Пунктом 5.5.1 договору
встановлено, що Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплатити
вартість  фактично спожитих комунальних
послуг та послуг за технічне обслуговування інженерного обладнання
внутрішньобудинкових та зовнішніх мереж на ділянці, яка  відведена
під орендований  об'єкт.

Пунктом 10.1 договору передбачена
відповідальність за невиконання або неналежне
виконання умов договору.

Пунктом 7.2 договору  встановлено, що  факт передачі об'єкту оренди
оформлюється  актом приймання передачі,
який підписується представниками Орендодавця та Орендаря з зазначенням
загального стану об'єкту оренди.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється фактична передача об'єкта орендарю у користування без складання
акта приймання передачі майна.

Підставою для задоволення
зустрічного  позову про розірвання
договору оренди нежитлового приміщення від 31 травня 2007 року  суд визнав
статтю 782 Цивільного кодексу України як наслідок порушення суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 зобов'язань за договором у частині сплати
орендної плати.

Статтею 611 Цивільного кодексу
України передбачено, що  у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема: припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором
або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Згідно  пункту 1 статті 651 Цивільного кодексу
України  зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Пунктом  3 статті
651 Цивільного кодексу України
передбачено, що  у разі  односторонньої  відмови
від  договору  у
повному обсязі  або  частково,
якщо  право  на
таку  відмову встановлено
договором  або  законом,
договір  є  відповідно  розірваним
або зміненим.

Однак, як було зазначено
вище, стаття 782 Цивільного кодексу України передбачає, що  наймодавець
має  право  відмовитися
від договору найму і вимагати
повернення  речі,  якщо
наймач  не  вносить
плату   за користування річчю
протягом трьох місяців підряд.

У
разі  відмови  наймодавця
від договору найму договір є розірваним з моменту одержання  наймачем
повідомлення  наймодавця про
відмову від договору.

У відповідності
зі статтею 33 Господарського процесуального Кодексу  України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своєї правової  позиції про
попередження про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від
31 травня 2007 року позивач за зустрічним позовом надав лист  № 01 від 07 грудня 2007 року.

Однак, зазначений лист не може  бути визнаний актом відмови від договору у
розумінні статті 782 Цивільного кодексу України.

Крім того, товариством з обмеженою
відповідальністю "СЕЛТО-Д"  не
надано доказів належного вручення вищезгаданого листа  адресату, оскільки відмітка про  отримання кореспонденції вчинена невідомою
особою.

Також, станом  на 12.03.2008 заборгованість суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за орендну плату перед  орендодавцем становила менш ніж за 3 місяця.

З матеріалів справи  вбачається, що 12 грудня 2007 року  (квитанція                     № 11372.52.1 на суму
9835,00  грн.) та 30.01.2008 (квитанція №
17992.217.4 на суму 300,00 грн.)  позивач
- суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
сплатила орендну плату за період з червня по грудень 2007 року.

За
квитанцією № 8282.100.1 від 11.12.2007 позивачем була внесена   часткова
оплата  за оренду у сумі   10 000,00 грн.

За таких обставин  судова колегія вважає хибним висновок суду
першої інстанції про розірвання  договору  саме на підставі статті  782 Цивільного кодексу України та про
стягнення неустойки,  передбаченої
статтею 785 Цивільного кодексу України,
оскільки  вищезгадана неустойка
є  наслідком лише припинення договору.

Не відповідає  дійсним
правовідносинам сторін  і рішення
суду у частині стягнення заборгованості
з комунальних платежів з огляду на наступне.

Згідно пункту 4.6 договору  вартість
комунальних послуг, електричної енергії, гарячого та холодного
водооснащення, опалення, вивозу сміття, витрат на   утримання прибудинкової домової території,
вартість  послуг за технічне забезпечення
інженерного обладнання  і
внутришньобудинкових мереж не входить  до
орендної плати та сплачується окремо за рахунками, які  надаються Оредодавцем.

Позивачем не надано суду  належних
доказів виконання ним умов договору про направлення рахунків на сплату
вартості  комунальних та інших послуг
відповідачеві.

Лист № 01 від 15 квітня 2008
року,  на думку  колегії, не може  свідчити
на користь  правової позиції
товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д", оскільки надісланий
після порушення провадження  у справі.

Отже, на час звернення товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д" до суду з позовом про стягнення
заборгованості доказів про порушення права позивача суду не надано, тому вимоги
не можуть  бути визнані обгрунтованими.

Вищенаведене, однак, не позбавляє
товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д"  можливості захисту права, яке він вважає
порушеним, шляхом звернення з новим позовом.

За таких обставин  договір оренди  нежитлового приміщення від 31 травня 2007
року  є діючим, тому порушене право
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  на користування приміщенням
підлягає захисту.

Судова колегія не може прийняти до
уваги доводи представників позивача за зустрічним позовом стосовно того, що
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 не надала суду доказів неможливості  доступу в орендоване приміщення, оскільки, як  свідчать матеріали справи, позивач звернувся
з заявою до суду  у  березні 2008 року, і на той час  вона
вже була позбавлена можливості користування орендованим майном, що  відповідачем не заперечувалось.

Відповідно до частини 5 статті 49
Господарського  процесуального кодексу
України  суми, які підлягають сплаті  за проведення судової експертизи, послуги
перекладача адвоката, витрати  на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  та інші витрати, пов'язані  з розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача; при
відмові в позові - на позивача.

З врахуванням вищенаведеного з
відповідача на користь позивача підлягають стягненню здійсненні нею
витрати  зі сплати державного мита  у сумі 400 грн.  та 118 грн. на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.(т.1 а.с.4-5; т.2 а.с. 109).

Керуючись статтями 101, пунктом 3
статті 103,  пунктом 4 частини 1 статті
104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задовольнити.

2. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 06 травня 2008 року у справі №
2-7/2735-2008  скасувати.

3. Позов суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д"  про усунення
перешкод в користуванні приміщенням, спонукання до виконання певних дій  задовольнити.

4. Зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д"   усунути перешкоди у користуванні приміщенням
та забезпечити безперешкодний  доступ
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до об'єкту оренди, що знаходиться у місті Ялта, вул. Набережна
ім. Леніна/провулок Чорноморський, 27/1.

5. У задоволенні зустрічного позову  товариства з обмеженою відповідальністю
"СЕЛТО-Д" до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди нежитлового приміщення та стягнення 7244,23 грн.
заборгованості  та 38508,31 грн. витрат на
комунальні послуги  відмовити.

6. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕЛТО-Д"
(місто Ялта, вул. Набережна ім. Леніна/провулок Чорноморський, 27/1, р/р  5011 в КРУ Приватбанк м.
Сімферополя, МФО  384436,  ОКПО 23433233) на користь  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 400 грн. витрат державного мита та 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7. Доручити  Господарському суду Автономної Республіки
Крим видати накази .

Головуючий
суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
І.В. Антонова

О.Л. Котлярова