КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2008                                                                                           № 30/19

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрінвестбуд" Державного управління справами

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.07.2008

у справі № 30/19

за позовом                               Державного підприємства "Укрінвестбуд" Державного управління справами

до                                                   Українського молодіжного аерокосмічного об"єднання "Сузір"я"

третя особа            Державне управління справами

про                                                  розірвання договору оренди

за участю представників сторін:

від позивача Андрійчук О.В. – дов. від 31.12.2007

Дяченко Т.В. – дов. № 313 від 23.10.2008

від відповідача Бочковький А.С. – дов. від 01.11.2006

від третьої особи Маруда С.С. – дов. від 26.08.2008

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Укрінвестбуд” Державного управління справами (надалі – позивач, апелянт) в грудні 2005 року звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Українського молодіжного аерокосмічного об’єднання „Сузір’я” (надалі – відповідач) про розірвання договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 та додаткової угоди № 1 від 30.04.2004, укладеної між ДП „Укрінвестбуд” та УМАКО „Сузір’я”.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.09.2006 до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Державне управління справами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.07.2008р. у справі № 30/19 в позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про розірвання договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 та додаткової угоди № 1 від 30.04.2004, укладеної між ДП „Укрінвестбуд” та УМАКО „Сузір’я”, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки прострочення сплати орендної плати з боку відповідача виникло з вини позивача, який із запізненням виставляв рахунки-фактури для сплати орендної плати. Крім того, місцевий суд дійшов висновку, що твердження позивача про непроведення відповідачем робіт по поточному ремонту орендованих об’єктів спростовуються матеріалами справи та висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Державне підприємство „Укрінвестбуд” Державного управління справами, не погоджуючись з рішенням суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою № 211 від 18.07.2008, в який просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 16.07.2008р. у справі № 30/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а саме: розірвати договір оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 та додаткову угоду № 1 від 30.04.2000.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.07.2008р. у справі № 30/19 – без змін.

Представники апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу позивача підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні 21.10.2008 судом на підставі ч.3 ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 11.11.2008.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, 01.12.2000 між будинком відпочинку „Пуща-Водиця” (як орендодавцем) та УМАКО „Сузір’я” (як орендарем) був укладений договір оренди приміщень № 10, відповідно до умов якого орендодавець здає, а орендар приймає у тимчасове користування об’єкти оренди (приміщення будинків в кількості 21 об‘єкта з інвентарем, обладнанням і допоміжними приміщеннями – 4 109,7 кв.м та земельна ділянка – 85 305,86 кв.м.), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 85 (розділ 1 договору).

Вказані об’єкти оренди передані відповідачу з метою організації роботи по оздоровленню молоді і дітей, здійсненню заходів щодо пропаганди та освіти, згідно статуту УМАКО „Сузір’я”.

Пунктом 4.1 договору визначено, що строк оренди становить десять років з моменту підписання акту прийому-передачі об’єктів оренди представниками двосторонньої комісії і діє до 31.12.2010 року.

Згідно акта прийому-передачі від 07.12.2000 (т.1, а.с.а.с. 29-43) орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування строком на десять років під матеріальну відповідальність 21 об’єкт із 22-х, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 85.

Відповідно до розпорядження керівника Державного управління справами № 137 від 19.03.2003 „Про передачу будівлі та споруди дитячих садків за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 85-а в управління Державному підприємству „Укрінвестбуд” будівлі та споруди дитячих садків будинку відпочинку „Пуща-Водиця”, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул. Вишгородська, 85-а (та є об'єктами оренди за договором оренди приміщень № 10 від 01.12.2000) було передано з балансу будинку відпочинку „Пуща-Водиця” на баланс Державного підприємства „Укрінвестбуд” Державного управління справами.

Розпорядженням керівника Державного управління справами № 716 від 20.10.2003 „Про видачу свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна” (т. 1 а.с. 50) вирішено оформити та видати Державному підприємству „Укрінвестбуд” свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна згідно з додатком, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 85-а.

Згідно свідоцтв про право власності на нежитловий будинок серії НБ № 000104, серії НБ № 000105, серії НБ № 000106, серії НБ № 000107, серії НБ № 000108, серії НБ № 000109, серії НБ № 000110, серії НБ № 000111 від 20.10.2004, виданих Державним управлінням справами Президента України, спірні будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 85-А, були оформлені за Державним підприємством „Укрінвестбуд” на праві загальнодержавної власності (т.1 а.с. а.с.с 76-83).

У зв'язку з передачею на баланс Державному підприємству „Укрінвестбуд” будівель та споруд дитячих садків будинку відпочинку „Пуща-Водиця” сторонами по справі 30.04.2004 було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000.

Згідно довідки ДП „Укрінвестбуд” № 134 від 16.03.2006 об'єкти, які є предметом договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 та додаткової угоди № 1 від 30.04.2004, станом на 01.04.2006 знаходяться на балансі ДП „Укрінвестбуд”.

Згідно з п. 5.1 договору № 10 від 01.12.2000 розмір орендної плати за здані в оренду об'єкти визначається за домовленістю сторін згідно додатку № 2. Розрахунок орендної плати з урахуванням ПДВ є додатком цього договору і має однакову з ним юридичну силу.

Розмір орендної плати за місяць (з ПДВ) становив 1 145,96 грн. (додаток № 2 до договору оренди).

Додатковою угодою № 1 від 30.04.2004 сторонами було погоджено орендну плату в розмірі 1 334,00 грн. в місяць (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 5.3. договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000, встановлений порядок сплати орендної плати, відповідно до якого орендна плата сплачується орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий орендодавця до 5 числа поточного місяця.

Як встановлено судом, між сторонами склався наступний порядок розрахунків по орендній платі:

- орендна сплата сплачується за минулий період;

- в кінці кожного місяця позивач надає відповідачеві акт виконаних робіт для підписання та рахунок-фактуру для сплати;

- відповідач підписує акт виконаних робіт та на підставі цього акту та рахунку-фактури здійснює оплату орендної плати;

- у виставлених рахунках позивач здійснює коригування орендної плати на індекс інфляції.

Таким чином, позивачем самостійно визначалась сума орендної плати, а відповідачем орендна сплата сплачувалась після отримання рахунків позивача, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 01.05.2004 по 01.02.2008, рахунками-фактурами за період з 01.05.2004 по 01.02.2008, а також платіжними дорученнями про оплату орендної плати на підставі виставлених рахунків за період з 01.05.2004 по 01.03.2008 (копії названих документів наявні в матеріалах справи). Вказані обставини також не заперечуються позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2005 позивачем із значною затримкою було виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000002 (за 14 місяців оренди) на суму 22 411,2 грн., що не заперечується останнім.

Відповідно до ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскільки позивач із простроченням (14 місяців) надав відповідачу документи для сплати орендної плати, тобто не вчинив необхідних дій для належного виконання зобов'язання, то відповідач, в свою чергу, правомірно відстрочив сплату орендної плати за липень-вересень 2005.

Матеріалами справи підтверджено, що сума орендної плати за 14 місяців була сплачена відповідачем платіжним дорученням № 164 від 01.06.2005 на суму 9 604,80 грн. (в т. ч. ПДВ) та платіжним дорученням № 361 від 20.10.2005 на суму 12 806,40 грн. (в т. ч. ПДВ).

Крім того, за наступні періоди позивачем було надано рахунки: № СФ-0000005 від 29.07.2005 (за липень 2005); № СФ-0000008 від 31.08.2005 (за серпень 2005р.); № СФ-00000010 від 30.09.2005 (за вересень 2005р.). Вказані рахунки в сумі 4 800,24 грн. (в т. ч. ПДВ) були оплачені платіжним дорученням № 361 від 20.10.2005.

За період з 31.01.2006 по 10.03.2006 позивачем було виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000006 від 28.02.2006 на суму 1 985,65 грн. (в т. ч. ПДВ), який відповідач отримав також з простроченням та сплатив платіжним дорученням № 93 від 03.04.2005.

За період з 29.12.2006 по 28.02.2007 позивачем було виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000003 від 31.01.2007 на суму 2 162,23 грн., який сплачено відповідачем платіжним дорученням № 45 від 29.03.2007.

За період з 31.07.2007 по 11.10.2007 позивачем було виставлено наступні рахунки-фактури: №СФ-0000026 від 31.08.2007 на суму 2 285,87 грн. (в т. ч. ПДВ), який відповідач отримав 04.10.2007 та № СФ-0000027 від 28.09.2007 на суму 2 336,16 грн. (в т. ч. ПДВ), який відповідач отримав 26.11.2007. Ці рахунки були сплачені відповідачем платіжними дорученнями № 331 від 11.10.2007 та № 384 від 30.11.2007.

За період з 29.12.2007 по 13.03.2008 позивачем було виставлено наступні рахунки-фактури: № СФ-0000003 від 31.01.2008 на суму 29 674,57 грн. (в т. ч. ПДВ)., який відповідач отримав 29.02.2008 та . № СФ-0000004 від 29.02.2008 на суму 30 475,79 грн. (в т. ч. ПДВ), який відповідач отримав 04.03.2008.В цих рахунках, позивач з порушенням умов договору оренди самостійно підвищив оренду плату за орендовані об'єкти. Вказані рахунки були сплачені відповідачем за ціною згідно договору оренди платіжними дорученнями № 471 від 13.03.2008 та № 472 від 13.03.2008.

Відповідно до акту звірки розрахунків між сторонами за період з 01.01.2005 по 30.11.2005 станом на час звернення ДП „Укрінвестбуд” із вказаним позовом заборгованості по орендній платі та іншим платежам у УМАКО „Сузір'я” перед ДП „Укрінвестбуд” не було.

Відповідно до акту звіряння взаєморозрахунків між ДП „Укрінвестбуд” та УМАКО „Сузір'я” за період з 01.11.2006 по 30.11.2007 станом на кінець 2007 року заборгованість у УМАКО „Сузір'я” по сплаті орендної плати відсутня.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність доводів позивача щодо істотного порушення відповідачем умов договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 в частині сплати орендної плати.

Посилання апелянта на ту обставину, що у відповідності до постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 „Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна” та орендні ставки за використання нерухомого державного майна збільшилися з 1% до 5% судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки вказана обставина не є підставою для дострокового розірвання договору (а за певних умов може бути підставою для внесення змін до чинного договору оренди).

Місцевим судом також підставно визнано необґрунтованими доводи позивача про те, що надані в оренду споруди відповідачем не використовується та за час оренди з 2000 року роботи по утриманню технічного стану будівель не виконуються, а територія занедбана. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Посилання позивача на акти від 16.05.2005 та від 09.02.2006 (т. 1 а.с.а.с. 145-146), складені комісією працівників ДП „Укрінвестбуд” про те, що будівлі, споруди та територія відповідачем не використовується, роботи по підтриманню технічного стану будівель не виконуються та територія занедбана, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

В матеріалах справи наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи № 92 від 16.04.2008 (т.2, а.с.а.с. 12-34), відповідно до якого встановлено:

- об’єкти нерухомого майна, розташовані по вул. Вишгородська, 85 у м. Києві, перебувають у доброму технічному стані;

- об’єкти нерухомого майна, розташованого по вул. Вишгородська, 85 у м. Києві, станом на момент проведення дослідження, не перебувають в аварійному стані.

Крім того, експертизою встановлено, що будівельні роботи по капітальному та поточному ремонту орендованих об'єктів проводились відповідачем в основному в 2004-2006 роках, а також в 2008 році (тобто на момент складення позивачем актів перевірки використання орендованих об'єктів).

Наявність фактичного виконання ремонтно-будівельних та пусконалагоджувальних робіт на об‘єктах орендованого майна підтверджується представленими на дослідження копіями Актів приймання виконаних підрядних робіт, які узгоджені на підписані замовником та підрядником (стор.41 висновку). На момент проведення експертизи в приміщеннях будівель спального корпусу № 2 (№ 16) та спального корпусу № 4 (№ 19) проводились ремонтно-будівельні роботи по усуненню наявних пошкоджень в конструктивних елементах та подальшому влаштуванню нових опоряджувальних покриттів (стор. 41 висновку).

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідачем належним чином проводились будівельні роботи та поточний ремонт орендованих об’єктів та ці об’єкти в аварійному стані не перебувають.

Статтею 651 ЦК України встановлено:

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч.3 ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Судова колегія дійшла висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору оренди приміщень № 10 від 01.12.2000 та заподіяння шкоди внаслідок затримок по сплаті орендної плати з боку відповідача.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та доводи відповідача, позивачем суду не надано.

За таких обставин судова колегія вважає, що місцевим судом підставно та обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.07.2008 р. по справі № 30/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Укрінвестбуд” Державного управління справами залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.07.2008 р. у справі № 30/19 за позовом Державного підприємства „Укрінвестбуд” Державного управління справами до Українського молодіжного аерокосмічного об’єднання „Сузір’я” – без змін.

2. Матеріали справи № 30/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді