ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.11.08
Справа  № 2/122-2454

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                      Мурської
Х.В.

суддів                                                          Давид
Л.Л.

Кордюк
Г.Т.

При
секретарі судового засідання
Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Дочірньої
компанії «Укртрансгаз», яку представляє філія Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»в особі відділення Богородчанського лінійного
виробничого управління магістральних газопроводів, смт. Богородчани, без номера
від 16.08.2008р.

на
рішення Господарського
суду Тернопільської області від 05.08.2008 р.

у
справі № 2/122-2454,
суддя Колубаєва В.О.,

за
позовом Дочірньої
компанії «Укртрансгаз», яку представляє філія Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»в особі відділення Богородчанського лінійного
виробничого управління магістральних газопроводів, смт. Богородчани

до
Відкритого
акціонерного товариства «Колиндянський концентратно-дріжджовий комбінат», с.
Колиндяни Тернопільської області

про
стягнення боргу в
сумі 1 369, 49 грн.

за
участю представіників

від
позивача: Ткачук О.В. - представник;

від
відповідача: не з'явились.

Розпорядженням
голови Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2008р. в склад
колегії внесено зміни, замість судді Краєвської М.В. введено суддю Давид Л.Л.

На
клопотання позивача здійснюється фіксування судового процесу технічними
засобами.

Рішенням
Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2008 р. у задоволенні
позовних вимог Дочірньої компанії «Укртрансгаз», яку представляє філія
Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз»в особі відділення
Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів
про стягнення з рахунку Відкритого акціонерного товариства «Колиндянський
концентратно-дріжджовий комбінат»боргу в сумі 1 369, 49 грн. відмовлено у
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не
погоджуючись з даним рішенням суду, позивач звернувся до Львівського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення місцевого господарського суду у даній справі та прийняти нове
судове рішення, яким позов задоволити, мотивуючи свої доводи порушеням судом
першої інстанції норм матерального та процесуального права.

Ухвалою
Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2008 року розгляд
апеляційної скарги відкладався, позивача було зобов'язано подати суду
документально підтверджений, розгорнутий розрахунок позовних вимог за спірний
період, зокрема, відобразити  суму
наданих послуг та суму фактично сплачених відповідачем коштів (помісячно).

На
виконання вимог ухвали суду позивачем подано розгорнутий розрахунок позовних
вимог, наявний в матеріалах справи на аркуші № 43, який відображає суму наданих
послуг по транспортуванню природного газу та його об'єм за період з 01.01.2005р.
по 31.07.2008р. без зазначення оплати відповідачем цих послуг. Крім того,
подано рахунки-фактури за період з 2001р. по лютий 2008р., датовані
02.10.2008р. та довідку Богородчанського ЛВУМГ, згідно якої станом на
01.01.2005р. заборгованість у відповідача відсутня.

15
жовтня 2008р. відповідач в судове засідання не з'явився, подав на розгляд суду
акт звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 01.01.2005р. по
31.07.2008р., який був предметом дослідження в суді першої інстанції (а.с. 91),
з якого вбачається, що станом на 01.01.2005р. у відповідача наявна дебіторська
заборгованість в розмірі 1013, 96 грн., а
станом на січень 2008р. у відповідача заборгованість відсутня. Даний акт
підписаний обома сторонами та скріплений відбитками їх печаток.

Враховуючи
те, що відповідач заперечує борг по оплаті наданих йому позивачем послуг за
спірний період, а акт звірки взаєморозрахунків не може бути розцінений судом як
незаперечний доказ в підтвердження наявності боргу чи його відсутності, розгляд
справи було відкладено на 05.11.2008р. з метою витребування додаткових доказів
у справі. Відповідача було зобов'язано подати суду: -
документально-обгрунтований відзив на апеляційну скаргу; - докази оплати
наданих позивачем послуг по транспортуванню природного газу  за період з червня 2005р. по січень 2008р.

5
листопада 2008р. відповідач в судове засіданні не з'явився. Однак, на виконання
вимог ухвали суду від 15.10.2008р. подав суду оригінали платіжних доручень за
період з червня 2005р. по січень 2008р. про сплату наданих позивачем послуг по
транспортуванню природного газу за цей період.

В
судовому засіданні 05.11.2008р., фіксування якого здійснювалось технічними
засобами на клопотання представника позивача, останній підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, наполягає на наявності боргу відповідача за
надані ним послуги.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши зібрані докази, Львівський апеляційний господарський
суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід
відмовити, рішення Господарського суду Тернопільської області у даній справі
-залишити без змін, виходячи з наступного.

Дочірня
компанія «Укртрансгаз», яку представляє філія Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»в особі відділення Богородчанського лінійного
виробничого управління магістральних газопроводів звернулась до господарського
суду з позовом до ВАТ «Колиндянський концентратно-дріжджовий комбінат» про
стягнення з останнього 1 369, 49 грн.
боргу, з яких: 930, 30 грн. основний борг за надані послуги по
транспортуванню природного газу за період з червня 2005р. по січень 2008р.
(розрахунок а.с. 43) згідно договору № 2-Ч від 23.01.2002р., 86, 78 грн. -пеня,
13, 74 грн. -  - три відсотки річних та  338, 67 грн.
втрати від інфляції.

З
матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного між ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»в особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» в
особі відділення Богородчанського лінійного виробничого управління
магістральних газопроводів та ВАТ «Колиндянський концентратно-дріжджовий
комбінат» договору № 2-Ч від 23.01.2002р. на транспортування природного газу та
додаткової угоди № 9 від 01.01.2003р., позивач у спірному періоді надавав
відповідачу послуги з транспортування природного газу.

Як
передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав
виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та
інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються і приписи частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно
з ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Згідно
з ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно
зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

У
відповідності до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно
з ч.1, ч.2, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України  суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

В
судовому засіданні представник скаржника наголосив на тому, що відповідно до
умов п. 4 додаткової угоди  від
01.01.2003р. кошти, що надходять від Замовника, у першу чергу спрямовуються на
погашення заборгованості за минулі періоди. Таким чином, на переконання
скаржника, ним сплачені відповідачем грошові кошти підставно зараховувались на
погашення заборгованості, яка згідно акта звірки існувала станом на
01.01.2005р. Тому заявлена до стягнення сума боргу в розмірі 930, 30 грн.  фактично є заборгованістю за надані послуги
за період з червня 2005р. по січень 2008р., в стягненні якої місцевим
господарським судом безпідставно відмовлено з підстав пропуску строку позовної
давності.

Однак,
судова колегія не погоджується з даними твердженнями скаржника з огляду на
наступне.

Так,
п. 4 додаткової угоди  від 01.01.2003р.
сторони обумовили, що кошти, які надходять від Замовника, у першу чергу
спрямовуються на погашення заборгованості за минулі періоди (за умови наявності
заборгованості).

З
метою встановлення періоду виникнення даного боргу, судом апеляційної інстанції
розгляд справи неодноразово відкладався та витребовувались докази, які б
свідчили про період виникнення боргу.

Згідно
акта звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 01.01.2005р. по
31.07.2008р., який був предметом дослідження в суді першої інстанції (а.с. 91),
станом на 01.01.2005р. у відповідача наявна дебіторська заборгованість в
розмірі 1013, 96 грн.

Однак,
як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, поданих на вимогу суду
апеляційної інстанції (акт звірки за період з 01.01.2002р. по 31.12.2004р.,
бухгалтерські довідки позивача), заявлена до стягнення сума боргу в
наростаючому порядку виникла до 01.01.2003р. , тоді як додаткова угода № 9, на
яку покликається скаржник як на підставу своїх вимог, набрала чинності з
01.01.2003р.

За
таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні
позовних вимог, мотивуючи відмову спливом строку позовної давності.

Відповідно
до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У
відповідності до вимог ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно
до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно
зі ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно
до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач
не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б
з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та
обґрунтували неправомірність і безпідставність оскаржуваного рішення місцевого
господарського суду.

Враховуючи
вищенаведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої інстанції та задоволення вимог апеляційної
скарги.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський
апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 05.08.2008 року у справі № 2/122-2454 залишити без
змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому
господарському суду.

Головуючий-суддя
Мурська Х.В.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                   Кордюк
Г.Т.