ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.08 Справа № 8/357/08

Суддя

Позивач

Бердянська міська організація Всеукраїнської спіли автомобілістів, Запорізька область, м.Бердянськ

Відповідач

Бердянська міська рада, Запорізька область, м.Бердянськ

Суддя І.А. Попова

Представники

Позивача:

Святашов А.М., дов. від 16.07.2008 р.

Відповідача:

Сарабєєва Н.О., дов. від 03.07.2008 р.

Розглядаються позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно - основну будівлю (літ. А), основну будівлю (літ. Б), основну будівлю (літ. В), навіс (літ. Г) загальною площею 0,3360 га по вул. Лієпайська, 69-Б в м.Бердянськ.

Розгляд справи, призначений на 17.07.2008 р., відкладався до 08.09.2008 р., 22.09.2008 р. Строк вирішення спору продовжено в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 22.09.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до статуту Бердянської міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, позивач є юридичною особою, має самостійний баланс та можливість розпоряджатися власним майном. Бердянська міська організація Всеукраїнської спілки автомобілістів відповідно до статуту є правонаступником Бердянської організації “Автосоюз”. На підставі рішення № 284 від 04.07.1996 р. виконавчого комітету Бердянської міської ради, державного акту на право постійного користування землею від 04.07.1996 р. І-ЗІІ № 001813 Бердянській організації “Автосоюз” надана в постійне користування земельна ділянка загальною площею 0,33га. по вул. Лієпайська в м. Бердянську для розміщення та обслуговування автостоянки. На земельній ділянці позивачем з дотриманням необхідних будівельних норм збудовано окремі об’єкти нерухомого майна - основна будівля (літ. А), основна будівля (літ. Б), основна будівля (літ. В), навіс (літ. Г). Вказані об’єкти не були введені в експлуатацію, але будувалися згідно до відповідного проекту, на який ще у 1989 році були отримані необхідні технічні висновки. Як зазначає позивач, згідно технічного висновку будівлі відповідають санітарним та технічним нормам та знаходяться в задовільному стані, відповідають своєму функціональному призначенню та придатні до експлуатації. У відповідності до ст. 376 ЦК України просить визнати право власності на зазначене майно.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, позовні вимоги не визнав, про що пояснив представник в судовому засіданні 22.09.2008 р. В обґрунтування заперечень вказує, що земельна ділянка по вул. Лієпайська на підставі рішення № 284 від 04.07.1996 р. виконавчого комітету Бердянської міської ради передана в користування іншій особі – Бердянській організації “Автосоюз”. Зазначена земельна ділянка Бердянській міській організації Всеукраїнської спілки автомобілістів не передавалася в користування.

Заслухавши представників сторін, вивчивши наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню внаслідок наступного:

На підставі рішення від 04.07.1996 р. № 284 виконавчого комітету Бердянської міської ради Бердянській організації “Автосоюз” видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,33 га по вул.. Лієпайській в м. Бердянськ. Земельну ділянку надано в постійне користування для розміщення та обслуговування автостоянки.

Згідно статуту Бердянської міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів організація є правонаступником Бердянської організації “Автосоюз” Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Згідно до матеріалів інвентаризації на земельній ділянці площею 0,33 га по вул.. Лієпайська розташовано об’єкти нерухомості - основну будівлю (літ. А), основну будівлю (літ. Б), основну будівлю (літ. В), навіс (літ. Г).

Відповідно до ст. 376 ЦК України, приписами якої позивач обґрунтовує свої вимоги, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Лієпайській Бердянській міській організації Всеукраїнської спілки автомобілістів у встановленому законом порядку не надавалася. Нормами Земельного кодексу України встановлено, що право власності або право користування земельною ділянкою переходить (а не надається) до особи лише у випадку переходу права власності на будівлю або споруду. В усіх інших випадках, незалежно від майнового правонаступництва, право користування земельною ділянкою підлягає оформленню в порядку, визначеному Земельним кодексом України. Позивач наголошує на факті правонаступництва. Доказів звернення до відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення питання у встановленому законом порядку надання в користування земельної ділянки, позивач суду не надав.

По-друге, як передбачено п. 5.3 Статуту Бердянської міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів будівлі і споруди, обладнання, транспортні засоби, кошти, цінні папери та інше майно, що знаходиться на балансі міської організації, відносяться до колективної власності Всеукраїнської спілки автомобілістів, відчуженню та приватизації не підлягають і використовуються нею на правах оперативного управління для виконання статутних завдань.

Таким чином, суд вважає, що Бердянська міська організація Всеукраїнської спілки автомобілістів, в оперативному управлінні якого перебуває майно Спілки, не набуває права власності на таке нерухоме майно.

В задоволенні позовних вимог відмовляється.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 02 жовтня 2008 р.