ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"16" жовтня 2008 р.

Справа № 6/9-08-21

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Картере В.І.,

суддів:                               Жекова В.І.,
Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання
-Стогній С.Ю.

за участю представників:

від ОСОБА_1 та ОСОБА_2-не з'явився,
належним чином повідомлений,

від ОСОБА_3 -ОСОБА_4,

від ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”
-не з'явився, належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду
Одеської області від 13.05.2008р. про скасування заходів забезпечення позову

по справі № 6/9-08-21

за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2

до Іванова Валентина Іванова

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю
“Телерадіокомпанія “Ефір”

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу корпоративних прав від 04.12.2007р.

ВСТАНОВИВ:

21.01.2008р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до господарського суду Одеської області із позовом, в якому просили:

- розірвати договір купівлі-продажу 100%
корпоративних прав ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір” №2966, укладений 04.12.2007р.
з громадянином Республіки Болгарії ОСОБА_3;

- визнати право власності в
статутному капіталі ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір” за ОСОБА_2 розмірі 20%, за
ОСОБА_1 у розмірі 80%.

Також, в якості забезпечення позову,
позивачі просили накласти арешт на все майно та кошти ТОВ “Телерадіокомпанія
“Ефір” на суму 449 149,61 грн. і заборонити державним реєстраторам виконавчого
комітету Одеської міської ради провадити реєстрацію будь-яких змін до
установчих документів ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”.

В подальшому позивачі змінили позовні
вимоги та просили визнати недійсним договір купівлі-продажу 100% корпоративних
прав ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір” №2966, укладений 04.12.2007р. з громадянином
Республіки Болгарії ОСОБА_3 та повернути сторони в первісний стан. В якості
забезпечення позову, позивачі просили накласти арешт на все майно та кошти ТОВ
“Телерадіокомпанія “Ефір” на суму 449149,61 грн., а також заборонити державним
реєстраторам виконавчого комітету Одеської міської ради провадити реєстрацію
будь-яких змін до установчих документів ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.01.2008р. вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все майно та кошти ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір” на суму 449 149,61
грн., а також заборонено державним реєстраторам виконавчого комітету Одеської
міської ради здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих
документів ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”.

27.02.2008р. від позивачів надійшло
клопотання про зупинення провадження по даній справі у зв'язку із розглядом
господарським судом Одеської області справи №5/8-08-104 за позовом ТОВ “Ефір
ЛТД” до ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір” про спонукання укласти договори підряду
та поступки права вимоги на підставі угоди від 04.12.2007р., укладеної між
позивачами та відповідачем по даній справі.

27.02.2008р. ухвалою господарського
суду Одеської області від 27.02.2008р. провадження по даній справі зупинено до
вирішення господарським судом Одеської області справи №5/8-08-104 по суті.

23.04.2008р. від ОСОБА_3 надійшла
заява, де він посилаючись на припинення провадження по справі №5/8-08-104,
просив відновити провадження по даній справі та винести ухвалу, якою зняти
арешт з майна та грошових коштів, що належать ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.05.2008р. (суддя Демешин О.А.) скасовано заходи забезпечення
позову по даній справі, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від
23.01.2007р.

Вказану ухвалу мотивовано із
посиланням на те, що заходи забезпечення позову, передбачені ухвалою господарського
суду Одеської області від 23.01.2007р., можуть негативно вплинути на
господарську діяльність ТОВ “Телерадіокомпанія “Ефір”, яке не є відповідачем по
справі.

Не погоджуючись із даною ухвалою
місцевого господарського суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від
13.05.2008р.

Апеляційна скарга обґрунтована з
посиланням на те, що місцевий господарський суд, скасувавши заходи до
забезпечення позову по даній справі, які було вжито ухвалою господарського суду
Одеської області від 23.01.2007р., допустив порушення вимог ст. 66 ГПК України,
положень Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/611 від
23.08.1994р. “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення
позову” та Інформаційного листа Вищого господарського суду України “01-8/2776
від 12.12.2006р. “Про деякі питання практики забезпечення позову”.

Відзиву
на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на
підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування
господарським судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм
матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора
чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити
заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, умовою застосування заходів
до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у
відповідача, на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись
за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Окрім того,
особа яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність
засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом з урахуванням співвідношення права (інтересу),
про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається
накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні
дії.

Тобто, у разі пред'явлення позову
про розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав, в даному випадку
-договору купівлі-продажу права власності на 100% статутного капіталу
товариства, відповідним заходом до забезпечення позову слід визнати накладення
арешту на майно, яке значиться на балансі цього товариства і знаходиться у
повному розпорядженні особи, яка придбала зазначені корпоративні права за
вказаним договором та кошти, які належать цьому товариству.

Також слід зазначити, що відповідно
до приписів ст. 68 ГПК України, господарському суду, вирішуючи питання про
скасування заходів забезпечення позову, слід виходити з того, що заходи
забезпечення спрямовані на реальне виконання рішення суду щодо відновлення
порушених прав позивача.

Отже, забезпечення позову
застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому
господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або
зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що
спричинили застосування заходів до забезпечення позову. Вказана правова позиція
викладена у п. 10 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р.
№ 02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення
позову”.

Враховуючи викладене, а також
виходячи з того, що жодних обставин, які б свідчили про відсутність потреби у
забезпеченні позову, як на момент винесення оскаржуваної ухвали, так і на даний
момент, не існує, апеляційний господарський суд дійшов висновку, про
відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову по
даній справі.

При цьому, апеляційний
господарський суд виходить також із того, що невжиття заходів до забезпечення
позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду, так як у разі прийняття місцевим господарським судом рішення на користь
позивачів, відповідач повинен буде повернути все майно, яке він отримав при
підписанні договору купівлі-продажу на загальну суму 449149,61 грн.

Висновок місцевого господарського
суду в оскаржувані ухвалі про те, що арешт може вплинути на подальшу
господарську діяльність ТОВ „ТРК „Ефір” є безпідставним, так як арештоване
майно, було передано на відповідальне зберігання директору товариства, а його
використання в господарській діяльності товариства заборонено не було.

Що стосується заборони державним
реєстраторам Виконавчого комітету Одеської міської ради здійснювати державну
реєстрацію змін до установчих документів ТОВ „Телерадіокомпанія „Ефір”, то слід
зазначити, що зазначена заборона випливає саме з позовних вимог, а тому вжиття
цього заходу є обґрунтованим.

З огляду на викладене, оскаржувану
ухвалу суду про скасування заходів до забезпечення позову слід скасувати у
зв'язку із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 68, 77,
85, 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
- задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 13.05.2008 року про скасування заходів до забезпечення позову по
справі № 6/9-08-21 -скасувати.

Постанова
в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її

прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий
суддя :
В.І. Картере

Судді:
В.І. Жеков

В.Т.
Пироговський

Повний
текст постанови підписаний 20.10.2008р.