ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"17" листопада 2008 р.

справа № 5020-5/362

За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю „Універсальна лізингова компанія „Альфа” (01025,
м. Київ, вул. Десятинная, 4/6)

до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю „Практікс” (Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, ж/м Комунар, б.3-А, кв.137)

Приватне підприємство „Трафик” (м.
Севастополь, вул. Вакуленчука, 2 / м. Севастополь, вул. М. Музики, 64-29)

про визнання недійсним договору оренди,

Суддя:   І.В. Євдокимов

Представники сторін:

Позивач - Гуцол Наталія Миколаївна,
представник, довіреність №  б/н   від 05.08.08,  ТОВ "Універсальна лізингова компанія
"Альфа";

Відповідач -ОСОБА_2, представник,
довіреність №  ВСК№516666   від 07.12.05,  СПД ОСОБА_1;

Третя особа -не з'явився,  ТОВ„Практікс";

Третя
особа - не з'явився,  ПП„Трафик”;

Суть спору:

Позивач, ТОВ „Універсальна
лізингова компанія „Альфа” звернувся до господарського суду міста Севастополя з
позовною заявою до відповідача, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
визнання недійсним договору оренди № 59-А від 27.04.2001, укладеного між ПП
„Трафик” та СПД  ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
договір оренди не відповідає вимогам Закону України “Про оренду державного та
комунального майна”.

Представник відповідача заперечує
проти задоволення позову, мотивуючи свої заперечення тим, що договір оренди
укладений з додержанням усіх істотних вимог діючого законодавства України, крім
того позивач, не є стороною спірного договору.

Представникам сторін в судовому
засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20,
22 Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2001 між ПП „Трафик”
(Орендодавець ) та СПД  ОСОБА_1  (Орендар) укладено договір оренди № 59-а,
предметом якого були нежитлові приміщення будівлі ЦУМ торговою площею 57,5
кв.м., та складської площею 22,0 кв.м., розташованих за адресою: м.
Севастополь, вул. Вакуленчука,2.

17.10.2007 між ПП „Трафик” та ТОВ
„Практікс” був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі ЦУМ
розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 2.

26.12.2007 між ТОВ „Практікс”
(Продавець) та ТОВ „Універсальна лізингова компанія „Альфа”  (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме: будівлі ЦУМ уз надвірними будівлями, загальною площею
6079,40 кв.м., розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 2.
вказане майно належить Продавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 17.10.2007.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи
спірний договір укладався на момент дії
Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

Згідно зі ст. 41 Цивільного кодексу
УРСР, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Відповідно до ст. 153 Цивільного
кодексу УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у
належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті
умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів
даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно
бути досягнуто згоди.

У главі 25 Цивільного кодексу УРСР
встановлені вимоги, які регламентують порядок укладання та виконання договору
майнового найму.

З матеріалів справи слідує, що
спірний договір повністю відповідає вимогам ст.ст. 256-258 Цивільного кодексу
УРСР, які регламентують майновий наїм та містять вимоги до дотримання умов,
необхідних для укладання такого виду (істотних умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна” цей Закон регулює:

організаційні відносини, пов'язані
з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств,
заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів;

майнові відносини між орендодавцями
та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що
належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно з ч. 4 ст. 1 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” оренда майна інших форм власності
може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено
законодавством та договором оренди.

Суд дійшов висновку про те, що
слово „регулює” у ч. 1 ст. 1 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” означає імперативний припис, безумовне обов'язкове для
об'єкта, а слово „може” у  ч. 4 ст. 1
Закону України „Про оренду державного та комунального майна” означає
можливість, вірогідність при визначених умовах застосування цього Закону до
правовідносин оренди майна інших форм власності.

Таким чином, у ч. 4 ст. 1 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”, встановлено правило
застосування аналогії закону до правовідносин по оренді об'єктів приватної
форми власності, за таких обставин, приписи ст. 10 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” не розповсюджується на правовідносини по
укладанню договорів майнового майну (оренди) приватної форми власності.

Зокрема, Верховний Суд України
у  постанові по справі № 8/17пд  від 01.10.2002, та постанові від 29.10.2002
по справі № 13/62  вказав наступне:

-                на момент укладання договору
майнового найму (оренди) майна приватної форми власності досягнення сторонами
згоди по істотним умовам визначається за правилами статей 256-258 Цивільного
кодексу УРСР, а застосування до цих правовідносин Закону України "Про
оренду державного та комунального майна" є неправильним;

-          також, при виникненні спору між
сторонами договору  майнового найму
(оренди), у випадку відсутності у договорі обмеження на застосування до цих
правовідносин Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", спірні відносини підпадають під одночасне регулювання глави 25
"Майновий найом" ЦК УРСР та Закону про оренду. Але при цьому
нормативно-правові положення майнового найму мають переважне значення, оскільки
об'єктом договору є майно колективної форми власності.

Крім того, суд вважає, що позивач не
є належним позивачем у даній справі, на підставі того, що постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.08.2008 по справі №
20-12/393 скасована ухвала господарського суду м. Севастополя від 03.07.2008
про визнання позивача правонаступником первісного боржника  ПП „Трафик”, який уклав з відповідачем
спірний договір оренди.

Доводи позивача, що він є
правонаступником ТОВ “Трафик” на підставі договору купівлі-продажу від
26.12.2007 суд вважає безпідставними у зв'язку з тим, що у постанові
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.10.2008 по справі №
20-12/359-5/160 за заявою ВДВС Гагарінського РУЮ м. Севастополя про заміну
сторони у виконавчому провадженні, визначено, що порядок зміни сторони на його
правонаступника передбачений ст. 25
Господарського процесуального кодексу України.

Підставою для зміни сторони у
судовому процесі у порядку правонаступництва є тільки реорганізація
підприємства чи організації.

Посилання позивача на ч. 1 ст. 770
Цивільного кодексу України, суд вважає
помилковими у зв'язку з тим, що зазначена стаття передбачає перехід прав
та обов'язків наймодавця до нового власника речі, але вказані права та
обов'язки є матеріальними правами, а не процесуальними.

Правонаступництво у господарському
процесі на будь-якій стадії може бути тільки процесуальним.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються
на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49,  82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя
І.В.  Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

20.11.2008

Розсилка:

1.          Товариства з обмеженою
відповідальністю „Універсальна лізингова компанія „Альфа” (01025, м. Київ, вул.
Десятинная, 4/6)

2.          Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

3.          Товариство з обмеженою
відповідальністю „Практікс” (Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, ж/м
Комунар, б.3-А, кв.137)

4.          Приватне підприємство „Трафик” (м.
Севастополь, вул. Вакуленчука, 2)

5.          Приватне підприємство „Трафик    (м. Севастополь, вул. М. Музики, 64-29)

6.          Справа

7.          наряд