ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/321

05.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Моторекс»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолідер Україна»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорінзер»

про стягнення 43 880,00 грн. завданих збитків

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача Микитин Р.С.- предст. (дов. від 21.07.2008р.)

Від відповідачів 1. не з’явився

2. не з”явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Моторекс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолідер Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорінзер»про стягнення солідарно 43 880,00грн. збитків, завданих внаслідок невиконання гарантійних зобов’язань за договором купівлі-продажу автомобіля №06/04-07 від 06.04.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2008р. порушено провадження у справі №20/321, прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 17.09.2008р.

15.09.2008р. судом одержано відзив на позовну заяву від відповідача-1, у якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Крім того, до відзиву додано додатки та статутні документи відповідача-1.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 17.09.2008р. представника відповідача-2 та необхідністю витребувати неподані суду документи, розгляд справи було відкладено на 07.10.2008р.

07.10.2008р. було оголошено перерву у судовому засіданні до 22.10.2008р.

У судове засідання 22.10.2008р. представник відповідача-2 не з’явився, письмових пояснень суду не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до довідки про включення відповідача-2 до ЄДРПОУ, місцезнаходження відповідача є: м. Київ, вул. П. Лумумби, 15-а, відповідно, ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала від 17.09.2008р. були направлені за вказаною адресою, проте, відповідач-2 у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 22.10.2008р. судом оголошено перерву до 05.11.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд, -

в с т а н о в и в :

06.04.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лорінзер», в якості продавця (далі-відповідач-2), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Моторекс», в якості покупця (далі-позивач), було укладено договір № 06/04-07 купівлі-продажу автомобілю Toyota Sienna LE 2007 випуску (державний номер АА 4820 ЕА, № кузова 5TDBK23CX7S001684 згідно свідоцтва ААС134998 про реєстрацію транспортного засобу, виданого УДАЇ ГУ України в м.Києві), згідно умови п. 4.1. якого на автомобіль встановлюється гарантійний строк 3 роки або 100 000км. загального пробігу в залежності від того, яка подія настала раніше.

В свою чергу, 04.01.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лорінзер»(відповідач-2), в якості замовника, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автолідер Україна», в якості виконавця (далі-відповідач-1), було укладено договір № 209 на організацію гарантійного та сервісного обслуговування і ремонту автомобілів автовласників, предметом якого є виконання відповідачем-1 послуг з гарантійного та сервісного обслуговування і ремонту автомобілів, придбаних третіми особами у відповідача-1.

Згідно умов пп. 2.2.1., 2.2.2. договору № 209 від 04.01.2008р. відповідач-1 зобов’язався надавати відповідачу-2 гарантійні сертифікати для передачі їх автовласникам; здійснювати активацію гарантійного сертифікату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пп.2.2.3. договору № 209 від 04.01.2008р. відповідач-1 зобов’язаний при умові виконання автовласником умов, вказаних у гарантійному сертифікаті, за свої кошти усунути недоліки, що будуть виявлені в автомобілі автовласника шляхом ремонту чи заміни деталей, що будуть визнані відповідачем-1, уповноваженим ним представником станції технічного обслуговування, чи незалежним експертом дефектними у зв’язку з браком заводу-виробника.

Так, 28.07.2007 позивачем було активовано гарантійний сертифікат № 20573, згідно якого строк дії гарантійних зобов’язань поширюється на 5 років або до показника лічильника загального пробігу 120 000 кілометрів, залежно від тої події, яка настала раніше

Згідно умов гарантійного сертифікату гарантійні зобов’язання передбачають:

- 1) безкоштовний ремонт або заміну деталей (зокрема, відшкодовується вартість запасних частин і працезатрат на їх заміну), визнаних дефектними компанією у зв’язку з браком заводу-виробника, крім того, ремонт або заміна можуть проводитися з використанням нових деталей і нових або відновлених вузлів;

- 2) у випадку, якщо несправність відбулася з вини заводу-виробника, вартість ремонту і запасних частин проводиться за кошти компанії або страхової компанії. В цьому разі компанія самостійно приймає оптимальне рішення стосовно обсягів ремонту вузлів і агрегатів або їх повної заміни.

Також, гарантійним сертифікатом визначено, що гарантійний ремонт –це комплекс операцій з відновлення працездатності ДТЗ або його основних частин, які спричинені недоліками заводу-виробника, протягом гарантійного терміну експлуатації ДТЗ. В цьому випадку використовуються винятково рекомендовані компанією матеріали та запасні частини. Рішення про настання чи ненастання випадку, який підпадає під поняття гарантійного технічного обслуговування, приймається винятково уповноваженими спеціалістами компанії на підставі проведення технічними службами відповідних робіт з визначення причин такого передчасного виходу з ладу деталей автомобіля. В разі прийняття позитивного рішення відповідні служби компанії проводять заміну (ремонт) деталей (агрегатів), що передчасно вийшли з ладу або безкоштовно (в гарантійний період), або зі знижкою 10% (в післягарантійний період).

Відповідно до умов гарантійного сертифікату гарантійні зобов’язання повністю припиняються у випадку, якщо автомобіль експлуатувався в ненормальних умовах (ненормальними визнаються такі умови, що не передбачені інструкцією по експлуатації автомобілю) або приймав участь у змаганні, або використовувався як таксі.

Так, 26.02.2008р. позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про виявлення технічної несправності, в якій позивач заявив про підозру на технічну несправність в автомобілі, а саме: в автоматичній коробці переключення передач (далі - АКПП).

За зверненням відповідача-1 на автомобілі позивача Toyota Sienna державний номер АА 4820 ЕА, № кузова 5TDBK23CX7S001684 було проведено розбирання АКПП для визначення причин виходу її з ладу в присутності гарантійного інженера ТОВ «Автолідер Україна»(відповідач-1) та судового експерта лабораторії автотехнічних досліджень КНДІСЕ, про що було складено акт технічного стану № 01/02 від 29.02.0008р. Внаслідок діагностики АКПП спеціалісти прийшли до висновку про халатне відношення водія до експлуатації автомобіля.

На підставі висновку проведеної діагностики технічними спеціалістами, відповідачем-1 листом № 315 від 22.03.2008р. було повідомлено позивача, що діагностика з розбиранням АКПП показала відсутність браку заводу-виробника, та, на заявлений недолік гарантійні зобов’язання ТОВ «Автолідер Україна»(відповідач-1) не розповсюджуються, оскільки заявлений недолік виник внаслідок порушення позивачем вимог експлуатаційної документації на ДТЗ, а тому, підлягає усуненню за рахунок власника автомобіля.

Після цього, позивачем за власний рахунок було придбано АКПП та встановлено на автомобіль. Вартість АКПП складає 34100,00грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № 658 від 31.03.2008р. та товарним чеком № 4-1814 від 18.04.2008р., вартість робіт по встановленню АКПП складає 9780,00грн. з ПДВ, що підтверджується актом № ОУ-000008 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.04.2008р., належним чином завірені копії яких знаходяться в матеріалах справи, загальна сума складає 43880,00грн.

З метою відшкодування вартості АКПП та робіт по її встановленню позивач 23.07.2008р. звернувся до відповідача-1 та відповідача-2 з вимогою про відшкодування понесених ним витрат.

31.07.2008р. відповідачем-1 було надано відповідь на вимогу позивача, відповідно до якої, відповідач-1 не вбачає підстав на відшкодування понесених позивачем витрат на проведення ремонту АКПП.

Відповідач-2 у встановлений законодавством строк відповіді на вимогу позивача не надав, понесені позивачем витрати не відшкодував.

Позивач вважає, що несправність АКПП відбулася з вини заводу-виробника, у зв’язку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 43880,00 грн. завданих збитків.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що гарантійні зобов’язання передбачають безкоштовний ремонт або заміну деталей, визнаних дефектними відповідачем-1 у зв’язку з браком заводу-виробника, а згідно висновку технічних спеціалістів, викладеного в акті технічного стану № 01/02 від 29.02.0008р., недолік роботи АКПП виник внаслідок порушення позивачем вимог експлуатаційної документації на ДТЗ. Зазначений висновок не був оскаржений позивачем, до відповідача-1 не надходили письмові заяви позивача з вимогою направлення автомобіля на проведення експертизи, позивачем самостійно було придбано АКПП та встановлено її.

Проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, пояснення представників позивача та відповідача-1, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відповідно визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відносини між власниками дорожніх транспортних засобів (ДТЗ) та суб’єктами господарювання, в тому числі тими, що здійснюють роздрібну торгівлю ДТЗ, підприємствами-виробниками ДТЗ та виконавцями робіт із технічного обслуговування і гарантійного ремонту ДТЗ визначаються Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, який затверджений наказом Міністерства промислової політики України від 29.12.2004р. №721.

Відповідно до п.30 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, якщо споживач і виконавець (продавець, виробник) не дійшли згоди щодо причин виникнення недоліків у ДТЗ, споживач має право вимагати направлення ДТЗ не експертизу до випробувальних центрів та лабораторій, що акредитовані згідно із законодавством України.

Позивач, як споживач, не вимагав направлення автомобіля на проведення експертизи, а, натомість, своїми силами (за власний рахунок) здійснив ремонт - придбав та встановив –автоматичну коробку переключення передач (АКПП).

У зв’язку з чим, у суду відсутня можливість призначити у справі судову експертизу та встановити дійсну підставу виходу АКПП з ладу, так як об’єкт дослідження - автоматична коробка передач, зміненений позивачем.

Також, враховуючи те, що позивач не оспорив висновок технічних спеціалістів, викладений в акті технічного стану № 01/02 від 29.02.2008р., не вимагав направлення автомобіля на проведення експертизи, а своїми силами здійснив ремонт ДТЗ, суд приходить до висновку, що зазначеними діями позивач погодився з висновком технічних спеціалістів та підставами відмови відповідача-1 у здійсненні гарантійного обслуговування.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.1 ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Позивачем не надано доказів на підтвердження виходу з ладу автоматичної коробки переключення передач, у зв’язку з браком заводу-виробника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 43880,00 грн. завданих збитків є необґрунтованими, не були доведені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В.Палій