ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" листопада 2008 р.

Справа № 4-5-32-24-2/136-03-5080

Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Бєляновського
В.В.,

Суддів: Шевченко
В.В.

Мирошниченко М.А.,

при секретарі   -
Волощук О.О.

за участю представників:

Від
прокуратури: Радянський Л.Ю., Горяйнова А.О.

Від
ДСК “ЧМП”: Шнякін В.О., Семененко А.О.

Від
Мінтрансзв'язку України: Молчанов Д.М.

Від
комітету кредиторів: голова комітету Авдюгін Г.Б.

Від
кредитора - ДПІ у Приморському районі м. Одеси: Ковачов О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Міністерства
транспорту та зв'язку України та апеляційне подання заступника прокурора
Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 19.08.2008 року

по справі № 4-5-32-24-2/136-03-5080

про банкрутство Державної судноплавної компанії
“Чорноморське морське пароплавство”

за участю прокуратури Одеської
області,

Міністерства транспорту та зв'язку України.

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені господарського суду
Одеської області знаходиться справа № 4-5-32-24-2/136-03-5080 про банкрутство
Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство” (далі - ДСК
“ЧМП).

Ухвалою господарського суду Одеської області
від 19.08.2006 року у справі (суддя - Літвінов С.В.) затверджено план санації
ДСК „ЧМП” погоджений Міністерством транспорту та зв'язку України та схвалений
комітетом кредиторів на засіданні 18.08.2006р.; припинено повноваження
керуючого санацією президента  ДСК „ЧМП”
ОСОБА_1; призначено керуючим санацією ДСК „ЧМП” арбітражного керуючого Шнякіна
В.О., ліцензія серії АВ № 307450  від
24.04.2007р., ідентифікаційний код НОМЕР_1; продовжено строк процедури санації
на шість місяців, до 19.02.2009р.; зобов'язано керуючого санацією Шнякіна В.О.
виконувати обов'язки, покладені на нього ст. ст. 17, 18, 20 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, після
виконання плану санації надати суду звіт
керуючого санацією.

Ухвала суду мотивована тим, що
поданий до суду план санації ДСК „ЧМП” повністю відповідає положенням статей
18, 20 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом” (далі - Закон про банкрутство). При вирішенні питання щодо
припинення повноважень керуючого санацією президента ДСК „ЧМП” ОСОБА_1 судом
прийнято до уваги закінчення строку його повноважень як керуючого санацією,
наявність повідомлень про здійснення Генеральною прокуратурою України
досудового слідства по його звинуваченню та про затримання у зв'язку з
розслідуванням кримінальної справи, а також подання голови комітету кредиторів
ДСК “ЧМП” про звільнення ОСОБА_1 від виконання повноважень керуючого санацією.
Призначаючи керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Шнякіна В.О. та
продовжуючи строк процедури санації на шість місяців, господарський суд
керувався положеннями статей 16,17 Закону про банкрутство, клопотанням комітету
кредиторів, прийнятим у межах його компетенції та на підставі власного рішення,
оформленого згідно з положеннями Закону, та враховуючи відсутність інших
кандидатур, невикористання державним органом з питань банкрутства права на
подання такої кандидатури, а також освіту, досвід і показники роботи у
попередніх справах арбітражного керуючого Шнякіна В.О., наявність у нього
організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки керуючого санацією
у конкретній справі.

В апеляційній скарзі Міністерство
транспорту та зв'язку України (далі - Мінтранс) посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права просить зазначену ухвалу скасувати, як
таку, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. При цьому
скаржник вказує те, що план санації ДСК “ЧМП” погоджений колишнім керівництвом
Мінтрансу та схвалений комітетом кредиторів не відповідає сьогоднішньому
економічно - фінансовому становищу боржника та змінам, які відбулися станом на
2008 рік, у реєстрі кредиторів, затвердженому судом ще у 2004 році; голова
господарського суду Одеської області у письмових зверненнях до найвищих
керівників держави і морської транспортної галузі план санації ДСК “ЧМП” піддав
нищівній критиці; оскаржуваною ухвалою Мінтранс позбавлене законного права
подати кандидатуру для призначення керуючого санацією. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 протягом 2004-2008 років, і навіть коли після арешту перебував під
вартою, досяг значних економічних і правових успіхів у діяльності ДСК “ЧМП”, то
за наведених обставин і за відсутності відносно ОСОБА_1 відповідного вироку
суду, який набрав чинності, Мінтранс не мало підстав звертатися до Департаменту
з питань банкрутства та Міністерства економіки України з пропозицією про
призначення на займану ОСОБА_1 посаду керуючого
санацією ДСК “ЧМП” іншої особи; реєстр кредиторів, наявний в матеріалах
цієї господарської справи, попередньо затверджений господарським судом ще у
2004 році, а остаточно реєстр кредиторів, незважаючи на наявність у матеріалах
справи відповідних заяв від кредиторів, до цього часу не затверджений судом.

В апеляційному поданні та доповненні
до нього заступник прокурора Одеської області посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права просить скасувати ухвалу господарського
суду Одеської області від 19.08.2008 року у даній справі і передати справу на
розгляд до господарського суду Одеської області, та за результатами розгляду
наведених в поданні клопотань та заяв учасників судового процесу внести
відповідні зміни до реєстру кредиторів у справі про банкрутство ДСК “ЧМП”,
зобов'язати комітет кредиторів ДСК “ЧМП” врахувати дані зміни при схваленні
плану санації боржника у новій редакції, залучити до розгляду вказаної справи
територіальну громаду міста Одеси в особі Одеської міської ради, зупинити провадження
у даній справі до розгляду судом по суті у пов'язаній з нею справі №
31/385-03-6745 подання заступника прокурора Одеської області про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від
22.09.2003 року, про що винести відповідну ухвалу. При цьому заступник
прокурора, зокрема, вказує те, що ДСК “ЧМП” присвоєна І категорія режиму
секретності, однак судом призначено керуючим санацією особу без відповідного
рівня доступу до секретності, що не відповідає вимогам передбаченим ст. ст. 3,
39 Закону України “Про державну таємницю”. Призначаючи керуючим санацією ДСК
“ЧМП” Шнякіна В.О. суд помилково дійшов висновку про закінчення строку
повноважень керуючого санацією ОСОБА_1, і таким чином, в порушення ч. 2 ст. 17
Закону про банкрутство позбавив Мінтранс права запропонувати комітету
кредиторів пароплавства кандидатуру керуючого санацією. Тим самим, суд припинив
повноваження органу управління майном боржника і передав їх керуючому санацією
Шнякіну В.О., якого постановою господарського суду Одеської області від
24.10.2006 року по справі про визнання банкрутом ЗАТ “Одесводоканал” призначено
ліквідатором вказаного акціонерного товариства, яке є кредитором ДСК “ЧМП”.
Введення процедури санації ДСК “ЧМП” загрожує економічним інтересам держави
внаслідок можливої втрати майнових об'єктів боржника, неспроможності в
подальшому ефективного функціонування цілісного майнового комплексу державної
судноплавної компанії.

У відзиві на апеляційне подання
заступника прокурора та доповнення до нього ДСК “ЧМП” заперечує проти їх
задоволення з підстав невідповідності викладених в них доводів дійсним
обставинам справи, вимоги за якими не можуть бути задоволені судом апеляційної
інстанції через їх невідповідність предмету спору та не пов'язаність з
законністю оскаржуваної ухвали, яку просить залишити без змін, вважаючи її
законною і обґрунтованою.

Представник комітету кредиторів
боржника відзив на апеляційні скаргу та подання не надав, а в усних поясненнях
в засіданні суду заперечував проти їх задоволення вважаючи необґрунтованими та
безпідставними і просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заявлене в судовому засіданні
11.11.2008 року представником Мінтрансу клопотання про залучення до матеріалів
справи листів СБУ та Міністерства транспорту та зв'язку України визнано судом
необґрунтованим та відхилено з огляду на вимоги ст. 34 ГПК України, відповідно
до якої господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи.

За правилами встановленими ч. 3 ст.
77 ГПК України в засіданні суду оголошувалася перерва до 18.11.2008р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та апеляційного подання і заперечення на них, вислухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при
винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга та
подання задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2003 року за заявою
ОСОБА_2порушено провадження у справі про банкрутство ДСК “ЧМП”, про що
опубліковано оголошення в газеті „Голос України” від 09.09.03р. № 168(3165).

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 23.11.2004 року затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника.

У наступному, ухвалою господарського
суду Одеської області від 24.02.2006 року введено процедуру санації ДСК “ЧМП”;
призначено керуючим санацією ДСК “ЧМП” розпорядника майна боржника арбітражного
керуючого Іванова В.М.; припинено на період проведення санації повноваження
органів управління ДСК “ЧМП”, яким є
президент компанії; відсторонено президента ДСК “ЧМП” ОСОБА_1 від посади
у порядку визначеному законодавством про працю; повноваження органів управління
ДСК “ЧМП” передано керуючому санацією Іванову В.М.; зобов'язано органи
управління - президента ДСК “ЧМП” передати керуючому санацією Іванову В.М.
бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки, штампи, матеріальні та
інші цінності протягом трьох днів; зобов'язано керуючого санацією здійснити
заходи, проведення яких передбачено ч. 6 ст. 17 Закону про банкрутство, а також
протягом трьох місяців з дня винесення цієї ухвали відповідно до ст. 18
вказаного Закону розробити та надати комітету кредиторів план санації боржника
на затвердження і протягом шести місяців надати суду для розгляду затверджений
комітетом кредиторів та погоджений з органом, уповноваженим управляти державним
майном - Мінтрансом, план санації.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 27.04.2006 року ухвалу
господарського суду Одеської області від 24.02.2006 року в частині
призначення керуючим санацією ДСК “ЧМП” арбітражного керуючого Іванова В.М.;
відсторонення від посади президента ДСК „ЧМП” ОСОБА_1; передачі повноважень
органів управління ДСК „ЧМП” Іванову В.М. та зобов'язання ОСОБА_1 передати
Іванову В.М. бухгалтерську та іншу документацію, печатки, штампи, матеріальні
та інші цінності скасовано та призначено керуючим санацією ДСК „ЧМП” керівника
підприємства боржника - президента ДСК “ЧМП” ОСОБА_1

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.03.2006 року зазначену постанову апеляційної інстанції залишено
без змін.

У наступному за касаційною
скаргою  Міністерства транспорту та
зв'язку України і касаційним поданням заступника прокурора Одеської області на
ухвалу господарського суду Одеської області від 24.02.2006 року, а також за
апеляційними та касаційними скаргами інших осіб на інші судові акти у справі,
дана справа перебувала на розгляді в апеляційній та касаційних інстанціях і
лише 13.08.2008 року була повернута до господарського суду Одеської області.

Під час знаходження справи в
апеляційній та касаційних інстанціях до господарського суду 23.08.2006 року
керуючим санацією було подано план санації ДСК “ЧМП”, погоджений Мінтрансом та
схвалений комітетом кредиторів на засіданні комітету, яке відбулося 18.08.2006
року та оформлено відповідним протоколом, поданим до суду разом з планом
санації.

Згідно з ст. 41 ГПК
України господарські суди розглядають справи про  банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом
про банкрутство.

У зв'язку з тим, що відповідно до ч.
1 ст. 6 Закону про банкрутство справи про банкрутство підвідомчі господарським
судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника, основне провадження у
справі про банкрутство здійснюється місцевим господарським судом та лише він
наділений виключною компетенцією щодо затвердження мирової угоди, плану
санації, призначення арбітражного керуючого тощо.

Повноваження суду апеляційної
інстанції у справі про банкрутство
зводяться до перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного
судового рішення, відповідності його вимогам чинного законодавства.

Положення ст. ст. 99, 101 ГПК України
мають застосовуватися судом апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 41
ГПК України, тому у процесі перегляду справи в апеляційному порядку апеляційний
господарський суд не може замінити суд першої інстанції та повторно розглядати
справу про банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону про
банкрутство схвалений комітетом кредиторів план санації та протокол засідання
комітету кредиторів подаються керуючим санацією до господарського суду на
затвердження не пізніше п'яти днів з дня проведення  засідання
комітету  кредиторів.
Господарський суд затверджує план санації боржника, про що виноситься ухвала.

В силу положень ч. 1 ст. 18 Закону
про банкрутство план санації  повинен
містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі
інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог
кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора,
строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови
відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації
зобов'язань.

План санації також повинен передбачати
строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається
відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом.

Таким чином, у зв'язку з тим, що на
розгляд господарського суду був поданий план санації, схвалений комітетом
кредиторів, обов'язок господарського суду полягає у з'ясуванні відповідності
плану санації вимогам Закону про банкрутство, а саме: по - перше: дослідити
дотримання встановленого порядку схвалення та погодження плану санації; по -
друге, надати юридичну оцінку всім істотним умовам плану санації, передбаченим
п. 1 ст. 18 Закону.

У разі невідповідності плану санації
вимогам як законодавства про банкрутство, так і іншого діючого законодавства
України, господарський суд має відправити план санації на доопрацювання.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції, план санації ДСК “ЧМП” одностайно схвалений комітетом
кредиторів на засіданні комітету кредиторів від 18.08.2006 року, на якому були
присутні всі члени комітету кредиторів, склад якого обраний згідно з рішенням
зборів кредиторів від 05.04.2006 року, що підтверджується наявним у справі
протоколом від  18.08.2006 року, та
погоджений з органом, уповноваженим управляти майном боржника - Міністерством
транспорту та зв'язку України.

Господарським судом також
встановлено, що план санації передбачає способи відновлення платоспроможності
підприємства протягом 11 місяців з моменту затвердження господарським судом
плану санації та повний розрахунок з усіма конкурсними та поточними кредиторами
шляхом здійснення заходів із продажу частини майна боржника, які захищають
інтереси всіх учасників провадження у справі про банкрутство ДСК “ЧМП”. Початок
розрахунку з кредиторами, вимоги яких включені до реєстру, встановлено планом
санації через  п'ять місяців з моменту
затвердження господарським судом плану санації. Так, зокрема, у плані санації
міститься загальна характеристика підприємства; його реєстраційні дані,
засновник, схема управління, організаційна структура; хронологія справи про
банкрутство, вимоги кредиторів, черговість їх задоволення. У розділі З плану
перераховані активи підприємства, та вказана загальна ринкова вартість, яка
складає 435 546 330 грн., загальна вартість активів належних боржнику на праві
господарського відання й належно підтверджена документально на момент складання
плану санації орієнтовано по ринковій вартості становить 379 703 893 грн. У
розділі 4 плану санації перераховані пасиви боржника та надана оцінка, згідно
затвердженого судом реєстру вимог кредиторів 56 808 426 грн. Визначні поточні
вимоги, з дня порушення справи про банкрутство у розмірі 12 960 000 грн.; борги
по зовнішньоекономічним зобов'язанням та ризики виникнення нових вимог. У
розділі 5 плану санації описані способи та механізми санації: продаж частини
майна боржника на відкритих торгах та порядок та строки розподілу грошових
коштів від реалізації між конкурсними кредиторами. При цьому передбачено, що
продаж майна боржника буде здійснюватись за додатковим погодженням Мінтрансзвязку
та комітету кредиторів за ринкової вартістю, визначеною за результатами
незалежної оцінки. У плані санації описані основні напрямки діяльності ДСК
„ЧМП", які допоможуть підвищити ефективність використання збережених
об'єктів для більш ефективного використання основних фондів і якнайшвидшого
повернення на втрачені ринки послуг (крюїнг, профілактичні огляди та професійне
навчання моряків; переробка контейнерів і їх перевезення; розвиток мережі
митно-ліцензійних складів; агентування судів; відтворення судноплавства під
прапором ЧМП, під торговельною маркою „Бласко"; розвиток
санаторно-курортного комплексу на базі БМП; розвиток СТО вантажних автомобілів;
відтворення й використання наявного маломірного флоту; участь у будівельних
програмах).

Частиною 1 ст. 20 Закону про
банкрутство передбачено, що з метою відновлення платоспроможності боржника та
задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна
боржника на відкритих торгах.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком
місцевого господарського суду про те, що встановлений чинним законодавством
порядок схвалення плану санації комітетом кредиторів та погодження плану
санації з органом, уповноваженим управляти майном боржника, було дотримано, а
істотні умови плану санації відповідають вимогам  чинного законодавства.

Згідно з ст. 41 Закону про
банкрутство відносини, пов'язані з банкрутством окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей,
передбачених його розділом VІ.

Статтею 53 вказаного Закону
встановлено особливості санації боржника його керівником та передбачено виняток
із загальних положень при проведенні санації.

Відповідно до ч. 13 ст. 53 Закону про
банкрутство керуючий санацією - керівник боржника може бути звільнений
господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією за поданням
комітету кредиторів або
розпорядника  майна.

Положеннями ч. 8 ст. 17 вказаного
Закону передбачено, що керуючий санацією може бути звільнений господарським
судом від виконання повноважень керуючого санацією, про що виноситься ухвала, у
слідуючих випадках: за його заявою; на підставі рішення комітету кредиторів у
випадку невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов'язків. При цьому
комітет кредиторів повинен запропонувати кандидатуру іншого керуючого санацією.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.08.2008 року до господарського суду надійшло подання комітету кредиторів ДСК
“ЧМП” про звільнення керівника боржника - президента ДСК “ЧМП” ОСОБА_1 від
виконання повноважень керуючого санацією у зв'язку з тим, що останній перебуває
під арештом, свої повноваження не здійснює, про виконану роботу не звітує і
жодних дій щодо відновлення платоспроможності боржника на даний час не
проводиться, а тому комітет кредиторів на своєму засіданні, яке відбулося
11.07.2008 року, розглянувши це питання прийняв рішення, яке оформлене
відповідним протоколом, внести до господарського суду це подання.

Враховуючи особливості справи про
банкрутство, на підставі яких підприємство боржника в процедурі санації не може
бути без керуючого санацією у зв'язку з тим, що лише він виконує  повноваження керівника (органів управління)
боржника, тобто підприємство не може перебувати без керівника, а також
наявність в справі повідомлень про порушення Генеральною прокуратурою України
кримінальної справи щодо ОСОБА_1 та обрання запобіжного заходу у вигляді
утримання від вартою, господарський суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив подання комітету кредиторів та звільнив ОСОБА_1 від виконання
повноважень керуючого санацією ДСК “ЧМП”.

При перегляді даної справи судом
апеляційної інстанції враховано також нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_1 від
09.09.2008 року на адресу господарського суду Одеської області, в котрій він
просить звільнити його з посади керуючого санацією ДСК “ЧМП” та не призначати в
подальшому на цю посаду, належним чином засвідчену копію якої додано
представником ДСК “ЧМП” до відзиву на апеляційне подання заступника прокурора.

Згідно з ч. 15 ст. 53 Закону про
банкрутство після звільнення керуючого санацією - керівника боржника суд має
винести ухвалу про перехід до загальної процедури банкрутства для чого йому
необхідно призначити керуючого санацією та припинити повноваження розпорядника
майна.

При призначенні нового керуючого
санацією під час переходу до загальної процедури санації господарський суд
повинен розглянути кандидатуру керуючого санацією, погоджену з комітетом
кредиторів згідно з ч. 8 ст. 16, ч.2 ст. 17 Закону про банкрутство. Оскільки
боржник належить до об'єктів державної власності, у статутному фонді яких
частка державної власності перевищує 25% (ч. 2 ст. 2 Закону), то право
пропонувати суду кандидатуру керуючого санацією нарівні з комітетом кредиторів
належить державному органу з питань банкрутства, яким виступає Міністерство
економіки України.

Як вбачається з матеріалів справи,
одночасно з поданням щодо звільнення керівника боржника від виконання
повноважень керуючого санацією комітетом кредиторів ДСК “ЧМП” було подано до
господарського суду клопотання про припинення повноважень розпорядника майна
ДСК “ЧМП” арбітражного керуючого Іванова В.М., призначення керуючим санацією
ДСК “ЧМП” арбітражного керуючого Шнякіна В.О. та затвердження плану санації ДСК
“ЧМП”, схваленого комітетом кредиторів та погодженого з Мінтрансом..

У справі міститься також адресований
господарському суду лист Державного департаменту з питань банкрутства
Міністерства економіки України  від
20.03.2008 року № 216-30-20-731, яким також запропоновано призначити у даній
справі керуючим санацією ДСК “ЧМП” арбітражного керуючого Шнякіна В.О.

Дослідивши зазначене клопотання та
встановивши, що воно подано на підставі оформленого протоколом від 11.07.2008
року рішення комітету кредиторів, прийнятого у межах його компетенції та
відповідно до положень Закону про банкрутство, враховуючи відсутність інших
кандидатур, господарський суд обґрунтовано призначив керуючим санацією ДСК
“ЧМП” арбітражного керуючого Шнякіна В.О. з урахуванням його освіти, досвіду та
показників у роботі по попередніх справах, наявності у нього організаційних та
технічних можливостей виконувати повноваження керуючого санацією у даній
справі, відповідності цієї кандидатури вимогам передбаченим ч. 1 ст. 3-1
вказаного Закону, а також інші конкретні обставини даної справи.

При цьому, враховуючи провадження
підприємством - боржником діяльності, пов'язаної з державною таємницею,
господарський суд відповідно  до
роз'яснень Вищого господарського суду України правильно зазначив у судовій
ухвалі, що арбітражний керуючий повинен мати допуск до державної таємниці. У
випадку відсутності у арбітражного керуючого допуску до державної таємниці та
необхідності виконання  своїх обов'язків,
які обумовлені судовим процесом, він повинен оформити такий допуск у місячний
строк у встановленому ст. 22 Закону України “Про державну таємницю” порядку за
місцем провадження діяльності (на підприємстві).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 17
Закону про банкрутство санація вводиться на строк не більше 12 місяців та за
клопотанням комітету кредиторів чи керуючого санацією або інвесторів цей строк
може бути продовжено ще до 6 місяців.

Процедуру санації ДСК “ЧМП” у справі
було введено ухвалою суду від 24.02.2006 року і після цього справа тривалий час
перебувала поза межами господарського суду першої інстанції за апеляційними та
касаційними скаргами учасників провадження у справі про банкрутство, а також
інших осіб.

Враховуючи те, що як провадження у
справі про банкрутство, так, відповідно, і реалізація плану санації не
здійснювалось через перебування справи в судах апеляційної та касаційної
інстанції внаслідок оскарження судових актів у справі,  а також відсутності керуючого санацією -
керівника боржника у зв'язку з перебуванням під вартою по порушеній щодо нього
кримінальній справі, а для виконання плану санації необхідний час,
господарським судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок щодо
продовження процедури санації ще на 6 місяців.

Разом з цим, в порушення вимог ч. 15
ст. 53 Закону про банкрутство господарський суд не зазначив у судовій ухвалі
про перехід до загальної процедури банкрутства ДСК “ЧМП” відповідно до цього
Закону у зв'язку із звільненням керуючого санацією - керівника боржника та
припинення повноважень розпорядника майна Іванова В.М. Однак, враховуючи, що
суду апеляційної інстанції не потрібно вчиняти нових процесуальних дій, як -
то: проведення засідання комітету кредиторів, направлення запиту до державного органу
з питань банкрутства тощо, то він вправі сам вирішити ці питання та доповнити
резолютивну частину оскаржуваної ухвали вказівками про перехід до загальної
процедури банкрутства ДСК “ЧМП” відповідно до Закону про банкрутство, а також
про припинення повноважень розпорядника майна ДСК “ЧМП” арбітражного керуючого
Іванова В.М.

Не заслуговують на увагу викладені в
апеляційних скарзі та поданні доводи скаржників про те, що господарський суд
оскаржуваною ухвалою затвердив план санації застарілий, який не відповідає
сьогоднішньому економічно - фінансовому становищу ДСК “ЧМП” та змінам, які
відбулися у реєстрі кредиторів, раніше затвердженому судом та не
відкоригованому на засіданні 19.08.2008 року, незважаючи на наявні у справі
клопотання та заяви кредиторів, вимоги яких задоволені ДСК “ЧМП”, а також
різних інвесторів про їх участь у санації ДСК “ЧМП”, у зв'язку з чим заступник
прокурора вимагає від суду апеляційної інстанції за результатами розгляду цих
клопотань та заяв учасників судового процесу внести відповідні зміни до реєстру
кредиторів ДСК “ЧМП” та зобов'язати комітет кредиторів врахувати дані зміни при
схваленні плану санації у новій редакції. Оскільки такі доводи є наслідком
незнання скаржниками основних положень чинного законодавства, яке встановлює
умови і порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом та повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 15 Закону про
банкрутство, у попередньому засіданні
господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів,
щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна
до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду вимог
кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір
визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру
вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен
включати всі визнані судом вимоги кредиторів.

Отже, законодавцем визначено проведення
попереднього судового засідання у справі про банкрутство, як такого, що
завершує розгляд конкретних вимог кредиторів шляхом винесення відповідної
ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Як вже було зазначено вище, реєстр
вимог кредиторів ДСК “ЧМП” було затверджено ухвалою господарського суду від
23.11.2004 року. Відповідно до системного аналізу норм Закону про банкрутство
зміна реєстру вимог кредиторів може мати місце виключно лише за наслідком
перегляду відповідної ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів в
апеляційному, касаційному порядку або перегляду такої ухвали за нововиявленими
обставинами в порядку, передбаченому розділом ХІІІ ГПК України.

Зміна реєстру вимог кредиторів на
інших підставах чинним законодавством не передбачена.

Отже, будь - яких змін до  затвердженого судом реєстру вимог кредиторів
у процедурі санації, за винятком наведених випадків, не може бути. Навіть
погашення грошових вимог кредиторів згідно з затвердженим судом планом санації
не є підставою для корегування (зміни) реєстру вимог кредиторів.

Судова ухвала від 23.11.2004 року не
є предметом даного судового розгляду.

Окрім того, заяви кредиторів, на які
посилається заступник прокурора і якими повідомлено суд про погашення
кредиторської заборгованості  перед ними
ДСК “ЧМП”, датовані за період з 19.09.2006 року по 16.11.2007 року, тобто після
введення процедури санації. Між тим, у процедурі санації погашення боргу
здійснюється згідно з чітко визначеними правилами. Перш за все слід відзначити,
що погашення боргу кредиторам здійснюється лише згідно з планом санації. Саме в
плані санації визначаються порядок та умови погашення грошових зобов'язань.
Жодний конкурсний кредитор  поза межами
плану санації отримати задоволення свого боргу не може. Лише в плані санації
(якщо відбувається процедура санації) вирішується питання щодо погашення боргу
кредиторів. Поза межами цього порядку погасити грошові вимоги у процедурі
санації не можна. Цю заборону встановлено абзацем 25 ст. 1 Закону про
банкрутство, а саме: конкурсні вимоги кредиторів погашаються в порядку,
визначеному виключно Законом про банкрутство. Як тільки вимоги кредитора
включаються до реєстру вимог кредиторів, то погашення такого зобов'язання
здійснюється в порядку, встановленому Законом про банкрутство. Це загальне
правило, яке повинен знати навіть і заступник прокурора.  Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним належним чином. В противному разі погашення
вимог здійснюється в порушення вказаного Закону, оскільки одним кредиторам
надаються переваги порівняно з іншими. Таким чином, самодіяльність керуючого
санацією в питаннях погашення боргу кредиторів у процедурі санації суперечить
вимогам Закону про банкрутство та не повинна допускатися.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 17
Закону про банкрутство лише комітет
кредиторів наділений повноваженнями приймати рішення про погодження
кандидатури керуючого санацією, вибору інвестора (інвесторів), схвалення плану
санації боржника.

Відповідно до імперативних положень
ч. 1 ст. 18 вказаного Закону протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про
санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний подати комітету кредиторів для
схвалення план санації боржника. При цьому, якщо має місце участь інвестора у
санації боржника, план санації розробляється і погоджується за участю інвестора
та комітет кредиторів на своєму засіданні розглядає його кандидатуру.

З моменту схвалення на засіданні
комітету кредиторів плану санації інвестор набуває означеного статусу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено господарським судом  першої
інстанції, 18.08.2006 року комітет кредиторів прийняв рішення про схвалення
плану санації ДСК “ЧМП”, яким передбачаються способи відновлення
платоспроможності підприємства та повного розрахунку з усіма кредиторами за
рахунок продажу частини майна боржника, без участі інвесторів.

Як вже було зазначено вище, при
затвердженні плану санації господарському суду необхідно з'ясувати
відповідність плану санації вимогам Закону про банкрутство. Чинним
законодавством не передбачено включення або виключення господарським судом будь
- яких умов плану санації, зокрема, умов щодо участі у санації певного інвестора
(інвесторів).

Колегія суддів відзначає, що право
вибору того чи іншого інвестора у санації боржника - це виключна прерогатива
комітету кредиторів. А тому звинувачення скаржників на адресу місцевого
господарського суду щодо нерозгляду клопотань певних інвесторів про їх участь у
санації ДСК “ЧМП”, а також вимоги до суду апеляційної інстанції розглянути такі
клопотання в процесі розгляду апеляційної скарги та апеляційного подання, є
необґрунтованими та безпідставними, оскільки ці юридичні особи не набули
статусу інвесторів тому, що господарський суд розглядає умови плану санації, а
не затверджує кандидатури інвесторів, оскільки, як зазначалося вище, право
вибору інвестора (інвесторів) належить виключно комітету кредиторів, а не
господарському суду.

Незважаючи на те, що в ч. 11 ст. 21
Закону про банкрутство міститься посилання на можливість внесення змін до плану
санації за клопотанням комітету кредиторів, вказаний закон не містить положень
щодо порядку внесення змін та доповнень до плану санації, а тому таке внесення
має відбуватися в тому самому порядку, що й затвердження плану санації, у разі,
якщо вони суттєво змінюють його істотні умови. Між тим, відповідне клопотання
від комітету кредиторів про внесення змін до плану санації, або ж план санації
у новій редакції (як на те посилається заступник прокурора у поданні),
схвалений комітетом кредиторів та погоджений з органом, уповноваженим управляти
майном боржника, керуючим санацією до господарського суду не подавалися і в
матеріалах справи відсутні. А тому, безпредметні доводи скаржників щодо
застарілості затвердженого оскаржуваною ухвалою плану санації є безпідставними.

Помилкове посилання заступника
прокурора на п. 9.1 рекомендацій Вищого господарського суду України від 04.06.2004
року № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" не заслуговує на увагу, позаяк у даному пункті йдеться про
кредиторів, вимоги яких погашені боржником у процедурі санації згідно з
затвердженим судом планом санації, і такі кредитори не приймають в подальшому
участі у справі про банкрутство.

Що стосується посилання заступника
прокурора на заяву КП “Теплопостачання міста Одеси”, то відповідно до положень
ст. 25 ГПК України процесуальне правонаступництво можливе на будь - якій стадії
судового процесу.

Недоречне посилання скаржника -
Мінтрансу на те, що голова господарського суду Одеської області план санації
піддав нищівній критиці, по - перше: об'єктивно нічим не підтверджено, а по -
друге: особиста думка голови господарського суду щодо плану санації немає
ніякого значення для даної справи, оскільки він не є учасником провадження у
справі про банкрутство ДСК “ЧМП” і зазначена справа  в провадженні у нього ніколи не знаходилася.

Неспроможними слід визнати також
доводи скаржників, що оскаржуваною ухвалою господарський суд позбавив Мінтранс
законного права подати комітету кредиторів кандидатуру керуючого санацією. В
судовому засіданні апеляційної інстанції голова комітету кредиторів ДСК “ЧМП”
Авдюгін Г.Б. підтвердив, що після арешту ОСОБА_1 він особисто неодноразово
звертався до найвищих керівників Мінтрансу з проханням надати комітету
кредиторів для погодження нову кандидатуру керуючого санацією ДСК “ЧМП”, але
жодної позитивної відповіді на свої звернення не отримав. Наведене
підтверджується також змістом апеляційної скарги Мінтрансу про те, що за
відсутності відносно ОСОБА_1 вироку суду останній не вважав за необхідне
вносити пропозицію про призначення на займану ОСОБА_1 посаду керуючого санацією
іншої особи. Отже, господарський суд першої інстанції  правильно виходив із того, що Мінтранс не
використав свого права на подання кандидатури для призначення керуючим санацією
ДСК “ЧМП” в порядку, визначеному Законом. А посилання Мінтрансу в скарзі на те,
що перебуваючи під вартою по порушеній щодо нього кримінальній справі ОСОБА_1
досяг значних економічних і правових успіхів у діяльності ДСК “ЧМП”, взагалі не
потребує оцінки.

Помилковими визнаються також доводи
заступника прокурора про незалучення господарським судом до участі у справі
територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в якості третьої
особи (як уточнив прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції),
оскільки участь третіх осіб у справах про банкрутство чинним
законодавством  не передбачена.

Недоведеними слід визнати твердження
заступника прокурора щодо необхідності зупинення провадження у даній справі до
розгляду судом у пов'язаній з нею іншій справі його подання про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від
22.09.2003 року, оскільки скаржником не зазначено та не доведено, як пов'язана
дана справа зі справою, що розглядається іншим судом, чи дійсно вона
розглядається і чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

З цих же підстав не приймаються до
уваги наведені заступником прокурора питання, що судом призначено керуючим
санацією особу без відповідного рівня доступу
до секретності, з безпредметним та помилковим посиланням на ст. ст. 3,
39 Закону України “Про державну таємницю”, які регулюють сферу дії цього Закону
та відповідальність за порушення
законодавства про державну таємницю, оскільки як було зазначено вище, у
випадку відсутності у арбітражного керуючого допуску до державної таємниці він
може отримати такий допуск у встановленому ст. 22 вказаного Закону  порядку.

Не відповідає дійсності твердження
заступника прокурора, що  керуючий
санацією Шнякін О.В. є одночасно ліквідатором ЗАТ “Одесводоканал”, яке є
кредитором ДСК “ЧМП”, оскільки ухвалою господарського суду Одеської області від
07.08.2008 року у справі про банкрутство ЗАТ “Одесводоканал” припинено
повноваження ліквідатора даного акціонерного товариства - арбітражного
керуючого Шнякіна О.В. та призначено ліквідатором іншого арбітражного
керуючого.

Інші доводи скаржників, що викладені
в апеляційних поданні та скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не
спростовують висновків місцевого господарського суду та з урахуванням всіх
обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність
вирішення питань щодо затвердження плану санації ДСК “ЧМП”, звільнення
керуючого санацією - керівника боржника та призначення нового керуючого
санацією ДСК “ЧМП”.

Зважаючи на вищевикладене колегія
суддів вважає, що з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної
постанови резолютивну частину оскаржуваної ухвали слід доповнити вказівками про
перехід до загальної процедури банкрутства ДСК “ЧМП” відповідно до Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, а також про припинення повноважень розпорядника майна ДСК “ЧМП”
арбітражного керуючого Іванова В.М., а в решті частини ухвала має бути залишена
без змін, як така, що відповідає нормам матеріального і процесуального права.

На підставі ст. ст. 1, 2, 31,
6, 16-18, 20, 41, 53  Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, керуючись
ст. ст. 41, 99, 101 - 106 ГПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О
В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства
транспорту та зв'язку України та апеляційне подання заступника прокурора
Одеської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 19 серпня 2008 року у справі № 4-5-32-24-2/136-03-5080 змінити і з
урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної постанови доповнити її
резолютивну частину пунктами 3 і 4 наступного змісту:

п.3. Перейти до загальної процедури
банкрутства Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство”
відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

п.4. Припинити повноваження
розпорядника майна Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське
пароплавство” арбітражного керуючого Іванова В.М.

Пункти 3, 4, 5 ухвали господарського
суду Одеської області від 19 серпня 2008 року у справі №
4-5-32-24-2/136-03-5080 вважати відповідно пунктами 5, 6, 7.

В решті частини зазначену ухвалу
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський
В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Шевченко
В.В.