ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.

№
14/528/07

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів
Грека Б.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Бузькі пороги" на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 25.03.2008р.

у  справі
№14/528/07 господарського суду Миколаївської області

за позовом                 ОСОБА_1

до відповідача          Відкритого
акціонерного товариства "Бузькі пороги"

третя особа              Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корта плюс"

про                              визнання
недійсним договору купівлі-продажу

за участю представників:

ОСОБА_1
-  не з'явилися;

ВАТ
"Бузькі пороги" -
Козлов В.О.;

ТОВ
"Корта плюс" -  не з'явилися

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом та просив суд
визнати недійсним договір від 14.10.2004р., який укладено між ним та
відповідачем у справі  - Відкритим
акціонерним товариством "Бузькі пороги" на підставі ст.230 ЦК України
та застосувати двосторонню реституцію (т.1 а.с.2)

У
подальшому позивачем доповнено підстави позову. Так, відповідно до поданого
доповнення, позивач посилається  на
невідповідність спірного договору ст.ст.159 ЦК України, ст.ст.15,32,41 Закону
України "Про господарські товариства" (т.1 а.с.58-64).

Ухвалою
господарського суду Миколаївської області від 21.08.2007р. порушено провадження
за даним позовом (т.1 а.с.1)

Ухвалою
господарського суду Миколаївської області від 14.02.2008р. провадження у даній
справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України (т.1 а.с.170).

Припиняючи
провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що вона не
підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки спір у даній справі
не є корпоративним, а позивач є фізичною особою.

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008р. ухвала
господарського суду Миколаївської області від 14.02.2008р. скасована, а справа
передана до господарського суду Миколаївської області  (т.2 а.с.21-23).

Скасовуючи
ухвалу господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив
з того, що суд дійшов помилкового висновку про непідвідомчість спору у даній
справі господарському суду. При цьому, такого висновку апеляційна інстанція
дійшла з огляду на те, що спір у даній справі є корпоративним, оскільки позивач
обґрунтовує свої вимоги порушенням прав і законних інтересів як акціонера при
укладенні спірного договору.

Не
погоджуючись з постановою апеляційної інстанції,  ВАТ "Бузькі пороги" звернулося до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить її
скасувати, залишивши в силі ухвалу господарського суду Миколаївської області
від 14.02.2008р.

Вимоги
касаційної скарги мотивовані неправильним застосуванням норм процесуального
права (т.2 а.с.30-31).

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить
касаційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В
силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі. При цьому, судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Відповідно
до ст. 125 Конституції України, система судів загальної юрисдикції в Україні
будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Згідно
ст.22 Закону України "Про судоустрій України", місцевий суд є судом
першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його
підсудності. За змістом ч.ч.3,4 цієї норми, місцеві господарські суди
розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші
справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Зокрема,
за змістом п. 4 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі, справи,
що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Припиняючи
провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що переданий
спір не є таким, що виник з корпоративних відносин і, виходячи з суб'єктного
складу сторін, не підвідомчий господарським судам.

Висновок
суду першої інстанції про те, що даний спір не є корпоративним судом
апеляційної інстанції визнаний помилковим, з чим не може погодитись касаційна
інстанція.

Так,
згідно ч.3 ст.167 ГК України, корпоративними відносинами  є відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами,
в силу ч.1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь
цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Права
учасника товариства, яким також є акціонер, визначені ст.10 Закону України
"Про господарські товариства", відповідно до якої учасник товариства
має право:

-  брати участь в управлінні справами товариства
в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом;

-  брати участь у розподілі прибутку товариства
та одержувати його частку (дивіденди);

-    вийти в установленому порядку з товариства;

-    одержувати інформацію про діяльність
товариства;

-  здійснити відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, в порядку, встановленому законом.

Аналогічні
права учасника товариства визначені і ст.116 ЦК України, ст.88 ГК України. При
цьому, вищевказані норми містять застереження, що учасники господарського
товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом
товариства та законом (зокрема, переважне право на купівлю акцій тощо).

Звертаючись
до суду з даним позовом, позивач не посилається на порушення вищевказаних його
прав як акціонера товариства (у т.ч. позбавлення його права відчуження цінних
паперів) та будь-яких інших його корпоративних прав, визначених установчими
документами чи законом, а вказує на невідповідність спірного договору вимогам
законодавства та дійсній його волі.

Посилання
суду апеляційної інстанції на те, що позов у даній справі подано на захист прав
і законних інтересів позивача як акціонера, оскільки відповідачем здійснена
скупка власних акцій на підставі рішення правління від 21.09.2004р. помилкові.
Так, відповідне рішення правління не є предметом спору у даній справі.

Таким
чином, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008р. у
даній справі підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням та
неправильним застосуванням норм права, а ухвала господарського суду
Миколаївської області від 14.02.2008р. залишенню в силі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-
11111  ГПК України, колегія
суддів

П
О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Бузькі пороги" задовольнити.

2.Постанову  Одеського апеляційного господарського суду
від  25.03.2008р. у справі №14/528/07
господарського суду Миколаївської області скасувати, залишивши в силі ухвалу
господарського суду Миколаївської області від 14.02.2008р.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Грек Б.М.

Палій В.М.