КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2008                                                                                           № 4/265

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

Від позивача – Киселевич Ю. А. – по довіреності.

Від відповідача 1– Верес М. М. – по довіреності.

Від відповідача 2 – не з’явився.

Від третьої особи – Парко З. І. – голова товариства, Погребна Н. А. – по довіреності, Ковальова Ю. О. – по довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Садівницького товариства "Квітникар"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.07.2008 р.

у справі № 4/265 (Борисенко І.І.)

за позовом                               ВАТ "Агрофірма "Теплиці України"

до                                                   Київської міської ради

Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору -           Садівницьке товариство "Квітникар"

про                                                  визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 6,28 га.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.07.2008 р. у справі № 4/265 позов ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів (Київської міської державної адміністрації) про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 6,28 га був повністю задоволений.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, СТ “Квітникар” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” відмовити, оскільки вважає, що рішення було винесене по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм процесуального права, а також що висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Згідно ст. 75 ГПК України справа переглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Київської міської ради № 73/2649 від 27.01.2005 р. між ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” та Київською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки № 75-6-00298, згідно якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 63 660 кв. м. для іншого сільськогосподарського призначення та експлуатації й обслуговування адміністративно-виробничих, господарських будівель і споруд по вул. Стеценка у Святошинському районі м. Києва.

Рішенням Київської міської ради від 29.11.2007 р. № 1358/4191 було затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації, змінено цільове призначення частини земель сільськогосподарського призначення шляхом віднесення їх до земель житлової та громадської забудови та передано позивачу в довгострокову оренду терміном на 15 років земельну ділянку площею 6,28 га для будівництва та обслуговування об’єктів громадського та комерційного використання, торговельно-розважальних комплексів, офісних центрів та об’єктів житлової забудови, паркінгу на вул. Стеценка у Святошинському районі м. Києва.

Земельна ділянка передана за рахунок частини земель, що були раніше передані позивачу відповідно до рішення Київської міської ради від 27.01.2005 р. № 73/2649 “Про передачу ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” земельних ділянок для іншого сільськогосподарського призначення та експлуатації й обслуговування адміністративно-виробничих, господарських будівель і споруд на вул. Берковецькій, 6 та на вул. Стеценка у Святошинському районі м. Києва”, право користування якими посвідчено договором оренди земельної ділянки від 07.08.2006 р. № 75-6-00298.

Пунктом 8 Рішення Київської міської ради від 29.11.2007 р. № 1358/4191 передбачено розірвання за згодою сторін договору оренди земельної ділянки від 07.08.2006 р. № 75-6-00298 з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, що передається відповідно до цього рішення.

На виконання пункту 6.2. та пункту 8 Рішення позивач листом від 27.12.2007 р. № 454-А звернувся до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо виготовлення документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою та доручив виконання робіт ТОВ “Геометікс-плюс”.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видало технічне завдання від 12.01.2008 р. № 3108 (до кадастрової справи № Д-3204) на розробку технічної документації зі складання договору оренди землі.

ТОВ “Геометікс-плюс” була підготовлена Технічна документація зі складання договору оренди земельної ділянки позивачу для будівництва та обслуговування об’єктів громадського та комерційного використання, торговельно-розважальних комплексів, офісних центрів, об’єктів житлової забудови, паркінгу на вул. Стеценка у Святошинському районі м. Києва.

Дана технічна документація була перевірена та прийнята до бази даних Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що свідчать штампи на стор. 1 цієї технічної документації.

04.02.2008 р. було визначено (винесено) межі земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчується актом, підписаним уповноваженими представниками позивача, ТОВ “Геометікс-плюс” та начальником відділу землевпорядкування Святошинського району. Площа земельної ділянки відповідно до вище вказаного акту складає 62 832 кв. м.

Позивач підписав договір оренди земельної ділянки, який відповідає вимогам ст. 15 Закону України “Про оренду землі” та Типовій формі договору оренди землі, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 та направив його на підпис відповідачу-1.

Таким чином, позивачем були виконані вимоги статті 28 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 р. № 457/1867 “Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві” та, відповідно, позивачем було забезпечено підготовку всіх документів для укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, на день розгляду спору в суді відповідач-1 не підписав договір оренди земельної ділянки.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в України” до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 20 Земельного Кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об’єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.

Згідно зі ст. 4 Закону України “Про оренду землі” орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Статтею 4 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципі законності.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про оренду землі” орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 181 Господарського Кодексу України визначений загальний порядок укладення господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно з п. 2 ст. 181 Господарського Кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2008 р. договір оренди земельної ділянки був підписаний позивачем та переданий до Київської міської ради із супроводжувальним листом № 12/78 на підпис Київському міському голові, що підтверджується відміткою канцелярії відповідача-1 від 19.02.2008 р.

Частиною 3 ст. 181 Господарського Кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

Відповідно до ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міський голова укладає договори від імені територіальної громади.

Однак, договір оренди земельних ділянок Київською міським головою не був підписаний та не був повернутий позивачеві із зауваженнями.

Договір оренди земельної ділянки, надісланий позивачем відповідачу-1 відповідає Закону України “Про оренду землі”, та формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 “Про затвердження Типового договору оренди землі”.

Частиною 1 ст. 124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, площею 62 823 кв. м. для будівництва та обслуговування об’єктів громадського та комерційного використання, торговельно-розважальних комплексів, офісних центрів, об’єктів житлової забудови, паркінгу у Святошинському районі м. Києва між Київською міською радою та ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” в редакції, яка підписана ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” та відповідає вимогам Закону України “Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 та вважати переданою дану земельну ділянку з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених договором. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, між орендодавцем – Київською міською радою та позивачем, у встановленому порядку, то колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги й в цій частині підлягають задоволенню. При цьому колегією береться до уваги наступне.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 433/593 “Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві” Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було доручено у повному обсязі здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до п. “з” ст. 9 та п. “є” ст. 184 Земельного Кодексу України.

Зі змісту ч. 2 ст. 126 Земельного Кодексу України вбачається, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно зі ст. 18 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 р. № 2073 “Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі” та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.06.1999 р. № 1014 “Про порядок державної реєстрації договорів оренди землі” відповідну державну реєстрацію договорів оренди землі у м. Києві проводить відповідач-2.

Частиною 2 ст. 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 18 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно п. 3.13. Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 р. № 182/342, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) організовує видачу державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, оформлення та видачу договорів оренди (суборенди) земельних ділянок та здійснює реєстрацію суб’єктів права власності на землю, реєстрацію права користування землею і договорів на оренду (суборенду) землі.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ВАТ “Агрофірма “Теплиці України” є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі скаржник стверджує, що укладення договору оренди земельної ділянки, переданої рішенням, щодо якого вирішувалося питання про скасування або внесення змін, є незаконним і передчасним.

Однак, скаржник не надав доказів того, що рішення Київської міської ради від 29.11.2007 р. № 1358/4191 змінене чи скасоване.

Згідно ж ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

У своїй апеляційній скарзі скаржник також стверджує, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом були порушені норми процесуального права, зокрема, ст. ст. 77, 4І, 4і Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не задовольнив клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи. Крім того, скаржник стверджує, що місцевим господарським судом були порушенні норми ст. ст. 38 та 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія не може погодитися з такими твердженнями скаржника з огляду на наступне.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. До таких обставин віднесено, серед інших, нез’явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів, необхідність витребування нових доказів.

На думку колегії, в матеріалах даної справи на момент винесення оскаржуваного рішення було достатньо доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог позивача. З матеріалів справи також вбачається, що розгляд даної справи у суді першої інстанції неодноразово відкладався і у представників третьої особи були всі можливості користуватися своїми процесуальними правами.

Також колегія звертає увагу на положення статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2008 р. у справі № 4/265 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Садівницького товариства “Квітникар” на рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2008 р. у справі № 4/265 – залишити без задоволення.

2.           Рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2008 р. у справі № 4/265 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 4/265 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

16.09.08 (відправлено)