ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.11.08                                                                       Справа№ 8/122(29/170. 6/77-5/100)

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Габаковській Х.В.

розглянув заяву: Державної податкової інспекції у м.Львові

про визнання кредитором з майновими вимогами на суму 111 164 456,17 грн.

у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту», м.Львів

за участю:

прокурора: не з’явився

кредитора –ДПІ у м.Львові: Мазан О.І. –гол.державний податковий інспектор

боржника: Жила В.С. –представник, Білявський Е.Ж. - представник

розпорядника майна: Боляк І.В. –арбітражний керуючий

Учасникам провадження у справі роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть заяви. Державна податкова інспекція у місті Львові звернулась у суд із заявою про визнання кредитором Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»з майновими вимогами до боржника на суму 111 164 456,17 грн. у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту».

Провадження у справі про банкрутство ЗАТ «ЗКТ»порушено ухвалою суду від 22.05.2006р.

01 липня 2006 р. в газеті “Голос України” № 119 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту».

31.07.2006 р. ДПІ у м.Львові звернулась до господарського суду із заявою про визнання кредитором з майновими вимогами на суму 111 164 456,17 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.09.2006 р. визнано вимоги частково на суму 5 370 230,59 грн. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 р. апеляційну скаргу кредитора задоволено частково, ухвалу від 16.04.2007 р. скасовано повністю, визнано вимоги в сумі 30 655 347,21 грн. Постановою Вищого господарського суду України від 29.08.2007 р., ухвалу місцевого суду від 21.09.2006 р. та постанову апеляційної інстанції від 16.04.2007 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції в частині розгляду кредиторських вимог Державної податкової інспекції у м. Львові. Ухвалою Верховного суду України від 01.11.2007 р. відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 29.08.2007 р. Справу повернуто до місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду Львівської області у справі № 29/170 (6/77-5/100) від 06.02.2008 р. в задоволенні заяви ДПІ у м.Львові про включення до реєстру вимог кредиторів ЗАТ „ЗКТ" вимог на загальну суму 111 164 456,17 грн. відмовлено частково, включено до вимог третьої черги вимоги ДПІ у м.Львові до боржника на суму 1 106 019,48 грн. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2008 р. у справі № 29/170 (6//77-5/100) ухвалу господарського суду Львівської області залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. у справі № 29/170 (6/77-5/100) ухвалу господарського суду Львівської області від 06.02.2008 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2008 р. скасовано, а справу № 29/170 (6/77-5/100) в частині розгляду кредиторських вимог ДПІ у м.Львові направлено на новий розгляд. В постанові Вищого господарського суду України вказано, що при вирішенні питання стосовно визнання кредиторських вимог, господарський суд повинен вирішити питання щодо безспірності вимог у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", і подальшому їх включенню до реєстру вимог кредиторів. На зазначені вище обставини, господарські суди попередніх інстанцій уваги не звернули та не дали їм належної оцінки. В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, яка залишена без змін апеляційною постановою, не було зазначено, які самі визнані вимоги ДПІ у м. Львові є поточними, а які конкурсними, у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою від 07.10.2008 р. справу в частині розгляду заяви ДПІ у м.Львові з майновими вимогами до боржника прийнято до розгляду і призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 28.10.2008 р.

28.10.2008 р. кредитор подав на адресу суду додаткові пояснення № 19092/10-010/1344 від 27.10.2008 р. і розгляд справи було відкладено для надання можливості боржнику та розпоряднику майна ознайомитись з додатковими поясненнями.

Представник кредитора в судове засідання з’явився, майнові вимоги до боржника підтримав повністю на суму 111 164 456,17 грн. з підстав, зазначених у заяві та у додаткових поясненнях .

Представники боржника в сідове засідання з’явились, надали суду заперечення на заяву ДПІ у м.Львові про визнання конкурсним кредитором, майнові вимоги відхилили повністю у зв’язку з відсутністю у кредитора належно обґрунтованої конкурсної вимоги до боржника.

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2008 р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вислухавши думку представників сторін, суд встановив.

На підставі проведених прнацівниками ДПІ у м.Львові планових та позапланових документальних перевірок ЗАТ “Львівський автомобільний завод”, правонаступником якого є ЗАТ “Завод комунального транспорту”, складено акти, на підставі яких прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

-          № 232320/0/4174 від 09.03.2005 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 484 399,50 грн., у тому числі 322 933,00 грн. - основного платежу, 161 466,50 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 232320/2/12997 від 02.08.2005 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 329 419,50 грн., у тому числі 219 613,00 грн.- основного платежу, 109 806,50 грн.- штрафних санкцій;

-          №/0/4179 від 09.03.2005 р., яким визначено суму податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в розмірі 51 268,45 грн., у тому числі 39 437,25 грн. - основного платежу, 11 831,17 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № /2/12996 від 02.08.2005 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів в розмірі 51 268,45 грн., у тому числі 39 437,25 грн.- основного платежу, 11 831,17 грн. -штрафних санкцій.

ЗАТ „Львівський автомобільний завод" подано позовну заяву на зазначені податкові повідомлення-рішення. Постановою господарського суду Львівської області від 01.12.2005 р. у справі № 5/1862-2/285 позовні вимоги задоволено частково, та визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові № /2/12996 від 02.08.2005 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2006р. постанову господарського суду Львівської області від 01.12.2005 р. скасовано в частині відмови в задововоленні позовних вимог ЗАТ "Львівський автомобільний завод" про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Львові № 232320/2/12997 від 02.08.2005 р., та визнано недійсним дане податкове повідомлення-рішення. Постанову господарського суду Львівської області від 01.12.2005 р. в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/2/12996 від 02.08.2005р. залишено без змін.

29.05.2006 р. за № 8846/10-0 ДПІ у м.Львові подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України на постанову господарського суду Львівської області від 01.12.2005 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2006р. по справі №5/1862-2/285.

Відтак станом на день порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ “ЗКТ” –22.05.2006 р. податковий борг за наведеними повідомленнями-рішеннями був відсутній.

- № 32320/0/1525 від 02.02.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 2 827 665,00 грн., у тому числі 1 885 110,00 грн. - основного платежу, 942 555,00 грн.- штрафних санкцій.

- № 42320/0/1524 від 02.02.2006 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 2 444 790,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 97 775,59 грн.

ЗАТ “Львівський автомобільний завод” подано позовну заяву про визнання недійсними наведених податкових повідомлень-рішень. Постановою Господарського суду Львівської області у справі № А5/175-12/45, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2006 р,. в задоволенні позову боржника про визнання недійсними цих податкових повідомлень-рішень відмовлено. Однак постановою Вищого адміністративного суду України від 27.12.2006 р. касаційну скаргу боржника задоволено, визнано недійсними податкове повідомлення-рішення № 32320/0/1525 від 02.02.2006 р. та податкове повідомлення-рішення № 42320/0/1524 від 02.02.2006 р. Отже на день порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ “ЗКТ” –22.05.2006 р. податкові зобов’язання не були узгодженими, податковий борг за наведеними повідомленнями-рішеннями - відсутній.

-          № 192301/0/8305 від 19.05.2006 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 850 000,00 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 192301/1/10939 від 30.06.2006 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 850 000,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено до ДПА у Львівській області, про що зазначає кредитор в заяві. До того ж податкове повідомлення-рішення №192301/1/10939 від 30.06.2006 р. прийнято після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.)

-          № 182301/0/8304 від 19.05.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 620 820,20 грн., у тому числі 443 443,00 грн. - основного платежу, 177 377,20 грн. –штрафної санкції. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення №182301/1/10938 від 30.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 620 820,20 грн., у тому числі 443 443,00 грн. основного платежу, 177 377,20 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено до ДПА у Львівській області, про що зазначає кредитор у заяві. До того ж податкове повідомлення-рішення № 182301/1/10938 від 30.06.2006 р. прийнято після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.);

-          № /0/7104 від 28.04.2006 р., яким до підприємства застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на прибуток в розмірі 1 550,00 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення, яким до підприємства застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на прибуток в розмірі 1 550,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено до ДПА у Львівській області, про що зазначає кредитор у заяві. До того ж податкове повідомлення-рішення № /1/10340 від 20.06.2006 р. прийнято після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.);

-          № 92301/0/6376 від 13.04.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 3 701 580,00 грн., у тому числі 2 467 720,00 грн. - основного платежу, 1 233 860,00 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 92301/1/10156 від 16.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 3 701 580,00 грн., у тому числі 2 467 720,00 грн. - основного платежу, 1 233 860,00 грн. - штрафних санкцій. Вказане податкове повідомлення-рішення 27.06.2006 р. оскаржено в адміністративному порядку. Відтак податкове повідомлення-рішення № 92301/1/10156 від 16.06.2006 р. прийнято після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.);

-          № 102301/0/6378 від 13.04.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 9 962 161,90 грн., у тому числі 7 032 789,00 грн. - основного платежу, 2 929 372,90 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 102301/1/10155 від 16.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 9 962 161,90 грн., у тому числі 7 032 789,00 грн. - основного платежу, 2 929 372,90 грн. - штрафних санкцій. Податкове повідомлення-рішення № 102301/1/10155 від 16.06.2006 р. оскаржувалорсь в адміністративному порядку, до того ж воно прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.). Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось також в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 42);

-          № 112301/0/6377 від 13.04.2006 р., яким визначено суму зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 800 000,00 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення №112301/1/10154 від 16.06.2006 р., яким визначено суму зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 800 000,00 грн. Податкове повідомлення-рішення №112301/1/10154 від 16.06.2006 р. оскаржувалорсь в адміністративному порядку, до того ж воно прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство (22.05.2006 р.). Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось також в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 42);

-          № 52301/0/3782 від 03.03.2006 р., яким визначено суму зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5 000 000,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2 500 000,00 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 52301/1/7897 від 03.05.2006 р., яким визначено суму зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 000 000,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2 500 000,00 грн. В результаті адміністративного оскарження до ДПА у Львівській області винесено нове податкове повідомлення-рішення № 52301/2/12418 від 25.07.2006 р., яким визначено суму зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 000 000,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2 500 000,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство і до того ж оскаржувалось в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 43);

-          № /0/9729 від 08.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 153 457,35 грн., у тому числі 51 152,45 грн. - основного платежу, 102 304,90 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № /1/10825 від 29.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 153 457,35 грн., у тому числі 51 152,45 грн. основного платежу, 102 304,90 грн. штрафних санкцій. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство і до того ж оскаржувалось в судовому порядку як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 44);

-          № /0/9728 від 08.06.2006 р., яким визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності в розмірі 3 011 763,09 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № /1/10824 від 29.06.2006 р., яким визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності в розмірі 3 011 763,09 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство і до того ж оскаржувалось в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 50);

-          № 222301/0/9732 від 08.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 34 956 402,52 грн., у тому числі 18 512 127,22 грн. - основного платежу, 16 444 275,30 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 222301/1/10822 від 29.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 34 956 402,52 грн., у тому числі 18 512 127,22 грн. - основного платежу, 16 444 275,30 грн. - штрафних санкцій. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство і до того ж оскаржувалось в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 51);

-          № 232301/0/9731 від 08.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 31 176 089,40 грн., у тому числі 17 167 904,15 грн. - основного платежу, 14 008 185,25 грн. - штрафних санкцій. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення №232301/1/10821 від 29.06.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 31 176 089,40 грн., у тому числі 17 167 904,15 грн. -основного платежу, 14 008 185,25 грн. - штрафних санкцій. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство і до того ж оскаржувалось в судовому порядку, як зазначено у додаткових поясненнях ДПІ у м. Львові (том 61, а. с. 51);

-          № 242301/0/9730 від 29.05.2006 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5 614 498,88 грн. В результаті адміністративного оскарження прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 242301/1/10823 від 29.05.2006 р., яким визначено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5 614 498,88 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 5 204 777,82 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство.

-          № /0/8744 від 25.05.2006 р., яким визначено суму податкового зобов’язання по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 11 306,30 грн., у тому числі 10 767,90 грн. - основного платежу, 538,40 грн. - штрафних санкцій. Крім того, боржнику нараховано пеню в розмірі 125,68 грн. на суму несплаченого податкового боргу. Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте після порушення провадження у справі про банкрутство.

Боржником самостійно узгоджено податкове зобов’язання шляхом подання податкової декларації № 255690305 від 31.01.2006 р. по орендній платі за земельні ділянки на суму 102 551,42 грн. за травень 2006 р., а також подано уточнений розрахунок № 268584805 від 24.05.2006 р. на суму 3 589,30 грн. Однак термін сплати за ними наступив після порушення провадження у справі про банкрутство.

Боржник подав податкову декларацію № 255690305 від 31.01.2006 р. та уточнений розрахунок № 268584805 від 24.05.2006 р., в яких включено зобов’язання по орендній платі за земельні ділянки по яких не наступили терміни сплати: за червень- грудень 2006 р. у розмірі 742 985,04 грн. Відтак такий податковий борг виник після порушення провадження у справі про банкрутство.

Стосовно вимоги кредитора щодо заборгованості боржника у розмірі 999 878,76 грн. за непогашеними податковими векселями за період з січня до квітня 2006 р. (т. 59, а.с.172-197), то вони були погашені наступним чином: ЛФ ВАТ КБ «Хрещатик»авальовані податкові векселі на загальну суму 854 492.90 грн. та погашені ЛФ ВАТ КБ «Хрещатик»платіжними дорученнями № № 798, 799 від 28.07.2006 р. ЛОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»авальовані податкові векселі на загальну суму 145 385.86 грн., а постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2007р. в позові ДПІ у м.Львові до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та ЗАТ «Завод комунального транспорту»про стягнення заборгованості в сумі 145 385,86 грн. по оплаті податкових векселів відмовлено.

Відтак, як випливає з наведеного станом на день порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ “ЗКТ” частина податкових повідомлень-рішень перебувала у процесі адміністративного чи судового оскарження, інша частина податкових повідомлень-рішень прийнята після порушення провадження у справі про банкрутство- після 22 травня 2006 р.

При винесенні ухвали суд виходив з наступного.

Порядок виникнення зобов’язань зі сплати податкових платежів регулюється Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 1.3) ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пунктом 5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов’язання самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відтак податковим боргом визнається узгоджене платником податків або встановлене судом податкове зобов’язання.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсними кредиторами визнаються кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. Таким чином, для визнання кредитора конкурсним необхідними є дві умови: 1) виникнення у кредитора вимог до боржника до порушення провадження у справі про банкрутство 2) наявність у боржника обов’язку оплатити грошову вимогу кредитора.

В силу положень ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а тільки встановлюються грошові вимоги кредиторів.

Грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами, що свідчать про зобов’язання останнього перед кредиторами.

Вимога щодо безспірності грошових вимог встановлена нормами ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” для ініціюючого кредитора під час порушення провадження у справі про банкрутство та не належить до кредиторів з конкурсними вимогами, які подали заяви відповідно до ст. 14 наведеного Закону.

Відповідно до абз. 8 ст. 1 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” безспірними вимогами кредиторів є вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відтак обгрунтоване посилання кредитора на ту обставину, що у провадженні у справах про банкрутство вимога щодо безспірності грошових вимог не стосується конкурсного кредитора, не може у даному випадку бути взяте судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов’язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов’язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом. Отже з моменту прийняття податкового повідомлення-рішення виникає податкове зобов’язання у платника податків, але суми, нараховані за таким податковим повідомленням-рішенням, не є узгодженими.

Після узгодження цих податкових повідомлень-рішень нарахована ним сума стає податковим боргом, тобто узгодженим податковим зобов’язанням. Порядок узгодження сум податкових зобов’язань визначений ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. З аналізу норм п. 1.2 ст. 1, п. 5.1 ст. 5, пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 зазначеного закону робиться висновок про те, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відтак податковим боргом визнається узгоджене платником податків або встановлене судом податкове зобов’язання.

Отже з моменту прийняття податкового повідомлення-рішення у платника податку виникає податкове зобов’язання. Проте у випадку оскарження такого податкового повідомлення-рішення у платника податку не виникає обов’язку сплатити визначену ним суму податкових платежів до моменту його узгодження, тобто до моменту перетворення податкового зобов’язання в податковий борг.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов’язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Відтак закон дає платнику податків десятиденний строк для адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення. Отже у випадку згоди платника податків із винесеним податковим повідомленням-рішенням, податкове зобов’язання стає податковим боргом.

Згідно із пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами у випадку, коли контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов’язання платника податків за причинами, не пов’язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах „а” –„в” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов’язаний погасити нараховану суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження. Отже у платника податку виникає обов’язок сплатити заборгованість, визначену податковим повідомленням-рішенням, не з моменту виникнення податкового зобов’язання, а в момент його узгодження, тобто в момент його перетворення у податковий борг.

Відтак відповідно до положень ЗУ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” до моменту узгодження податкового зобов’язання у платника податків не виникає обов’язку сплачувати нараховані суми.

Аналізуючи норми, що встановлюють безпірність вимог кредиторів –абз.8 ст.1 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та норми, що визначають поняття податкового боргу –п.1.3) ст. 1 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, можна констатувати, що спільним між ними є те, що в обох випадках: 1) вимоги кредиторів мають бути визнані або узгоджені з боржником, 2) зобов’язання має бути встановлене судом або вимога, підтверджена виконавчими чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. Саме з цих підстав, в силу специфіки правового регулювання відносин, що випливають із сплати податків, ДПІ у м.Львові ототожнює податковий борг з поняттям безспірності вимог кредиторів. Однак кредитор не бере до уваги, що згідно з наведеними нормами, зокрема п. 5.2 ст. 5 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, обов’язок у боржника погасити нараховану суму податкового зобов’язання виникає протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження. Отже у випадку адміністративного оскарження рішення контролюючого органу або звернення з позовом до суду у боржника відсутній обов’язок погасити нараховану суму. Це встановлено також пп. 5.2.3 п. 5.2 ст. 5 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, де вказано, що заява про перегляд рішення контролюючого органу, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов’язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу або до дня закінчення процедури оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов’язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Отже, законодавець тут чітко зазначає, що неузгоджене податкове зобов’язання не підлягає виконанню. Відтак в боржника у випадку проведення процедури оскарження податкової вимоги на момент порушення справи про банкрутство не існує обов’язку зі сплати відповідних платежів кредиторові.

Провадження у справах про банкрутство регулюється спеціальним законом –ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. При розгляді справ про банкрутство пріоритет має власне спеціальний закон, оскільки одним із принципів вирішення конкуренції правових норм є перевага спеціального закону щодо загального.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Відтак вимоги кредиторів до боржника повинні бути: по-перше, обґрунтованими, підставними, тобто в боржника на момент порушення справи про банкрутство повинен існувати обов’язок зі сплати відповідних платежів кредиторові; по-друге, грошові вимоги мають виникнути до порушення провадження у справі про банкрутство.

У випадку наявності процедури апеляційного узгодження (оскарження в адміністративному чи судовому порядку) податкових повідомлень-рішень, прийнятих до порушення провадження у справі про банкрутство і оскаржених станом на 22.05.2006 р. у боржника в силу положень ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” відсутній обов’язок зі сплати платежів кредитору, а відтак і підстави дя визнання судом таких майнових вимог кредитора.

Подальше адміністративне оскарження податкового зобов’язання безумовно не змінює часу виникнення грошових вимог кредитора –ДПІ у м.Львові до боржника, але не підтверджує наявності у період адміністративного оскарження кредиторської вимоги у податкового органу. Вирішення спору в адміністративному чи судовому порядку на користь податкового органу є підставою для перегляду ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами.

Вимоги кредитора за податковими-повідомленнями-рішеннями, прийнятими після порушення провадження у справі про банкрутство, є поточними і не підлягають визнанню як конкурсні та вклюсченню до реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог ст. 14 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відтак вимоги кредитора - ДПІ у м.Львові до боржника - Закритого акціонерного товариства “Завод комунального транспорту” на суму 111 164 456,17 грн. є необгрунтованими і підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 1, 5, 14, 15 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 ГПК України, суд –

У Х В А Л И В:

У визнанні вимог Державної податкової інспекції у місті Львові до Закритого акціонерного товариства “Завод комунального транспорту” на суму 111 164 456,17 грн. відмовити повністю.

Суддя