СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

23 вересня 2008 року

Справа № 2-5/4248-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Коваля
В.М.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

прокурор: Цуркан
Сергій Анатолійович, посвідчення №
505   від 13.06.07,  Прокурор міста Севастополя;

представник позивача: не
з'явився, Сімферопольська міська рада;

відповідач: не
з'явився, Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 07 липня 2008 року у справі №
2-5/4248-2008

за позовом           Сімферопольського міжрайонного природоохоронного
прокурора (вул. Дзержинського, 6, місто Сімферополь, 95034)

в інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, місто Сімферополь, 95000)

до           фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 6030,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07 липня 2008 року у справі № 2-5/4248-2008
(суддя М.П. Гаврилюк) задоволено позов Сімферопольського міжрайонного
природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Сімферопольської
міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

З фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
в дохід місцевого бюджету Сімферополя стягнуто 6030,94 грн. збитків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 125
Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється, а також з того, що згідно із частиною 1 статті 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Не погодившись з рішенням суду,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення
суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована
посиланнями фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на порушення господарським судом
Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги
вказує на те, що справа була розглянута без його участі, про дату, час та місце
розгляду справи його не повідомляли. Крім того, апелянт посилається на те, що
на розгляді у Сімферопольській міській раді знаходиться заява фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,02 га, розташованої за адресою: місто Сімферополь,
вул. Залеська, 68, тобто, відповідач вважає, що господарський суд не мав
правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення збитків за
самовільне зайняття земельної ділянки.

Заперечення на  апеляційну скаргу до  суду не надходили.

Розпорядженням голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2008 року у
зв'язку з відпусткою судді Заплава Л.М. здійснена заміна судді Заплава Л.М. на
суддю Прокопанич Г.К.

У судове засідання 23 вересня 2008
року представники Сімферопольської міської ради та фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 не з'явились, про місце і час розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що явка
представників сторін не визнавалась обов'язковою та є правом, а не обов'язком
учасників судового процесу, а також те, що в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила можливим
розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу, які не з'явились у
судове засідання, за наявними в матеріалах справи доказами.

Повторно розглянувши матеріали
справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього у судовому
засіданні представника прокуратури, перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, заявник посилається на те, що не використовує відповідну
земельну ділянку, однак одночасно зазначає, що на розгляді у Сімферопольській
міській раді знаходиться заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про надання
згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею
0,02 га, розташованої за адресою: місто Сімферополь, вул. Залеська, 68.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Тобто, чинним земельним законодавством
чітко визначений момент виникнення права власності та права користування
земельною ділянкою, це або одержання її власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації, або укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Згідно зі статтею 126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами; право оренди
землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Матеріали справи не містять доказів
того, що відповідач у встановленому порядку набув права власності або права
користування відповідною земельною ділянкою.

Відповідно до частини 3 статті 125
Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 188 Земельного кодексу
України закріплено, що державний контроль за використанням та охороною земель
здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах, а
за додержанням вимог законодавства про охорону земель - спеціально
уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів.

Згідно зі статтею 1 Закону України
„Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільне  зайняття
земельної  ділянки  - будь-які дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність
або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Автономної
Республіки Крим були складені акти перевірки дотримання вимог земельного
законодавства № 245 від 01 жовтня 2007 року та № 331 від 15 листопада 2007
року, у яких зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 норм
земельного законодавства, а саме, використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів.

На підставі вказаних актів були
складені протоколи про адміністративне правопорушення № 103296 від 01 жовтня
2007 року та № 103727 від 15 листопада 2007 року, а саме, за використання
земельної ділянки без правовстановлюючих документів, та винесені постанови про
накладення адміністративного стягнення.

З доказів, наявних у матеріалах
справи, також вбачається, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачені
штрафи за порушення земельного законодавства, а саме, за використання земельної
ділянки без правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, судова
колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,025 га,
розташовану за адресою: місто Сімферополь, вул. Залеська, 68.

Статтею 211 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну,
адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства,
зокрема, за таке порушення як самовільне зайняття земельних ділянок.

Методикою визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву
(родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, закріплено порядок
визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам,
юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок.

Під час розгляду справи
встановлено, що спеціалістами Державної інспекції з контролю за використанням і
охороною земель Автономної Республіки Крим відповідно до вимог вказаної
Методики здійснено розрахунок розміру заподіяної шкоди з обґрунтуванням
застосованих коефіцієнтів.

На підставі вищенаведеного,
приймаючи до уваги доведений факт самовільного зайняття земельної ділянки, а
також наявність у матеріалах справи обґрунтованого розрахунку розміру
заподіяної шкоди, судова колегія вважає правомірним висновок господарського
суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних
вимог.

Стосовно доводів заявника
апеляційної скарги про те, що його не було повідомлено про дату, час та місце
розгляду справи судова колегія зазначає, що ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11 квітня 2008 року позов Сімферопольського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 був
прийнятий до провадження та справа призначена до слухання на 02 червня 2008
року.

Ухвалою господарського суду від 02
червня 2008 року розгляд справи був відкладений на 07 липня 2008 року у зв'язку
із неявкою відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вказана ухвала 18
червня 2008 року направлена фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рекомендованою
кореспонденцією, що підтверджується поштовим реєстром господарського суду
Автономної Республіки Крим.

Пунктом 3.1 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України № 02-5/289 від 18 вересня 1997 року закріплено, що
громадянин  визнається  суб'єктом
господарювання  у разі здійснення
ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця
без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 Господарського кодексу
України та у таких випадках, місцезнаходження (місце проживання) особи
визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи,
а саме свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця НОМЕР_1,
місце проживання фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 - АДРЕСА_1.

На підставі вказаного, приймаючи до
уваги факт направлення копії процесуального документа про відкладення слухання
справи саме за адресою -  АДРЕСА_1 -
судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги
про його неповідомлення про дату, час та місце розгляду справи, є такими, що не
підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи.

Отже, враховуючи викладене, судова
колегія вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, прийнятим
з урахуванням всіх обставин, з правильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтею 101, пунктом 1
частини 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07 липня 2008 року у справі № 2-5/4248-2008
залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді