ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"10" вересня 2008 р. Справа № 11/75

За позовом Приватного підприємства «Рівненська товарна група»м.Рівне

до відповідача: ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»м.Рівне

про стягнення 51 869 грн. 12 коп. заборгованості по розрахунках,

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-           Чучалін В.І., представник (довір.№ 1 від 29.04.2008р.);

від відповідача- не з’явився.

Представник Позивача не заявив клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’ясне-но стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-ПП «Рівненська товарна група» звернувся до суду з позовом про стягнення з Від-повідача-ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі» 51 869 грн. 12 коп. заборгованості по розрахунках за отримані протягом 31.01.2008р.-24.03.2008р. товари.

В судове засідання 10 вересня 2008р. представник Відповідача-ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі» не з'явився, хоч про час та місце слухання справи його було повідомлено у встановленому порядку.

Також Відповідач не надав суду витребуваного ухвалою від 11.08.2008р. відзиву на позов, вимог не запе-речив. Натомість за 30 хвилин до судового засідання 10.09.2008р. подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з відрядженням представника до Львівського апеляційного гсоподарського суду, додавши копію ухвали ЛАГС по справі №10/86 про призначення слухання справи на 10.09.2008р. о 10:25.

і

Клопотання відхилене судом з огляду на те, що діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб, наприклад –лише штатним юрисконсультом; в справі відсутні докази, які б стверджували створення господарським судом перешкод щодо участі в справі інших представників Позивача –приміром керів-ника підприємства або інших штатних працівників ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»(зокрема особи, яка подала дане клопотання в канцелярію) або адвоката тощо. Крім того, клопотання не стверджено доказами, що посвідчують особу і повноваження представника та факт його відрядження до ЛАГС, –тому не заслуговує на увагу, як надумане.

Суд вбачає за можливе розглянути спір за навних у справі матеріалів без участі Відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ,

що фактично, ПП «Рівненська товарна група» поставляло на адресу ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»товарно-матеріальні цінності, згідно накладних в період з 31.01.2008р. по 24.03.2008р.(арк.справи 6-72).

Всього за вказаний період ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»через своїх представників, які діяли на підставі довіреності на отримання товарів на умовах централізовано-кільцевого завозу від 27.11.2007р. (арк.справи 73) отримало від ПП «Рівненська товарна група»товарів харчової промисловості в асортименті на загальну суму 51 869 грн. 12 коп., що стверджується підписами уповноважених осіб та відбитками печаток ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»на зазначених накладних, іншими матеріалами справи.(арк.справи 6-72, 73).

Відповідач-ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі» за отриманий товар не розрахувався, коштів на рахунок Позивача не сплатив, що стверджується матеріалами справи.

Пропозиція сплати 51 869 грн. 12 коп. заборгованості за отриманий товар, яка вбачається з претензії №27 від 14.07.2008р. –залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.(арк.справи 74-75).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, крім того підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’-язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором поставки (ст.712 ЦК України), - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяль-ність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у під-приємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено догово-ром, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договору в письмовій формі сторони не укладали, однак Відповідач на підставі довіреності отримав товар та підписав товарно-розпорядчі документи на нього –накладні, а отримавши пропозицію оплатити вар-тість товару –залишив її без виконання.

В даному випадку зобов’язання, які виникли між сторонами та умови їх виконання містяться не тільки в довіреності та накладних, а зазначені також в законі, – зокрема в Господарському та Цивільному кодексах України.

Отже, для виникнення зобов’язань між сторонами не обов’язково було укладання договору в письмовій формі. Господарський суд вважає, що між сторонами виникли і продовжують існувати договірні правовідносини поставки товарів в силу наступних норм права.

Глава 54 Цивільного кодексу України “Купівля-продаж” не містить положень щодо обов’язку сторін дот-римуватись письмової форми договору під час купівлі-продажу товарів народного споживання.

Таким чином, ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»згідно накладних прийняв від ПП «Рівненська то-варна група»товар і між сторонами існують договірні правовідносини поставки в силу закону. Із зобов’язань поставки, що існують між Позивачем та Відповідачем вбачається, що ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі»зобов’язане згідно ст.692 ЦК України – оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як зазначалось вище – ні після прийняття товару, ні після порушення господарським судом проваджен-ня у даній справі –Відповідач зобов’язань по оплаті товару не виконав, вартість товару не сплатив.

Вимога Позивача стверджується довіреністю, накладними, претензією і підлягає задоволенню на підставі стст. 173, 193 Господарського кодексу України та стст. 11, 16, 526, 530, 549, 625, 655, ч.1. ст.692, 712 Цивільного кодексу України.

Вбачається, що несплатою 51 869 грн. 12 коп. вартості товару Відповідач завдав Позивачу майнової шко-ди, при цьому доказів сплати боргу Відповідач суду не надав.

Позов підлягає задоволенню в сумі 51 869 грн. 12 коп. боргу.

На Відповідача покладаються витрати по сплаті державного мита та судові витрати на підставі частини другої ст.49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненські торгівельні мережі», яке знаходиться у м.Рівне, вул.Грушевського, буд.2-А (код 33167252) на користь Приватного підприємства «Рівненська товарна група», яке знаходиться в м.Рівне, вул.Костромська,2-А/97 (код 34518575) 51869грн. 12коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 518грн. 70коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. 00коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В.Грязнов

Рішення підписане суддею "12" вересня 2008 р..