КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2008                                                                                           № 14/673-45/369

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Євсікова О.О.

суддів:           Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Концерн Алекс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.04.2008

у справі № 14/673-45/369 (Балац С.В.)

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Концерн Алекс"

до                                                   Департамент ресурсного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України

Міністерство внутрішніх справ України

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Арком"

третя особа позивача

про                                                  визнання незаконними рішень, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про: 1) визнання незаконним рішення тендерного комітету про відхилення пропозиції позивача; 2) визнання незаконним рішення Тендерного комітету про визнання переможцем тендеру на закупівлю товару за предметом "Переносні УКХ радіостанції" (Лот № 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арком"; 3) відновлення становища учасників торгів, яке існувало до прийняття незаконного рішення Тендерного комітету про визнання переможцем тендеру на закупівлю товару за предметом "Переносні УКХ радіостанції" (Лот № 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арком"; 4) зобов’язання відповідача визначити переможця торгів у відповідності з п. 7 ст. 26 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" та укласти Угоду з переможцем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2006 (суддя Калатай Н.Ф.) провадження у справі № 14/673 припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2007 у цій же справі ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2007 № 14/673 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2007 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2006 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2007 скасовано, а справу передано на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою 01.08.2007 справу № 14/673 прийнято до провадження суддею Балацем С.В., присвоєно справі № 14/673-45/369 та призначено до розгляду на 06.09.2007.

Ухвалою від 06.09.2007 залучено до участі у справі Міністерство внутрішніх справ України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Арком" в якості третіх осіб, а розгляд справи відкладався на 15.10.2007.

Ухвалою від 15.10.2007 змінено процесуальний статут Міністерства внутрішніх справ України з третьої особи на відповідача-2.

В судовому засіданні 03.12.2007 позивач звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати рішення (дію) МВС України щодо делегування повноважень державного замовника на укладення договору в інтересах МВС України на закупівлю "апаратури передавальної радіомовлення та радіозв’язку відповідно до оголошення №52145906Р у Інформаційному бюлетені Тендерної палати України № 52 (71) від 25.12.2006 Департаменту ресурсного забезпечення МВС України.

Ухвалою від 03.12.2007 в задоволенні вказаної заяви судом відмовлено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2008 у справі № 14/673-45/369 (далі – Рішення суду) у задоволенні позову відмовити повністю.

Не погоджуючись із Рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив Рішення суду скасувати, прийнявши нове, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права. Так, скаржник стверджує, що суд першої інстанції:

- в порушення ч. 1 ст. 4-7 ГПК України - не дослідив всі юридичні обставини справи, які визначалися змістом положень статей 1, 15, 21, 26, 27 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", статей 3, 13, 15, 92, 202, 204, 526, 641. 649 ЦК України, статей 4, 5, 7, 9, 13, 15, 16 Декрету Кабінету Міністрів України „Про стандартизацію та сертифікацію”, пунктами 3.65 та 3.11 ДСТУ 1.3:2004 „Правила побудови, викладання, оформлення, погодження, прийняття та позначення технічних умов", датою набрання чинності ДСТУ 4184:2003 „Радіостанції з кутовою модуляцією" та змін до них;

- в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України визначив встановленою обставину, яка не підтверджена наявними у справі доказами, а саме: що позивачем запропоновано замовнику радіостанцію, яка відповідає вимогам технічних умов ТУ У 64.2-1-2003;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України не оцінив наявні у справі належні докази в їх сукупності керуючись законом, а тому не з’ясував, що для вирішення спору мав порівняти та зіставити зміст технічних вимог замовника до продукції, зазначених замовником у Додатку 4 Тендерної документації, із змістом технічної пропозиції ЗАТ, що наведена у «Технічній частині» пропозиції.

З урахуванням наведеного скаржник стверджує, що суд першої інстанції не з’ясував тієї обставини, що пропозиція позивача (ЗАТ) була відхилена замовником з надуманої підстави невідповідності технічної пропозиції та зразків ЗАТ не технічним вимогам замовника до продукції, а технічним характеристикам, наведеним у поданих ним на підтвердження кваліфікації учасника документах, які не мали жодного відношення до запропонованої продукції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.06.2008.

Представник позивача у судовому засіданні 25.06.2008 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд її задовольнити та скасувати Рішення суду, прийнявши нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача-2 та третьої особи заперечили проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву, просили суд відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване Рішення суду як таке, що прийняте з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні, розпочатому 25.06.2008, оголошувалась перерва до 02.07.2008.

Через канцелярію суду 27.06.2008 надійшло клопотання позивача, в якому останній просить вийти за межі позовної вимоги про зобов’язання відповідача визначити переможця торгів у відповідності з п. 7 ст. 26 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" і укласти Угоду з переможцем та просить зобов’язати відповідача-2 визнати переможця торгів у відповідності з вимогами чинного законодавства про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти та укласти угоду з переможцем торгів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що у Віснику державних тендерів України опубліковано оголошення № 13510, згідно з яким Замовник – Департамент ресурсного забезпечення МВС України здійснює закупівлю, предметом якої є Апаратура передавальна радіомовлення, телебачення та радіозв’язку в кількості 6400 одиниць.

Відповідачем-1 розроблено Тендерну документацію щодо проведення відкритих торгів (тендеру) на закупівлю апаратури передавальної радіомовлення, телебачення та радіозв’язку, яка затверджена протоколом від 12.07.2006 № 36, в яку в наступному листами відповідача-1 вносилися зміни (далі – Тендерна документація).

Згідно з п. 1.1. Тендерної документації предметом закупівлі по лоту № 2 були переносні УКХ радіостанції в кількості 3500 одиниць.

Згідно з Додатком № 1 до Тендерної документації та листа відповідача-1 від 12.09.2006 № 25/4-3245 серед документів про документальне підтвердження кваліфікаційних даних учасника вимагалося надання, зокрема, зареєстрованих встановленим порядком технічних умов на радіостанції або угод, наданих відповідними виробниками, або дистриб’юторськими (дилерськими) повноваженнями, пов’язаними з виробництвом та поставкою радіостанцій (п. 1.9), завіреними копіями сертифікатів відповідності (за їх наявністю) параметрів радіостанцій вимогам ДСТУ 4184 та ГОСТ 16019 (п. 1.10).

Відповідно до п. 2 "Переносні УКХ радіостанції (3500 комплектів)" Додатку № 4 "Специфікація та технічні вимоги до радіостанцій" (далі - Специфікація) встановлено необхідні технічні характеристики параметрів Переносних УКХ радіостанцій.

Зокрема, в Специфікації встановлено наступні технічні вимоги до радіостанцій:

- п. 4 Специфікації - крок сітки частот: 12,5 кГц та/або 25 кГц з девіацією частоти +2,5 кГц та 5 кГц відповідно (функція, що програмується);

- п. 5 Специфікації - чутливість приймача: не гірше 0,25 мкВ;

- п. 10 Специфікації - наявність двох режимів потужності несучого передавача: номінальний 1 Вт, підвищений – до 5 Вт.

Згідно з п. 7.6. Тендерної документації учасники на вимогу Управління зв’язку при МВС України протягом одного календарного дня надають зразки запропонованих радіостанцій для їх практичної перевірки технічним вимогам.

Замовнику надано право відхилити тендерні пропозиції по кожному окремому лоту, в яких запропоноване обладнання не буде відповідати специфікації та технічним вимогам, зазначеним в Додатку 4 тендерної документації (п. 7.7 Тендерної документації).

Відповідно до п. 20.1 Тендерної документації замовник відхиляє тендерну пропозицію учасника у разі, зокрема, якщо тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

Позивач брава участь у зазначеному тендері та звернувся до відповідача-1 з тендерною пропозицією на закупівлю товару за предметом: "Апаратура передавальна радіомовлення, телебачення та радіозв’язку" (Лот № 2 – переносна УКХ радіостанція) (далі – Тендерна пропозиція).

Згідно з "Таблицею відповідності радіостанції Alcom AI-F11 вимогам замовника, викладеним у Додатку № 4 тендерної документації" технічної частини Тендерної пропозиції запропонована радіостанція, за твердженням позивача, відповідно до сертифікату на радіостанцію UA.1.Т2Л.0111929-05 відповідає вимогам ДСТУ 4184:2003 "Радіостанції з кутовою модуляцією суходільної рухомої служби", крок сітки частот відповідає вимозі замовника та становить 12,5 кГц та/або 25 кГц з девіацією частоти +2,5 кГц та 5 кГц відповідно (функція, що програмується), чутливість приймача відповідає вимозі замовника та становить не гірше 0,25 мкВ, наявність двох режимів потужності несучого передавача відповідає вимозі замовника та становить номінальний 1 Вт, середній - 2 Вт підвищений – до 5 Вт.

Позивачем додано до Тендерної пропозиції сертифікат відповідності UA.1.Т2Л.0111929-05 з терміном дії з 02.12.2005 по 01.12.2006, згідно з яким радіостанція носивна типу "АІ-F11" відповідає вимогам ДСТУ 4184:2003, ТУ У 64.2-1-2003. Вказаний сертифікат видано на партію радіостанцій носивного типу "АІ-F11" в кількості 2000 штук серійні №№ А1 01001-01500, А2 02001-02500, В1 11001-115001, В2 22001-22500.

Додатком до сертифіката відповідності UA.1.Т2Л.0111929-05 визначено окремі технічні характеристики радіостанції носивної, зокрема, номінальна частота рознесення між сусідніми каналами становить 25 кГц.

Також позивачем додано до Тендерної пропозиції сертифікат відповідності UA1.010.0027855-05 з терміном дії з 05.05.2005 по 05.05.2006, згідно з яким настільні швидкі зарядні пристрої для NiCd та NiMH акумуляторів відповідають встановленим вимогам.

Управління зв’язку МВС України листом від 25.09.2006 № 36/1596 запросило від учасників тендеру зразки запропонованих радіостанцій.

Позивач 26.09.2006 надав Управлінню зв’язку МВС України радіостанції Alcom AL-F11 з серійними номерами 0007001, 0007002, 007008, що підтверджується актом приймання обладнання для тестування від 26.09.2006. Згідно з Актом від 05.10.2006 Управлінню зв’язку МВС України повернуло зазначені радіостанції позивачеві.

Відповідач-1 листом від 19.10.2006 № 25/4-3805 повідомив позивача, що за результатами оцінки тендерних пропозицій, акцептована тендерна пропозиція за лотом №2 ТОВ "Арком".

Позивач, не погодившись з результатами тендеру, звернувся зі скаргою від 18.10.2006 № 2/18 до Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті України. Вказана скарга мотивована тим, що позивачем запропоновано найнижчу ціну на радіостанції, проте його Тендерна пропозиція була неправомірно відхилена.

У рішенні Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті України від 04.12.2006 № 42/11-СКК-36р зазначено, що тендерна пропозиція позивача була відхилена на підставі ч. 1 ст. 27 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", як така, що не відповідає вимогам тендерної документації, а тому замовником не було порушено вимог чинного законодавства.

Вказаним рішенням Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті України у задоволенні скарги позивача відмовлено.

Апелянт стверджує, що відповідач-1 безпідставно відхилив тендерну пропозицію позивача, оскільки запропонована ним радіостанція, як і сам позивач як учасник закупівель, відповідали всім встановленим вимогам.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" (в редакції, що діяла на час проведення торгів) замовник відхиляє тендерну пропозицію у разі, якщо тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

Отже, суд першої інстанції цілком вірно зазначив, що для визначення правомірності підстав для відхилення відповідачем-1 Тендерної пропозиції позивача необхідно дослідити підстави, з яких відповідач-1 відхилив зазначену Тендерну пропозицію.

Посилання відповідачів на те, що позивачем запропоновано радіостанцію "Alcom AL-F11", однак для перевірки технічним вимогам позивачем фактично надано зразок переносної станції "Alcom AІ-F11" замість запропонованої, колегією судів відхиляється, виходячи з наступного.

Літера латинського алфавіту "L" може мати вигляд "l" (мала буква), що є загальновідомим фактом, та не потребує доказування в силу ст. 35 ГПК України. Крім того, Тендерна пропозиція в різних частинам містить посилання на одну і ту ж саме радіостанцію, проте для її позначення використовуються латинські літери "L" та "І", що створює умови за розумної дбайливості замовника уточнити Тендерну пропозицію позивача.

Відповідач-1 стверджує, що переносна радіостанція "Alcom AІ-F11" не відповідає технічним умовам ТУ У 64.2-1-2003 в частині зовнішнього вигляду, конструктивного виконання, габаритних розмірів та маркування.

Позивач також в письмових поясненнях щодо зовнішнього вигляду радіостанції "Alcom AІ-F11" пояснив, що при розробці радіостанції та технічних умов у 2003 році планувалося використовувати корпус AL &G2834, зовнішній вигляд якого містився у технічних умовах, але під час підготовки до виробництва у 2005 році було прийнято рішення змінити корпус на AI 8G2887, і на час створення зразка та сертифікації 02.12.2005 її зовнішній вигляд змінився. Тому зовнішній вигляд радіостанції, що була сертифікована та запропонована відповідачеві-1, відрізнялася від зовнішнього вигляду радіостанції визначеної в технічних умовах на вказану радіостанцію.

При цьому, колегією суддів встановлено, що позивачем не було внесено відповідних змін у технічні умови на запропоновану радіостанцію, що позивачем не заперечується.

Отже, позивачем було запропоновано радіостанцію, яка має суттєві відмінності в частині зовнішнього вигляду, конструктивного виконання, габаритних розмірів та маркування відносно ТУ У 64.2-1-2003. Відповідно позивачем запропоновано замовнику інший об’єкт, ніж той на який позивачем надано технічні умови.

Посилання позивача на те, що радіостанція, виготовлена за технічними умовами та сертифікована за сертифікатом відповідності UA1.Т2Л.0111929-05, відповідала вимогам пп. 4 п. 2 додатку 4 "Специфікація та технічні вимоги до радіостанцій" Тендерної документації є обґрунтованими, оскільки вимога замовника щодо кроку сітки частот сформульована як вимога про показники зазначеної характеристики, як 12,5 кГц, 12,5 кГц та 25,0 кГц, 25,0 кГц, і радіостанція позивача відповідала принаймні вимозі про крок сітки частот 25,0 кГц.

Разом з тим безпідставними є посилання позивача на те, що запропонована радіостанція відповідає вимозі замовника щодо чутливості приймача – 0,25 мкВ, оскільки в технічних умовах на запропоновану радіостанцію вказано лише граничну межу параметру чутливості приймача - "0,5", в той час як згідно з протоколом випробувань радіостанція має показник чутливості кращий ніж вимагалося відповідачем-1, виходячи з такого.

Технічними умовами на радіостанцію визначено граничну межу параметру чутливості приймача - "0,5" для всіх радіостанцій, що виготовляються за цими технічними умовами, при цьому показники кожної окремої радіостанції можуть відрізнятися від визначеної в технічних умовах і така різниця допускається лише в бік покращення вказаного параметру. На випробування надавався лише окремий екземпляр радіостанції, який міг мати кращій показник, ніж визначено у технічних умовах, проте це не може свідчити про такі ж самі показники і інших радіостанції, виготовлених за вказаними технічними умовами.

Твердження позивача про те, що запропонована ним радіостанція, виготовлена за ТУ У 64.2-1-2003, має максимальну вихідну потужність передача 1, 2 та 5 Вт, в той час як замовником вимагалося лише 1 та 5 Вт судом першої інстанції було обґрунтовано відхилено, оскільки технічними умовами визначено потужність передача - не більше 2Вт, в той же час згідно з сертифікатом відповідності максимальна вихідна потужність становить 5 Вт. Зазначене може свідчити про те, що радіостанція, виготовлена за ТУ У 64.2-1-2003, та радіостанція, про яку йдеться у сертифікаті відповідності UA1.Т2Л.0111929-05, є різними за технічними характеристиками радіостанціями.

Твердження відповідача-1 щодо того, що акумуляторна батарея до запропонованої радіостанції останній не належить та що на зовнішній стороні АКБ є додаткове шасі для кріплення кліпси для носіння радіостанції на ремені, яка може збільшити імовірність втрати радіостанції під час несення служби було відхилено судом першої інстанції також обґрунтовано, оскільки інше маркування батареї пов’язано із тим, що батарея вироблена іншою компанією для радіостанцій, запропонованих позивачем, а кріплення кліпси передбачене двома гвинтами до самої радіостанції.

Колегією суддів також встановлено, що строк дії сертифікату відповідності UA1.010.0027855-05 на штатний зарядний пристрій до радіостанції закінчився 06.05.2006, а тому на час розкриття Тендерних пропозицій позивачем не надано замовнику належних документів, визначених у п. 1.10 Додатку № 1 до Тендерної документації.

При цьому серійний номер наданих переносних радіостанцій "Аlсоm АІ-F11" не відповідає зазначеним в сертифікаті відповідності номерам, що свідчить про те, що позивачем надано Управлінню зв’язку МВС України для практичної перевірки технічним вимогам зразки радіостанцій, на які позивачем не пред’явлено відповідні сертифікати відповідності взагалі.

Крім того, позивач в своїх письмових поясненнях підтвердив, що радіостанції надані ним для практичної перевірки, містили дві відмінності від сертифікованої серійної моделі радіостанції, зокрема, було внесено зміни в програмне забезпечення.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач в якості Тендерної пропозиції запропонував відповідачеві-1 радіостанції, які не відповідають вказаним позивачем технічним умовам ТУ У 64.2-1-2003 в частині зовнішнього вигляду, конструктивного виконання, габаритних розмірів, маркування, програмного забезпечення, мають згідно цих же технічних умов гіршу чутливість приймача ніж вимагалося замовником, мають меншу потужність передавача ніж вимагалося замовником. Строк дії сертифікату відповідності UA1.010.0027855-05 на штатний зарядний пристрій до радіостанції закінчився на час розкриття Тендерних пропозицій, а такий недолік Тендерної пропозиції позивачем не усунуто. Більш того, для практичної перевірки технічним вимогам позивачем надано Управлінню зв’язку МВС України інші радіостанції, ніж ті на які було оформлено сертифікат відповідності, що містився у складі Тендерної пропозиції, та надані зразки мали відмінності від сертифікованої серійної моделі радіостанції. Тобто позивачем для практичної перевірки технічним вимогам надано інші радіостанції (інший об’єкт за юридичною природою), ніж ті які позивачем запропоновано у Тендерній пропозиції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" (в редакції, що діяла на час проведення торгів) тендерна пропозиція - пропозиція щодо певного предмета закупівлі, яка готується та подається учасником замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

В оскаржуваному протокольному рішенні тендерного комітету відповідача-1 щодо оцінки тендерних пропозицій за процедурою відкритих торгів №55 від 16.10.2006 зазначено: "Усі пропозиції відповідають встановленим кваліфікаційним вимогам", тобто і пропозиція позивача, оскільки письмовий опис запропонованої радіостанції (в частині технічних характеристик) відповідав тендерній документації.

При цьому позивач помилково ототожнює опис запропонованої радіостанції (тендерну пропозицію) та сам виріб – радіостанцію, що фактично надана для практичної перевірки технічним вимогам.

Тому у вищевказаному протокольному рішенні зазначено, що замість запропонованої у тендерній пропозиції радіостанції позивачем надано іншу радіостанцію, яка не відповідає Тендерній документації, а тому пропозиція ЗАТ "Концерн Алекс" з підстав пунктів 7.7 та 20.1 тендерної документації підлягає відхиленню як така, що не відповідає умовам тендерної документації.

Таким чином суд першої інстанції з дотриманням вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України надав оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, порівняв та зіставив зміст технічних вимог замовника до продукції, зазначених замовником у Додатку 4 Тендерної документації, із змістом технічної пропозиції ЗАТ, що наведена у «Технічній частині» пропозиції.

При цьому пропозиція позивача була відхилена замовником з підстави невідповідності технічної пропозиції та зразків позивача саме технічним вимогам замовника до продукції, а не, як стверджує апелянт, технічним характеристикам, наведених у поданих позивачем на підтвердження кваліфікації учасника документах.

Позивач помилково вважає, що надані „технічні умови” та „сертифікати” підтверджують кваліфікацію учасника, а не продукцію, оскілки замовник при визначенні кваліфікаційних вимог до учасника фактично також визначає умови до самої продукції. Тобто сертифікат відповідності не є лише кваліфікаційною ознакою, оскільки в подальшому має прямив вплив на визначення якості продукції, підтвердження продукції позивача певним технічним умовам і стандартам.

Потрібно також відзначити, що позивач не врахував той факт, що вкінці Додатку 4 до Тендерної документації зазначено „Інші вимоги”, в яких чітко визначено, що потрібно надати дійсні сертифікати відповідності на радіостанції та зарядні пристрої до них.

Згідно із Законом України „Про підтвердження відповідності" сертифікат відповідності це документ, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи управління довкіллям, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

Відповідно до Закону України „Про стандартизацію” технічні умови – це документ, що встановлює технічні вимоги, яким повинні відповідати продукція, процеси чи послуги.

Таким чином встановлення замовником кваліфікаційних вимог щодо учасників має на меті визначити в першу чергу рівень якості продукції учасника та відповідність державним стандартам, що і є виконанням замовником одного із принципів державних закупівель, а саме: раціонального використання державних коштів.

Посилання позивача на те, що його було несвоєчасно повідомлено про результати торгів, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до вимог ч. 7 ст. 26 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" загальний строк здійснення оцінки, порівняння та визначення переможця торгів не повинен перевищувати 15 робочих днів після дня розкриття тендерних пропозицій.

Розкриття тендерних пропозицій відбулося 25.09.2006, а оцінку порівняння тендерних пропозицій та вибір переможця проведено 16.10.2006 (протокол № 55 засідання тендерного комітету), а не 13.10.2006, як це вказує позивач. Письмове повідомлення про результати торгів надіслано позивачеві 19.10.2006 за вих. №25/4-3805. Отже, норми Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" відповідачами не порушено.

Колегією суддів відхиляється також твердження позивача про те, що відповідачами не було опубліковано звіт про результати закупівлі в інформаційній системі www.guvmz.gov.ua, оскільки Звіт про результати здійснення процедур відкритих торгів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти № 101-4/384; 4/395; 4/478 від 25.12.2006, затверджений Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 20.06.2006 № 219-р, було складено та надано звіт для опублікування.

Однак, враховуючи те, що відповідачі не мають можливості самостійно опублікувати цей звіт у вищевказаній інформаційній системі, то і відсутність такого звіту у зазначеній інформаційній системі не може свідчити про порушення саме відповідачами норм Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Таким чином суд першої інстанції підставно вирішив, що вимога позивача про визнання незаконним рішення тендерного комітету про відхилення пропозиції позивача є необґрунтованою, матеріалами справи не підтверджується, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому суд першої інстанції вірно встановив, що інші вимоги позивача, зокрема, вимога про визнання незаконним рішення Тендерного комітету про визнання переможцем тендеру на закупівлю товару за предметом "Переносні УКХ радіостанції" (Лот № 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арком", вимога про відновлення становища учасників торгів, яке існувало до прийняття незаконного рішення Тендерного комітету про визнання переможцем тендеру на закупівлю товару за предметом "Переносні УКХ радіостанції" (Лот № 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арком", вимога про зобов’язання відповідача визначити переможця торгів у відповідності з п. 7 ст. 26 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" (або, як зазначено в клопотанні позивача від 25.06.2008, на підставі Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2008 № 274) та укласти Угоду з переможцем є похідними вимогами від вимоги про визнання незаконним рішення тендерного комітету про відхилення пропозиції позивача. А тому вказані похідні вимоги також задоволенню не підлягають.

Колегія суддів також відзначає, що в судовому засіданні 03.12.2007 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати рішення (дію) МВС України щодо делегування повноважень державного замовника на укладення договору в інтересах МВС України на закупівлю "апаратури передавальної радіомовлення та радіозв’язку відповідно до оголошення №52145906Р у Інформаційному бюлетені Тендерної палати України № 52 (71) від 25.12.2006 Департаменту ресурсного забезпечення МВС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції цілком обґрунтовано не було задоволено вказану заяву, оскільки відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку вже було заявлено у позовній заяві.

Враховуючи те, що предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання незаконним рішення тендерного комітету про відхилення пропозиції позивача, визнання незаконним рішення тендерного комітету про визнання переможцем тендеру, про відновлення становища учасників торгів, яке існувало до прийняття незаконного рішення тендерного комітету про визнання переможцем тендеру на закупівлю товару, про зобов’язання відповідача визнати переможця торгів у відповідності з п. 7 ст. 26 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" та укласти Угоду з переможцем, тобто заявлені немайнові вимоги, розмір яких не підлягає збільшенню, тому заява позивача про збільшенню розміру позовних вимог задоволенню не підлягає.

З урахуванням усього наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності відхилення тендерної пропозиції позивача, у зв’язку з чим позовні вимоги визнаються необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва у справі № 14/673-45/369 від 02.04.2008 прийнято з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим апеляційна скарга позивача, з викладених у ній підстав, задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати, понесені позивачем при поданні апеляційної скарги зі сплати державного мита не відшкодовуються та покладаються на позивача (апелянта).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Концерн Алекс” залишити без задоволення, а Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 14/673-45/369 від 02.04.2008 - без змін.

2. Матеріали справи № 14/673-45/369 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Євсіков О.О.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.