ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.08 р.                     Справа № 40/181

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Домановій Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Ві Ей Бі Лізинг” м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Дора-Транс” м. Донецьк

про стягнення 216 292 грн. 90 коп.

за участю

представників сторін:

від позивача Поспєлов О.С. – регіональний менеджер з лізингу

від відповідача Марченко С.В. – представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВіЕйБі Лізінг” звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ”Дора – Транс” суми основного боргу в розмірі 89 349 грн. 02 коп., пені за прострочення внесення лізингових платежів в сумі 6 901 грн. 52 коп., трьох процентів річних в сумі 933 грн. 20 коп., збитків від інфляції в сумі 4 433 грн.13 коп. та штрафу в сумі 114676 грн. за прострочення виконання грошових зобов’язань згідно договорів фінансового лізингу від 21.09.07р. за № 070921 -38/ФЛ-Ю-С, від 21.09.07р. за № 070921 – 39/ФЛ-Ю-С та від 21.09.07р. за № 070921-40/ФЛ-Ю-С.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд встановив:

З метою усунення порушення змагальності та рівності учасників судового засідання відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК України судом забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Судом прийнято до уваги, що учасниками судового процесу в розумінні ст. 55 ГК України є суб’єкти господарювання.

До прийняття рішення по справі, позивач, використовуючи своє право, передбачене ст. 22 ГПК України, зменшив розмір своїх позовних вимог у зв’язку з тим, що відповідачем було погашено суму основного боргу та намагається стягнути з відповідача: пеню в сумі 5 032 грн. 19 коп., три відсотки річних в сумі 933грн. 20 коп., збитки в зв’язку з знеціненням грошових коштів в сумі 4 433грн. 13 коп., штраф в сумі 114676 грн. за ненадання інформації згідно п. 8.2.1 договору, у зв’язку з чим загальна сума заборгованості перед позивачем складає 125 074 грн. 52 коп.

Позов мотивовано тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю “Ві Ей Бі Лізинг”, далі Лізингодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю “Дора Транс”, далі Лізингоодержувач, були укладені договори фінансового лізингу: від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С, від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С від 21.09.07р № 070921-40/ФЛ-Ю-С, далі договори.

Предметами договорів є наступне майно :

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С це гусеничний екскаватор HYNDAI, обладнаний ковшом 1,73 м куб. та гідролінієй під гідро молот, а також гідромолот KWANGLIM (для екскаватора HYNDAI R320LC-7);

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С це гусеничний екскаватор HYNDAI, обладнаний ковшом 1,2 м куб. та гідролінієй під гідро молот;

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-40/ФЛ-Ю-С це гусеничний екскаватор HYNDAI, обладнаний ковшом 1,2 м куб. та гідролінієй під гідро молот.

За умовами цих договорів Лізингодавець передав Лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, а Лізингоодержувач зобов’язався прийняти це майно, своєчасно сплачувати періодичні лізінгові платежі у порядку та строк, передбачений договорами.

Лізингодавцем належним чином були виконані умови договорів, а саме: майно, що є предметом лізингу, було передано в користування Лізингоотримувачу на підставі підписанних актів прийому-передачі майна.

Згідно п. 3.1 договорів Лізингоодержувач виплачує Лізингодавцю лізингові платежі відповідно до графіку сплати лізингових платежів.

Проте всупереч прийнятих обов’язків, Лізингоотримувач зобов’язання за договорами щодо сплати періодичних лізингових платежів виконує не в повному обсязі, лізингові платежі сплачує з затримкою, внаслідок чого за період з червня по липень 2008р. за ними виникла заборгованість, а саме:

1)          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С заборгованість по сумі основного боргу без врахування штрафних санкцій за період з 28.06.08р. на момент подання позову становила 29 102 грн. 09 коп.;

2)          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С заборгованість по сумі основного боргу без врахування штрафних санкцій за період з 28.06.08р. на момент подання позову становила 43 282 грн. 54 коп.;

3)          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-40/ФЛ-Ю-С заборгованість по сумі основного боргу без врахування штрафних санкцій за період з 28.07.08р. на момент подання позову становила 89 349 грн. 02 коп.

Докази по справі свідчать про те, що відповідачем сплачено суму основного боргу в розмірі 89 349 грн. 02 коп., однак після звернення кредитора з позовом. Тому провадження у справі відносно стягнення з відповідача основного боргу в сумі 89 349 грн. 02 коп. слід припинити за ознаками п 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмета спору.

Згідно п. 11.2.1 договорів за порушення обов’язку з своєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів, передбачених пунктом 3.1 даних договорів та графіків сплати лізингових платежів, інших платежів, передбачених договорами, Лізингоотримувач несе відповідальність за порушення своїх обов’язків, а саме сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочки, від непогашеної заборгованості за лізинговими платежами за кожен день прострочки та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню.У разі несвоєчасної сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів Лізингодавець буде змушений нести збитки (в тому числі пов’язані зі збільшенням процентної ставки за використання кредитних коштів, або інші), Лізингоодержувач у термін п’яти банківських днів відшкодовує ці збитки після відповідної вимоги від Лізінгодавця.

Оскільки Лізингоотримувач не виконав свої зобов’язання у повному обсязі, Лізингодавець намагається стягнути з нього пеню:

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 3008 грн. 41 коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по11.08.08р. в сумі 2212 грн. 20коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-40/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 1680 грн. 91 коп.

Таким чином, загальна заборгованість Лізингоотримувача перед Дізингодавця за розрахунками пені дорівнює 6901 грн. 52 коп.

Крім того, згідно п 8.2.1 договорів, Лізингоодердувач зобов’язаний щоквартально письмово інформувати Лізингодавця про стан та місцезнаходження майна шляхом направлення Лізингодавцю звіту у встановленій сторонами формі.

Проте за третій і четвертий квартали 2007 р., та за перший і другий квартали 2008 р. звіти в установленій формі Лізингоотримувач не надав.

Відповідно до п. 11.2.3 договору за використання майна не за призначенням, невиконання обов’язку з утримуванням його у відповідності до технічних умов, правил технічної експлуатації та інструкції виробника майна, неподання інформації про стан та місцезнаходження майна згідно п. 8.2.1 цього договору, порушення умов пункту 14.7 договорів, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 1 (один) відсоток загальної вартості майна на момент укладення договорів за кожен випадок такого порушення.

Крім того, Лізингодавець намагається стягнути штраф у сумі 114 676 грн.

Згідно п. 18.6 договорів сторони домовились, що необхідним та достатнім доказом надіслання одним одному письмового повідомлення є поштова квитанція (касовий чек) поштового відділення про прийняття від надсилаючої сторони поштових відправлень – рекомендованих листів на адресу другої сторони, зазначену в розділі “Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін” договору, або надану стороною у випадку зміни її місцезнаходження.

Таких доказів не було надано. Замість поштових квитанцій Лізингоотримувач надавав звіти про місцезнаходження майна авіанакладними, тобто Лізингодавець відступив від умов договору, а саме п. 18.6 договорів і не поставив Лізингоотримувача до відому про стан та місцезнаходження майна. Таким чином, Лізингоотримувач самостійно змінив умови договору, а тому заперечення відносно нарахування штрафних санкцій не приймаються судом до уваги і спростовуються наданими Лізингодавцем доказами.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом, Лізингодавець намагається стягнути з Лізингоотримувача три проценти річних в сумі 933грн. 20 коп., а саме:

-           за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 407 грн. 43 коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по11.08.08р. в сумі 297 грн. 42коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-40/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 228 грн. 35 коп.

Крім того, згідно розрахунків інфляційної суми збитки від інфляції составляють 4433грн. 13 коп.:

-           за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-38/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 2017 грн. 78 коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-39/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по11.08.08р. в сумі 1285 грн. 54коп.

-          за договором фінансового лізингу від 21.09.07р. № 070921-40/ФЛ-Ю-С за період з 28.10.07р. по 11.08.08р. в сумі 1129 грн. 81 коп.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір фінансового лізингу.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором Лізингу одна сторона (Лізингодавець) передає або зобов’язується передати другій стороні (Лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить Лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із Лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених п. 2 ст. 806 ЦК України та законом.

До відносин, пов’язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Стаття 292 ГК України дає наступне визначення лізингу, що це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однієї стороною (Лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (Лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить Лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням Лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати Лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно п. 2 ст. 292 ГК України, залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів – фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

За ст. 1 Закону України "Про лізинг", фінансовий лізинг – це вид цивільно-правових відносин, виникаючих на підставі договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу Лізингодавець зобов’язується придбати у власність річ у продавця (постачальника) у відповідності з установленими Лізингоотримувачем специфікаціями та умовами та передати її у користування Лізингоотримувачеві на певний строк не менш ніж один рік за встановлену плату (лізингові платежі).

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу обґрунтовані, але не підлягають задоволенню, тому що до прийняття судом рішення суму основного боргу за договорами вже було погашено.

Пункт 6 статті 232 ГК України передбачає нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 5032 грн. 19 коп. за період прострочення з 28.01.08р. по 24.07.08р. за договорами фінансового лізингу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки інший розмір процентів не був встановлений договором та законом, то позовні вимоги щодо стягнення трьох процентів річних в сумі 933 грн. 20 коп. та збитки від інфляції в сумі 4 433 грн. 13 коп. також вважаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, Лізингоотримувач не виконав умови договорів за п. 8.2.1, згідно якого повинен був щоквартально письмово інформувати Лізингодавця про стан та місцезнаходження майна шляхом надсилання поштових квитанцій, згідно умов договорів, а саме п.18.6.

Тому позовні вимоги Лізингодавця щодо стягнення штрафу в сумі 114676 грн. вважаються цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по державному миту та витрати по забезпеченню судового процесу, згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про лізинг", ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст.ст. 526, 599, 625, 806 ЦК України від 2003р. , п. 6 ст. 232, ст. 292 ГК України, ст.ст. 22, 44, 45, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, ч.ч. 2, 3, ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Провадження у справі щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 89349 грн. 02 коп. припинити.

2.Позовні вимоги задовольнити частково.

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Дора-Транс”, 83004, м.Донецьк, вул. Батищева, б. 13, кв. 92, ід. код 30645586, р/р 3854 в Головному Управлінні ПІБ в Донецькій області, МФО 334635 на користь:

- товариства з обмеженою відповідальністю “Ві Ей Бі Лізинг”, 04119, м. Київ, вул.Дегтярівська, 21-г, ід. код 33880354, р/р 5839 в ПКФ ВАТ “Ві Ей Бі Банк” в м. Київі, МФО 321637 пеню в сумі 5 032 грн. 19 коп., три проценти річних в сумі 933 грн. 20 коп., збитки від інфляції в сумі 4 433 грн. 13 коп. та штраф в сумі 114676 грн., державне мито в сумі 2 144 грн. 21 коп. та витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 116 грн. 98 коп., видавши наказ.

4.У задоволенні решти частини пені в сумі 1 869 грн. 33 коп. відмовити.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

24.11.08р.