ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"15" вересня 2008 р.           Справа № 19/383-08

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Агроінтер», м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», с. Мала Антонівка

про стягнення 22833,29 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача –Чередніченко О. М. (дов. від 20.09.2008 року);

від відповідача – Берегова І. А. (дов. від 27.11.2006 року).

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Агроінтер»(далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин» (далі-відповідач) про стягнення 22833,29 грн.

Провадження у справі було порушене відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 29 серпня 2008 року та призначено справу до розгляду на 15 вересня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № 10/07-04 укладеного між сторонами 10 липня 2007 року, а саме відповідач не сплатив в повному обсязі кошти за отриманий у власність товар в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 13074,00 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання та у відповідності до п. 6.1 договору штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, що становить 3307,00 грн. та пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що становить 505,75 грн. за період з 11 серпня 2007 року по 24 листопада 2007 року, 3% річних в сумі 522,32 грн. за період з 11 серпня 2007 року по 24 листопада 2007 року та інфляційні в сумі 4076,93 грн. за період з листопада 2007 року по червень 2008 року.

Представник відповідача в усних поясненнях позов визнає в частині стягнення основного боргу в сумі 13074,00 грн., але письмовий відзив на позов не подав.

15 вересня 2008 року представником позивача подано до суду клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 13074,00 грн. на підставі ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку із сплатою боргу відповідачем в сумі 13074,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 455 від 20 серпня 2008 року. В іншій частині позовні вимоги залишились без змін.

15 вересня 2008 року відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Агроінтер»(за договором - продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин»(за договором - покупець) 10 липня 2007 року було укладено договір № 10/07-04 (далі - договір). За умов договору продавець зобов’язаний продати, а покупець прийняти та оплатити сільгосптехніку (п.1.1 договору). Загальна вартість договору складає 47250,00 грн. (п. 4.1 договору). Розрахунки по договору здійснюються наступним чином: 14175,00 грн. –відстрочення платежу до 12 липня 2007 року; 33075,00 грн. –відстрочення платежу до 10 серпня 2007 року (п. 5.1 договору). В разі несплати за товар з зазначений термін покупцю нараховується штраф в розмірі 10% від несплаченої суми та пеня в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення, та загальний розмір її не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. В разі несплати за товар до 10 серпня 2007 року продавець має право на його повернення (за рахунок покупця), при цьому попередня оплата не повертається (п. 6.1 договору).

Позивач зобов’язання за договором виконав належно, а саме передав відповідачу товар на загальну суму 47250,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-00269 від 16 липня 2007 року та довіреністю № 190607 від 13 липня 2007 року.

Відповідач зобов’язання за договором виконав неналежно, а саме сплатив кошти за товар не в повному обсязі в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 13074,00 грн.

За прострочення виконання зобов’язання позивач нарахував відповідачу та у відповідності до п. 6.1 договору штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, що становить 3307,00 грн. та пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що становить 505,75 грн. за період з 11 серпня 2007 року по 24 листопада 2007 року, 3% річних в сумі 522,32 грн. за період з 11 серпня 2007 року по 24 листопада 2007 року та інфляційні в сумі 4076,93 грн. за період з листопада 2007 року по червень 2008 року.

15 вересня 2008 року представником позивача подано до суду клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 13074,00 грн. на підставі ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку із сплатою боргу відповідачем в сумі 13074,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 455 від 20 серпня 2008 року. В іншій частині позовні вимоги залишились без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішені спору судом враховано, що відповідач сплатив заборгованість в частині стягнення основного боргу в сумі 13074,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 455 від 20 серпня 2008 року. Таким чином провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 13074,00 грн. підлягає припиненню у відповідності до ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 193 ГК України, суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Пунктом 6.1 договору сторонами погоджено, що в разі несплати за товар з зазначений термін покупцю нараховується штраф в розмірі 10% від несплаченої суми та пеня в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення, та загальний розмір її не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. В разі несплати за товар до 10 серпня 2007 року продавець має право на його повернення (за рахунок покупця), при цьому попередня оплата не повертається.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 505,75 грн. підлягають задоволенню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання (ч. 1 та ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 3307,00 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, розмір яких складає 4076,93 грн. інфляційні та 522,32 грн. 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 44, ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин»(09161, Київська область, білоцерківський район, м. Узин, вул. Маяковського, 2, код 32638214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Агроінтер»(09100, Київська область, м. Біла Церква, б-р. 1-го Травня, 13, код 20010845) – 505 (п’ятсот п’ять) грн. 75 коп. пені, 3307 (три тисячі триста сім) грн. 00 коп. штраф, 4076 (чотири тисячі сімдесят шість) грн. 93 коп. інфляційних, 522 9пятсот двадцять дві) грн. 32 коп. 3% річних та судові витрати: 228 (двісті двадцять вісім) грн. 33 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Карпечкін Т.П.

Рішення підписано 19.09.2008 року