ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

14.10.2008 р.                                                            Справа №16/204

м. Полтава

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леіс"

про стягнення грошових коштів у сумі 3637,93 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Прокопенко С.М.

Представники:

від позивача: Фищук В.В.

від відповідача: Лелеченко В.І., Іллічева О.О.

У судовому засіданні 14.10.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови згідно ст.160 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 3637,93 грн., з них 3535,00           грн. адміністративно-господарських санкцій, 102,93 грн. пені.

Позивач на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у відзиві на позов та його представники у судовому засіданні проти позову заперечують.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-ІУ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України ( в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960-

ІV) "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

У відповідності до ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, Позивач стверджує у позовній заяві, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, відповідач до 15.04.2008 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 3535,00 грн.

Крім того, оскільки санкції не були сплачені у зазначений строк Відповідачем добровільно, на підставі ч.2 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" Позивач також нарахував та просить стягнути з Відповідача 102,93 грн. пені.

Тобто, загальна сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідача, становить 3637,93 грн.

Дана сума заборгованості підтверджується звітом за формою 10 - ПІ №16158 від 01.03.2008р. за 2007 рік, розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій та розрахунком пені.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

У даному випадку Позивачем належним чином доведено факт наявності заборгованості та її розмір.

Заперечення Відповідача не приймаються судом до уваги з наступних підстав:

Так, Відповідач зазначає, що Позивачем неправомірно ставиться вимога про стягнення з нього санкцій та пені, норми ст.ст.19,20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" повинні застосовуватися з 2008 року. Дані заперечення не узгоджуються з нормами чинного законодавства, і позивачем правомірно нараховані адміністративно-господарські санкції, які повинні бути сплачені Відповідачем за 2007 рік.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 71,158,160,163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леіс", Кобеляцький район задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леіс", м. Кобеляки, вул. Полтавська,33 ( , р/р 31359 ПРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401) на користь Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Полтава, вул. Зигіна,1 ( , отримувач УДК в Кобеляцькомц районі, банк отримувача ГУДКУ в Полтавській області, р/р 0160, МФО 831019) 3535,00 грн. адміністративно-господарських санкцій, 102,93 грн. пені.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.

Повний текст постанови складено 17.10.2008р.