ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
листопада 2008 р.
Справа № 55/205-08

вх. № 7091/5-55

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м. Харків

до  Приватного
підприємства "Слобода-Тур", м. Харків

про стягнення 14945,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа- підприємець ОСОБА_1, м. Харків, звернулась до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Приватного підприємства
"Слобода-Тур", м. Харків, 14945 грн. матеріальних збитків та судових
витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору від
14.01.08 р. не виконав свої зобов"язання щодо надання послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня
2008 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 13 жовтня 2008 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 13 жовтня 2008 року
представника  відповідача, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день.

Ухвалами господарського суду Харківської області від  13 жовтня 2008 р., від 03 листопада 2008 р.
було відкладено розгляд справи на інший день.

10 листопада 2008 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав до
суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у сумі 14945 грн.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 листопада
2008 р. було відкладено розгляд справи на 18 листопада 2008 р.

18 листопада 2008 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України
звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача заборгованість у сумі 13573 грн. та 1372 грн. збитків,
які позивач поніс внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов"язань, у
зв"язку з чим позивач змушений був за власні кошти забронювати інші тури
для постраждалих туристів у ТОВ "Карта миру".

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Позивач у судовому засіданні підтримувала уточнені позовні вимоги
.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надав, причини неявки суду не
повідомив.

Представник позивача
звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як
така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
позивача, судом встановлено наступне.

14 січня 2008 р. між Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1, м.
Харків (далі позивач) та Приватним підприємством "Слобода-Тур", м.
Харків (далі відповідач) було укладено договір № б/н від 14.01.08 р., у
відповідності до умов якого позивач зобов"язується за дорученням і від
імені відповідача за виногороду здійснювати діяльність по реалізації
сформованого відповідачем туристичного продукту
і укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами.

Позивачем на виконання умов вказаного договору було заброньовано
та сплачено  2 тури до Ізміру на 07.06.08
р. та 21.06.08 р.  загальною вартістю
13573 грн.

Позивач зазначає у позовній заяві що, відповідачем не було
виконано умови договору, а саме не було надано туристичні послуги по сплачених
турпакетах № 7059 та № 7232, що призвело до необхідності перебронювання цих
турів у іншого оператора.

Таким чином, відповідач не зміг виконати свої зобов"язання та
організувати чартерні рейси на ці тури, у зв"язку з чим позивач змушений
був за власні кошти забронювати інші тури для постраждалих туристів  у ТОВ "Карта миру".

Сплата туристичних послуг підтверджується квитанцією № 781801 від
10.06.08 р. на суму 6905 грн.  та №
793202 від 18.06.08 р. на суму 6668,00 грн. Також позивачем додано до позовної
заяви договір № 07/06 з туристом ОСОБА_2 на суму 7000 грн. та копію договору №
02/06 з туристом ОСОБА_3 на суму 7945 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач направив на адресу
позивача гарантійні листи від 06.06.08 р., в яких зазначив, що у зв"язку
ануляцією турів зобов"язується повернути
раніше сплачені кошти за турпакет № 7059 у розмірі 6610 грн. та № 7232 у
розмірі 6757,50 грн. у встановлені в листах строки.

Таким чином, вказані гарантійні листи свідчать про те, що
відповідач взяв на себе зобов"язання повернути  сплачені кошти  у сумі 6610 грн.  та у сумі 6757,50 грн. до 13.06.08 р. Позивач
в свою чергу погодився з зазначеним у гарантійних листах (належним чином
засвідчені копії вказаних гарантійних листів
додані позивачем до матеріалів
справи).

Відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України "якщо строк виконання
боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом,
пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-
який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від
дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не
випливає із договору або із актів цивільного законодавства".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано
відповідачеві претензію вих. № 01/07 від 01.07.08 р.   про сплату
заборгованості у сумі 13573 грн., що підтверджується   відміткою про отримання з боку відповідача.

Проте, відповідач прийняті на себе зобов"язання не виконав,
грошові кошти не перерахував.

Таким чином, відповідач не виконав взяті на себе  зобов"язання щодо повернення грошових
коштів, внаслідок чого у нього виникла забогованість у сумі 14945 грн.  перед позивачем , що і стало підставою
позивачу для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного
Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться,  суд дійшов висновку про те, що позовна вимога
позивача  про стягнення грошових коштів в
сумі - 13573  грн.  правомірна та обгрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з
відповідача 1372 грн. збитків, яку останній обгрунтовує тим, що позивач
внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань був
змушений з метою запобігання конфлікту та судових позовів від туристів, за
власні кошти забронювати інші тури для постраждалих туристів у ТОВ "Карта
миру", у зв"язку з чим поніс матеріальні збитки у ззаначеній сумі.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, збитками визнаються втрати, яких
особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також
витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного
права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби
її право не було порушено.

Відповідно до ч.1 ст.22, ч.1 ст. 623  ЦК України, відшкодуванню підлягають збитки,
що "завдані" правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки,
які знаходяться у причинному зв"язку з правопорушенням. За таких умов
визнається, що причинний зв"язок між порушенням та збитками має бути
безпосереднім або прямим.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.226 ГК України, учасник господарських
відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов"язаний вжити
необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших
учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб"єктам, - зобов"язаний відшкодувати на
вимогу цих суб"єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо
законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому
обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов"язання або напевно знає, що
порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про
це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права
посилатися на невжиття другою стороною заходів запобігання збитків та вимагати
відповідного зменшення розміру збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, листами б/н 06 серпня 2008 року
відповідач гарантував позивачу повернути кошти у сумі 13573 грн. в строк до 13
червня 2008 року. Проте всупереч гарантійного листа кошти відповідачем не
повернуто позивачу до теперешнього часу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що
цивільно-правова відповідальність боржника за невиконання зобов"язань
виникає за наявності збитків для кредитора, протиправності його дій,
безпосереднього причинного - зв"язку між збитками і протиправними діями та
вини, суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідного зв"язку між
заявленими збитками у сумі 1372 грн. та правопорушенням, завданим відповідачем.

Таким чином позовна вимога щодо стягнення  з відповідача збитків у сумі 1372 грн. є
правомірною,  обгрунтованою, такою, що
підлягає задоволенню.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.22, 526, ч.2 ст.530, ч.1
ст. 623 ,ст. 629 ЦК України,1, ч.2 ст.226 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44,
49, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Слобода-Тур", м.
Харків(61003, м. Харків, пров. Слюсарний, б. 1/11, код 33478060, п/р№
3101 в ЗАТ "Альфа- банк" м. Київ, МФО 300346)  на користь Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м. Харків(АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в АБ
"Факторіал- Банк", МФО 351715) 13573
грн. заборгованості, 1372 грн. збитків, 149,45 грн.  державного мита   та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 18 листопада  2008 року.

Суддя