ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"08" вересня 2008 р.

справа № 5020-5/204

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (01030 м. Київ, бульвар Т. Шевченко, 18) в особі Севастопольської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (99011 м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

до Військової частини А-2355 (99007 м. Севастополь, вул. 4-та Бастіонна, 5)

про стягнення заборгованості в розмірі 995,88 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач –Шевченко В.О., довіреність № ВКО № 489269 від 30.07.2008;

Відповідач - не з’явився.

Суть спору:

Позивач, ВАТ “Укртелеком” в особі Севастопольської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, звернувся до суду з позовом до відповідача, Військової частини А-2355, про стягнення заборгованості за договором про надання послуг електрозв'язку № 1343 від 01.12.2004 в розмірі 995,88 грн., з яких: 939,22 грн. –основний борг, 4,57 грн. –3% річних, 52,09 грн. –збитки від інфляції.

В процесі розгляду справи позивач, у зв’язку із сплатою відповідачем суми основного боргу, уточнив позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 56,66 грн., з яких: 4,57 грн. –3% річних, 52,09 грн. –збитки від інфляції

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов’язки щодо оплати наданих послуг електрозв’язку.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв’язку із відрядженням

Судом до уваги зазначене клопотання позивача не приймається, а причина нез’явлення не вважається поважною на підставі того, що Господарській процесуальний кодекс України не зв’язує представництво підприємства у суді з конкретною особою, а відбуття представника у службове відрядження, не перешкоджає керівнику військової частини надати довіреність на представлення інтересів підприємства іншої особі.

Крім того, до вказаного клопотання не додано доказів на відбуття представника у службове відрядження (посвідчення та інше).

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані позивачем докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2004 між позивачем (підприємство зв’язку) та відповідачем (споживач) був укладений договір № 1343 про надання послуг електрозв’язку.

Строк дії договору визначений сторонами у 5 років.

Згідно розділу 1 договору позивач зобов’язався надавати відповідачу послуги електрозв’язку, а відповідач, в свою чергу, прийняв на себе зобов’язання своєчасно вносити плату за користування телефоном, за міжміські та міжнародні телефонні розмови, надані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (пункт 3.2.8 розділу 3 договору та 4.3 розділу 4).

Відповідно до розділу 4 “Оплата та порядок розрахунків” послуги, які надаються підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати – по наданню рахунку.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Крім того, сторонами на суму заборгованості в розмірі 995,88 грн. підписаний акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 24).

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач у зв’язку із сплатою відповідачем суми основного боргу просить стягнути збитки від інфляції та 3% річних.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотку річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом № 3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем розрахунку, сума 3% річних складає 4,57 грн., збитків від інфляції –52,09 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 56,66 грн., з яких: 4,57 грн. –3% річних, 52,09 грн. –збитки від інфляції.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 102,00 грн. і інформаційне –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Військової частини А-2355 (99007 м. Севастополь, вул. 4-та Бастіонна, 5, , п/р 0275 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011 м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15, код в , п/р в КРД „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324021) заборгованість 56,66 грн., з яких: 4,57 грн. –3% річних, 52,09 грн. –збитки від інфляції, витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

10.09.2008

Розсилка:

1.          ВАТ “Укртелеком” (01030 м. Київ, бульвар Т. Шевченко, 18)

2.          СФ ВАТ “Укртелеком” (99011 м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

3.          Військова частина А-2355 (99007 м. Севастополь, вул. 4-та Бастіонна, 5)

4.          Справа

5.          наряд