ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.08р.

Справа № 1/169-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат” Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю „Істек”, м. Донецьк

про стягнення 1 536грн. 65коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача –Лахматова К.Г., довір. № 20-421 від 28.11.2007р.;

від відповідача-1 - Шляєв І.В., дов. № 63 від 31.12.2007р.;

від відповідача-2 –представник не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Запорізький металургійний комбінат ”Запоріжсталь" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з належного відповідача шкоду від недостачі у розмірі 1 536грн. 65коп.

Відповідач-1 відзив на позов не надав. В судовому засіданні 24.07.2008р. надав усні пояснення, в яких зазначив, що проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідач-2 в судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання та не надав витребувані судом документи. На адресу суду надійшло клопотання відповідача-2 про розгляд справи за відсутності представника ТОВ „Істек”.

За згодою представників позивача та відповідача-1, в порядку ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2007 року на адресу ВАТ "Запорізький металургійний комбінат” Запоріжсталь" по залізничній накладній № 50112961 у вагоні № 64461064 був направлений та надійшов кокс доменний КД-2.

Під час видачі вантажу з перевіркою була встановлена вагова недостача продукції в кількості 1 600 кг.

З урахуванням норми недостачі –1 % та перерахунком за сухою вагою відповідальна вагова недостача склала 1 183 кг. на суму 1 536 грн. 65 коп.

Недостача продукції документально підтверджена комерційним актом № БН 755290/1329 від 15.11.07р., в якому зафіксовано ознаки незбереженого перевезення у вигляді виїмки над 1 та 7 люками у вагоні № 64461064.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, оцінивши докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрат, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

З комерційного акту № БН 755290/1329 вбачається, що вагон у справному стані, течій вантажу не зафіксовано, двері та люки щільно закриті. Завантаження вище рівня бортів на 30 см, вантаж з маркуванням, над 1 люком порушене маркування, виїмка довжиною 150см, шириною 280см, глибиною 40см, праворуч по руху над 7 люком порушене маркування, виїмка довжиною 150см, шириною 140см, глибиною 30см.

Таким чином, відповідальність за нестачу, що утворилася під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди, оскільки перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях, тобто на відповідача-1 - ДП "Придніпровська залізниця".

Складання комерційних актів та приймання продукції здійснено відповідно до складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за номером 567/6855.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами.

Згідно з п. А-1 Додатку 1 (обов’язковий) до ДТСУ 322-12-2-94 „Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантарцит. Правила приймання”, масу антрациту (нетто) визначають по різниці маси навантаженого складу (брутто), визначеного зваженням у Споживача, і маси порожніх вагонів, вказаної на їх трафаретах.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, шкоду у розмірі 1 536грн. 65коп. слід стягнути з відповідача-1 ДП „Придніпровська залізниця”.

У задоволенні позовних вимог до відповідача-2 слід відмовити, оскільки його вина в нестачі вантажу відсутня.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 44, 49, 82-86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (49600, м. Дніпропетровськ-38, пр. К.Маркса, 108, п/р 306 у Центральному відділенні „Промінвестбанк” м. Дніпропетровська, МФО 305437, код ЄДРПОУ 1073828) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат” Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, п/р 0001 в АКБ „Індустріалбанк”, МФО 313849, код ОКПО 00191230) 1 536 грн. 65 коп. (одну тисячу п’ятсот тридцять шість грн. 65коп.) - шкоди, 102грн. 00коп. (сто дві грн. 00 коп.) –витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У позовних вимогах до відповідача-2 відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано –08.08.2008р.