ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08                                                                                           Справа № 9/46-1180

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                 Т.С. Процик

О.П. Дубник

при секретарі Науменко І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщів-цукор»(далі ТзОВ «Борщів-цукор») за № 1017 від 16.07.08 р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 23.06.08 р.

у справі № 9/46-1180

за позовом ТзОВ «Оболонь Агро», смт. Чемерівці, Хмельницька область

до відповідача: ТзОВ «Борщів-цукор», м. Борщів, Тернопільська область

про стягнення вартості неотриманої продукції на суму 258 189,86 грн.

за участю представників:

від позивача: Марків О.П.- довіреність№420 від 06.10.08 р.;

від відповідача: не з'явився.

Ухвалою від 14.08.08 р. порушено апеляційне провадження у справі № 9/146-1180 та призначено розгляд апеляційної скарги на 07.10.08 р.

Ухвалою від 07.10.08 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 04.11.08 р., витребувано від сторін додаткові докази.

Ухвалою голови Львівського апеляційного господарського суду від 08.10.08 р., у зв’язку з недостатністю строку ля розгляду апеляційної скарги в строк передбачений ст. 102 ГПК України, строк розгляду апеляційної скарги продовжено на один місяць.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про

час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (поштові повідомлення № № 366847,352519).

До початку судового засідання представнику позивача роз’яснено права та обов’язки передбачені ст. 22 ГПК України, задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача судом встановлено:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.06.08 р. у справі № 6/46-1180 (суддя Кропивна Л.В.) позов ТзОВ «Оболонь Агро»до ТзОВ «Борщів-цукор»про стягнення вартості неотриманої продукції задоволено частково, стягнуто з відповідача 115 425,85 грн. на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору та 1 262,89 грн. судових витрат; в частині стягнення 130 469,26 грн. на відшкодування збитків та 6 950,55 грн. пені провадження у справі припинено.

Рішення суду мотивоване тим, що: відповідачем не доведено і не спростовано доводів позову про невиконання умов договору, а отже порушено взяті на себе зобов’язання; згідно довідок Подільської спеціалізованої аграрної біржі та Управління агропромислового розвитку Чемерівської райдержадміністрації вимоги позивача про стягнених збитків є правомірними; в частині стягнення 130 469 грн. на відшкодування вартості недопоставленого цукру та 6 950,55 грн. пені провадження у справі припинено на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: судом при прийнятті рішення необґрунтовано прийнято до уваги заяву позивача про вчинення тиску з боку відповідача при укладені оспорюваного договору; в акті від 30.04.08 р. позивач підтвердив цукристість буряка на рівні 12,41 % та некондицію буряка в кількості 455,539 грн., залишок невиданого позивачем цукру в кількості 41,650 т. та залишок меляси в кількості 44,311 т.; від отримання жому позивач відмовився, в акті звірки розрахунків підтвердив відсутність залишку жому до видачі; 30.04.08 р. між сторонами укладена мирова угода, зобов’язання за мировою угодою відповідачем виконані; просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області у справі № 9/46-1180 від 23.06.08 р., в стягненні 115 425,85 грн. збитків та 1 262,89 грн. судових витрат відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано винесено рішення; на ТзОВ «Обо лонь-Агро»з боку відповідача при укладенні незатвердженої мирової угоди чинився тиск; при доставці господарством на бурякоприймальний пункт заводу некондиційних цукрових буряків, застосовується знижка в розмірі 20% доставленого обсягу з залікової маси буряків тієї транспортної одиниці, в якій вони містяться; відповідач у відзиві на позовну заяву підтверджує, що жодного акту та штампу «не кондиція»його представники при прийманні цукрового буряка не складали і не ставили; допоміжна продукція після 01 березня та 01 квітня втрачає свої споживчі якості і перестає бути товаром; просить рішення господарського суду Тернопільської області по справі №9/46-1180 від 23.06.08 р. залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Борщів–цукор»відмовити.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області від 23.06.08р. у справі № 9/46-1180– частковому скасуванню, виходячи з такого:

Відповідно до договору № 5 від 07.10.07 р. на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2007 р. позивач зобов’язався поставити відповідачу цукрові буряки в кількості 3000 тонн, як давальницька сировина, що відповідають вимогам діючого стандарту ДСТУ 4327-2004 «Цукрові буряки для промислової переробки»для переробки на цукор, жом і мелясу.

Відповідач, згідно п.3.2 Договору, зобов’язався визначити на приймальному пункті кількість, якість і цукристість цукрових буряків відповідно до діючих стандартів, інструкцій та методик, переробити всю кількість доставлених цукрових буряків та відпустити позивачу за його рахунок належну йому кількість готової продукції.

Таким чином, визначення кількості, якості, цукристості буряка сторони віднесли до зобов’язань відповідача.

На виконання умов даного договору позивач здійснив поставку 2 2277,965 т. цукрового буряка в заліковій вазі.

З матеріалів справи видно, що факт поставки цукрового буряка в кількості 2 2277,965 т. відповідач визнає.

П. 4.1 Договору передбачено що за переробку цукрових буряків –40% буряків у залікові вазі переходять у власність відповідача.

Вироблені з решти 60% кількості перероблених цукрових буряків, за виключенням втрат цукрових буряків при зберіганні на бурякопункті, які складають 3,5 % цукор, меляса і жом є власністю позивача (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.8. Договору, господарство (позивач) гарантує виборку основної та допоміжної продукції згідно з погодженим графіком в наступні терміни: цукор не пізніше 01.02.08 р., жом – не пізніше 01.03.08 р., мелясу в термін не пізніше 01.04.08 р. Графіку вивозу готової продукції позивач суду не надав. Порядку повідомлення про готовність готової продукції для видачі позивачу сторони в договорі не передбачили.

Таким чином, обов’язок виборки готової продукції , згідно умов договору покладається на позивача. Посилання позивача на порушення відповідачем зобов’язання щодо поставки готової продукції, судом не береться до уваги, оскільки поставка виробленої продукції відповідачем умовами договору не передбачена.

Сторона господарського договору повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 221 ГК України, ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Заявляючи позовні вимоги позивач не надає жодних доказів які б підтверджували його неможливість отримати вироблену відповідачем продукцію.

Посилання в рішенні від 23.06.08 р. на те, що меляса і жом не були відвантажені представниками господарства незважаючи на те, що впродовж жовтня-грудня 2007 р. позивачем вживались заходи на отримання основної та допоміжної продукції, що підтверджується подорожніми листами №№ 891,941,949,1004,1341 помилково покладено судом першої інстанції як доказ, що підтверджує відмову відповідача видати готову продукцію, оскільки подорожнім листом підтверджується лише проїзд автомобіля. Подорожній лист виписується і оформляється в односторонньому порядку перевізником (позивачем). Відмітки відповідача про час подання автомобіля під завантаження і закінчення завантаження відсутні у подорожніх листах.

Крім цього, рішенням суду першої інстанції стягнуто суму 115 425,85 грн. на відшкодування збитків, а в частині позовних вимог на суму 130 469,29 грн. на відшкодування збитків та пені на суму 6 950,55 грн. провадження припинено, в той час як позов пред’явлено про стягнення вартості неотриманої продукції, а це відповідно різні предмети позову.

Склад та розмір відшкодування збитків регулюється ст. 225 ГК України.

Натомість, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 08.04.08 р. з доказом відправлення його позивачу(а.с. 79,80), в якому відповідач зазначає про порушення зобов’язання позивача щодо строку вибірки жому і просить вибрати належний йому жом.

Відповідно до акту звірки від 30.04.08 р. (а.с.81), який сторони зобов’язались складати п.2.8 Договору, підписаного представниками сторін, кількість неотриманої продукції становить : цукру -41 650 т., меляси - 44,311 т. Залишку жому до видачі у акті не відображено.

Оскільки, виборка меляси повинна відбутись до 01.04.08 р. колегія суддів вважає, що на момент подання позову (березень 2008 року)право позивача щодо отримання меляси не порушено, а отже судом безпідставно задоволено позовну вимогу щодо стягнення вартості недопоставленої меляси на суму 29 074,50 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов’язані погодити строк його дії. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

П. 8.1. Договору сторони погодили строк дії договору до повного виконання своїх зобов’язань, тобто укладений безстроковий договір.

Враховуючи те, що договором від 08.10.07 р. передбачена виборка продукції з переробки давальницької сировини в натурі, позивачем безпідставно заявлено позовну вимогу про стягнення вартості готової продукції, а тому у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення позовних вимог, оскільки договірні зобов’язання сторін продовжують діяти відповідно до п. 8.1 Договору.

Відповідно до ст. 188 ГПК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлене договором або законом.

Оскільки, позивачем не надано суду доказів вини відповідача у несвоєчасно виконаному зобов’язанні, належного виконання позивачем господарського зобов’язання, судом першої інстанції безпідставно і самовільно змінено предмет позову, порушення зобов’язання сталося з вини кредитора тому колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що застосування ст. 623 ЦК України судом першої інстанції є неправомірним, а тому апеляційна скарга щодо скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 23.06.08 р у справі № 9/46-1180 підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 23.06.08 р. у справі № 9/46-1180 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Матеріали справи повернути до господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                                             Слука М.Г.

Судді                                                                                 Процик Т.С.

Дубник О.П.