ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
У Х В А Л А

22.07.08                                                                                 Справа № 01-10/20-64б.

Суддя Зюбанова Н.М., розглянувши матеріали за заявою

боржника –Колективного сільськогосподарського підприємства Асоціації орендних підприємств «Україна», с. Містки Сватівського району Луганської області

про порушення провадження у справі про банкрутство

в с т а н о в и в:

На адресу господарського суду надійшла заява (вхідний номер по канцелярії 64 від 22.07.08) про порушення справи про банкрутство боржника - Колективного сільськогосподарського підприємства Асоціації орендних підприємств «Україна», с. Містки Сватівського району Луганської області, про порушення провадження у справі про його банкрутство, яка не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, по-перше, з поданої заяви не вбачається за якою нормою Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі за текстом - Закон України № 2343-ХІІ від 14.05.92) її подано, а саме ст. 7 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92 (загальна процедура) або ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92 (скорочена процедура).

Так, як що заяву подано за нормами ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92, то боржником у даному випадку має бути суб’єкт господарювання-підприємство КСП Асоціації орендних підприємств «Україна», с. Містки Сватівського району Луганської області в особі ліквідаційної комісії.

Якщо заяву подано за нормами ст. 7 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92, її має бути підписано керівником боржника, а не ліквідатором (головою ліквідаційної комісії).

Згадану заяву подано та підписано від імені голови ліквідаційної комісії КСП Асоціації орендних підприємств «Україна», Грищенко Т.П., в той час, як відсутнє відповідне рішення уповноваженого органу зборів засновників щодо обрання його головою ліквідаційної комісії.

По-друге, до заяви не додано взагалі будь-яких матеріалів роботи ліквідаційної комісії, відсутнє відповідне рішення ліквідаційної комісії за наслідками її роботи (протокол зборів ліквідаційної комісії) про звернення до суду в порядку ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92 у зв'язку з встановленням факту неоплатності.

Відповідно до вимог ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92 ліквідаційна комісія зобов’язана звернутися до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, щодо якого власником, власниками (уповноваженим органом) прийняте відповідне рішення про його ліквідацію, у випадку, коли на початковому етапі ліквідаційною комісією буде встановлено, що вартості наявного майна боржника недостатньо для задоволення усіх вимог кредиторів.

Також до заяви про порушення справи про банкрутство боржника, що ліквідується власником, яка подається в порядку ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92, мають бути додані докази недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів

(інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, аудиторський висновок, довідки банківських установ, БТІ, МРЕВ, Управління земельних ресурсів, Інспекції Держтехнагляду, фінансові звіти тощо), а також належні докази, що підтверджують наявність кредиторської та дебіторської заборгованості (договори, претензії, акти звірень, податкові накладні тощо).

До заяви додано Статут боржника у копії, який не придатний до читання, що унеможливлює вирішення питання щодо легітимності рішень прийнятих на загальних зборах учасників товариства (протокол від 02.02.00 № 1).

До того ж, в порушення вимог п. п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, боржником до заяви не додано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому розмірі, а саме взагалі відсутні відповідні квитанції, платіжні доручення тощо.

Згідно зі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»від 21.01.03 №7-93 (зі змінами та доповненнями) визначений перелік осіб, які звільняються від сплати державного мита, але у ньому не зазначено, що боржники у справах про банкрутство звільнені від сплати державного мита.

Крім цього, до згаданої заяви не додано доказів наявності у боржника статусу юридичної особи (довідка державного реєстратора за місцем знаходження боржника про внесення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців з включенням до неї запису про рішення засновників (власників) боржника щодо припинення юридичної особи відповідно до ст. 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»).

За таких обставин дану заяву слід повернути без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 9, ст. 51 Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.92, п.п. 4, 10 ст. 63, ст. ст. 86, 87 ГПК України, суд

у х в а л и в :

1.Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського

суду в загальному порядку після усунення допущенних порушень.

Додаток (тільки заявнику): на «26»аркушах.

Суддя                                                   Н.М.Зюбанова