СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа
№ 5020-12/370
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У
к р а ї н и

"05" вересня
2008 р.  14:45
м. Севастополь

Господарський
суд міста Севастополя у складі:

Судді Харченко І.А.,

при секретарі Баланюк
О.В.,

за
участю:

представника
позивача  - ОСОБА_2., довіреність ВКО №489172 від
09.07.2008, представник,

представника
відповідача
-Червинська О.М., довіреність №1414/45-1.1 від 31.03.2008, начальник юридичного
відділу;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи №5020-12/370 за позовом
Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 до Ленінської районної державної адміністрації
в м. Севастополі про визнання протиправною бездіяльність Ленінської районної
державної адміністрації в м. Севастополі, яка виразилась у ненаданні позивачу
повідомлення про узгодження місць розташування об'єктів по поширенню
екскурсійних білетів в районі Приморського бульвару, Історичного бульвару та на
майдані Палацу дитинства та юності, спонукання направити повідомлення про
узгодження місць розташування об'єктів (стіл та зонт) по поширенню екскурсійних
білетів,

Суть
спору:

07.07.2008
позивач звернувся в порядку статей 17-19, 104-106 Кодексу адміністративного
судочинства України до господарського суду з позовної до Ленінської районної
державної адміністрації в м. Севастополі про визнання протиправною
бездіяльність Ленінської районної державної адміністрації в м. Севастополі, яка
виразилась у ненаданні позивачу повідомлення про узгодження місць розташування
об'єктів по поширенню екскурсійних білетів в районі Приморського бульвару,
Історичного бульвару та на майдані Палацу дитинства та юності, визнання права
на розміщення об'єктів (стіл та зонт) по поширенню екскурсійних білетів без
отримання документу дозвільного характеру на підставі декларативного принципу,
спонукання направити повідомлення про узгодження місць розташування об'єктів
(стіл та зонт) по поширенню екскурсійних білетів.

Ухвалою
від 08.07.2008 відкрито провадження у справі №5020-12/370, призначено попереднє
судове засідання.

Ухвалою
від 21.07.2008 закінчено підготовче провадження, справа №5020-12/370
призначена  до судового розгляду.

Ухвалою
від 05.09.2008 залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 до
Ленінської районної державної адміністрації в м. Севастополі в частині позовних
вимог про визнання за позивачем права на розміщення об'єктів (стіл та зонт) по
поширенню екскурсійних білетів в районі Приморського бульвару, напроти бару
«Ільяс»; в районі Історичного бульвару у входу зі сторони площі Ушакова та на
площі Палацу Дитинства та юності в районі приморського бульвару в м.
Севастополі без отримання документу дозвільного характеру на підставі
декларативного принципу без розгляду.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, пояснив, що строк
дії дозволу, який був отриманий позивачем, сплив, продовжити дозвіл не можливо
у зв'язку з виконанням рішення сесії Севастопольської міської Ради від
25.03.2003 №732 по пункту 1.1 та 1.2 «Положення про порядок проведення конкурсу
по розміщенню засобів пересувної дрібнороздрібної торгівлі, послуг в м.
Севастополі»щорічно проводиться конкурс по розміщенню засобів пересувної
дрібнороздрібної торгової мережі, послуг; місця розташовані на Приморському
бульварі не вийшли в дислокацію розміщення засобів пересувної дрібно роздрібної
торгової мережі, послуг (арк.с. 16-17, 35-36).

Згідно
статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому
засіданні представникам сторін роз'яснені
процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників
сторін,  суд,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1(далі
-Позивач) відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1 від
02.04.2003 зареєстровано Ленінською районною державною адміністрацією в м.
Севастополі (далі - Відповідач) як фізичну особу-підприємця.

Відповідно
до статей 55, 259 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання
визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську
діяльність, реалізуючі господарську компетенцію (сукупність господарських прав
та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб'єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без
громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані
відповідно до закону як підприємці.

Вид
господарської діяльності має місце у разі об'єднання ресурсів (устаткування,
технологічних засобів, сировини та матеріалів, робочої сили) для створення
виробництва певної продукції або надання послуг. Окремий вид діяльності може
складатися з єдиного простого процесу або охоплювати ряд процесів, кожний з
яких входить до відповідної категорії класифікації. У правовому регулюванні
господарської діяльності та у здійсненні державного управління народним
господарством мають враховуватися особливості здійснення суб'єктами
господарювання окремих видів цієї діяльності.

З
метою забезпечення системи державного управління народним господарством
обліково-статистичною інформацією, яка задовольняє потреби учасників
господарських відносин в об'єктивних даних про стан і тенденції
соціально-економічного розвитку, господарські та фінансові взаємозв'язки на
міждержавному, державному, регіональному і галузевому рівнях, а також
впровадження міжнародних стандартів у галузі обліку і звітності та переходу на
міжнародну систему обліку і статистики Кабінет Міністрів України затверджує
заходи щодо розвитку національної статистики України і державної системи
класифікації техніко-економічної та соціальної інформації. Складовою частиною
державної системи класифікації і кодування техніко-економічної та соціальної
інформації є класифікація видів економічної діяльності (КВЕД), яка
затверджується центральним органом виконавчої влади з питань стандартизації та
має статус державного стандарту.

Згідно
зі Класифікацією видів економічної діяльності (NACE, Rev. 1.1-2002), затвердженої
наказом Державного комітету статистики України від 26.12.2005, Позивач здійснює
господарську діяльність з надання послуг з організації подорожувань (клас
63.30, підклас  63.30.0, код ISIC 6304),
яка включає до себе туристичну діяльність: реалізацію та надання комплексу
туристичних послуг, до складу яких входять послуги перевезення, послуги
розміщення, консультації та планування маршрутів, організація індивідуальних
подорожей та інші туристичні послуги (відвідування об'єктів культури,
організація відпочинку та розваг, реалізація сувенірної продукції тощо);
посередницьку діяльність турагентів з реалізації туристичного продукту тур
операторів; діяльність екскурсоводів (гідів); продаж та резервування квитків
з будь-якою метою (відпустка, відрядження тощо) для подорожування на всі види
транспорту.

В
період з квітня 2003 року по жовтень 2006 року Позивач здійснював зазначену
господарську діяльність на підставі Дозволів №292-ВТ від 28.04.2006, №293-ВТ
від 28.04.2006, №1033-ВТ від 05.05.2005, виданих Відповідачем, відповідно до
яких Позивачеві було надано право на розміщення об'єктів реалізації
екскурсійних квитків в районі Приморського бульвару, напроти бару „Ільяс”, в
Ленінському районі м. Севастополя (Дозвіл №292-ВТ від 28.04.2006), в районі
Історичного бульвару, у входу зі сторони площі Ушакова, в м. Севастополі
(Дозвіл №1033-ВТ від 05.05.2005) та на Приморському бульварі (площа біля Палацу
дитинства та юності) в м. Севастополі.

09
червня 2008 року Позивач з метою узгодження місць розміщення об'єктів реалізації
екскурсійних квитків на 2008 рік звернувся до Відповідача з листом про
узгодження розташування місць розміщення об'єктів з реалізації екскурсійних
квитків за вказаним переліком (вхідний №1.1.-36/2604 від 09.06.2008).

Однак
Відповідач листом  №2962/36-1.1 від
18.06.2008 повідомив Позивачеві про те, що на виконання рішення
Севастопольської міської Ради №732 від 25.03.2003 по п. п. 1.1. 1.2 Положення
про порядок проведення конкурсу з розміщення засобів пересувної роздрібної
торгівлі, послуг в м. Севастополі на підставі затвердженої дислокації та схем
розташування проводиться відповідний щорічний конкурс, у зв'язку з чим
продовжити строк дії наданих раніше дозволів неможливо.

Дослідивши
надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд
доходить висновків про те, що позовні вимоги Позивача, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі ст. 42 Конституції України кожний має право на підприємницьку діяльність, не
заборонену законом.

Відповідно
до ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в
Україні є, зокрема, свобода підприємницької діяльності у межах, визначених
законом, обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з
необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної
конкуренції у підприємництві, заборона незаконного втручання органів державної
влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські
відносини.

Згідно
зі ст. 1 Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської
діяльності” місцеві дозвільні органи - міські ради та їх виконавчі органи,
районні та районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації,
територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, їх
посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи
дозвільного характеру від свого імені, а також підприємства, установи,
організації, що у випадках, передбачених законом, уповноважені видавати
документи дозвільного характеру і можуть залучатися до проведення експертизи та
обстеження, необхідних для видачі документів дозвільного характеру, у межах
відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Декларативний
принцип - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває права на
провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності без отримання
документа дозвільного характеру шляхом повідомлення адміністратора або
відповідного дозвільного органу про відповідність його матеріально-технічної
бази вимогам законодавства.

Форма
та порядок повідомлення адміністратора або відповідного дозвільного органу про
відповідність його матеріально-технічної бази вимогам законодавства
встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням дозвільного органу.

Статтями
3, 4 вказаного Закону встановлено, що основними принципами державної політики з
питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності є захист прав,
законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, життя
громадян, охорона навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки
держави; розвиток конкуренції; прозорість процедури видачі документів
дозвільного характеру; додержання рівності прав суб'єктів господарювання під
час видачі документів дозвільного характеру; відповідальність посадових осіб
дозвільних органів, адміністраторів та суб'єктів господарювання за порушення
вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; зменшення
рівня державного регулювання господарської діяльності; установлення єдиних
вимог до порядку видачі документів дозвільного характеру.

Виключно
законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів
дозвільного характеру, встановлюється, зокрема, необхідність одержання
документа дозвільного характеру.

Враховуючи
принцип зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності, та
відсутність встановленої законом необхідності одержання документа дозвільного
характеру щодо здійснення Позивачем певного виду господарської діяльності -
послуг з організації подорожувань, суд вважає твердження Позивача щодо
можливості набуття права здійснення вказаної господарської діяльності за
декларативним принципом  такими, що
ґрунтуються на вимогах матеріального права та відповідають фактичним обставинам
даної справи.

Місцевим
дозвільним органом, який безпосередньо приймає участь в набутті суб'єктом
господарювання (Позивачем) права провадження певних дій щодо здійснення
господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру шляхом
повідомлення,  в даному конкретному
випадку є Ленінська районна державна адміністрація в м. Севастополі
(Відповідач).

Водночас
слід зазначити, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №685 від
17.05.2006 „Про затвердження Порядку повідомлення адміністратора або
дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта
господарювання вимогам законодавства”, суб'єкт господарювання або уповноважена
ним особа подає безпосередньо адміністратору або дозвільному органу чи надсилає
рекомендованим листом у двох примірниках повідомлення (декларацію) про
відповідність його матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі -
повідомлення (декларація)) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України
на підставі подання відповідного дозвільного органу.

Матеріально-технічна
база суб'єкта господарювання - виробничі площі, матеріальні ресурси, засоби
виробництва і документи, що використовуються суб'єктом господарювання в процесі
вчинення певних дій щодо провадження господарської діяльності.

Дозвільний
орган протягом одного робочого дня після надходження повідомлення (декларації)
перевіряє відповідність наведеної в ньому інформації вимогам законодавства та у
разі відсутності підстав для відмови реєструє його у журналі обліку суб'єктів
господарювання, які набули права на вчинення певних дій щодо провадження
господарської діяльності за декларативним принципом.

Перший
примірник повідомлення (декларації) зберігається в дозвільному органі, другий
примірник не пізніше наступного робочого дня після надходження передається
суб'єкту господарювання або адміністратору з відміткою про дату і номер
реєстрації, що підтверджує відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта
господарювання вимогам законодавства. Адміністратор протягом одного робочого
дня після дня надходження повідомлення (декларації) від дозвільного органу
повідомляє суб'єкта господарювання про отримання зареєстрованого примірника
повідомлення (декларації).

У
разі невідповідності наведеної в повідомленні (декларації) інформації вимогам
законодавства дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня після його
надходження надає суб'єкту господарювання письмову відповідь з обґрунтуванням
відмови у реєстрації повідомлення (декларації).

Проте
Відповідач листом  № 2962/36-1.1 від
18.06.2008 повідомив Позивачеві про те, що на виконання рішення
Севастопольської міської Ради № 732 від 25.03.2003  по п. п. 1.1. 1.2 Положення про порядок
проведення конкурсу з розміщення засобів пересувної роздрібної торгівлі, послуг
в м. Севастополі на підставі затвердженої дислокації та схем розташування проводиться
відповідний щорічний конкурс, у зв'язку з чим продовжити строк дії наданих
раніше дозволів неможливо.

Як
вбачається зі змісту зазначеного листа Ленінської районної державної
адміністрації м. Севастополя № 2962/36-1.1 від 18.06.2008, він не містить
посилань на невідповідність матеріально-технічної бази Позивача вимогам чинного
законодавства України.

Отже,
строк надання письмової відповіді-повідомлення (відмови Відповідача у
реєстрації листа -повідомлення Позивача) відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України № 685 від 17.05.2006 р. „Про затвердження Порядку
повідомлення адміністратора або дозвільного органу про відповідність
матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства”
складає один робочий день та закінчується 10.06.2008.

Крім
того суд звертає увагу на той факт, що єдиною підставою, передбаченою статей 1,
4 Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” та
Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 17.05.2006 „Про затвердження
Порядку повідомлення адміністратора або дозвільного органу про відповідність
матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства”
фактично є невідповідність
матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам чинного
законодавства України.

Як
вбачається зі змісту зазначеного листа Ленінської районної державної
адміністрації м. Севастополя № 3166/36-1.1 від 03.07.2008, він не містить
посилань на невідповідність матеріально-технічної бази Позивача вимогам чинного
законодавства України.

Згідно
зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи
той факт, що відмова Відповідача, викладена в листі № 2962/36-1.1 від
18.06.2008, порушує права та охоронювані законом інтереси суб'єкта
господарювання - Позивача, не містить посилань на невідповідність
матеріально-технічної бази Позивача вимогам чинного законодавства України та
надана Відповідачем несвоєчасно, з порушенням встановленого статтями 1, 4
Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” та
Постановою Кабінету Міністрів України №685 від 17.05.2006 „Про затвердження Порядку
повідомлення адміністратора або дозвільного органу про відповідність
матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства”
строку надання зазначеної відповіді, сукупність вказаних обставин свідчить про
неправомірність бездіяльності Відповідача, оскільки розширювальне тлумачення
терміну „бездіяльність” охоплює, в даному випадку, й ненадання вказаної
відповіді у встановлений зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України
строк, з подальшим наданням відповіді, зміст якої не заснований на вимогах
закону.

Недотримання
Позивачем форми зазначеного повідомлення (декларації), встановленої Кабінетом
Міністрів України, не є правовою перешкодою для відмови Відповідача у
реєстрації вказаного листа-повідомлення Позивача та узгодження місць розташування
зазначених об'єктів, оскільки зміст листа Позивача від 09 червня 2008 року
відповідає вимогам статей 1, 4 Закону України „Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності”, Постанови Кабінету Міністрів України №685 від
17.05.2006 „Про затвердження Порядку повідомлення адміністратора або
дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта
господарювання вимогам законодавства”.

Згідно
зі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач,
в свою чергу, не надав ані Позивачеві, ані суду будь-яких належних та
допустимих доказів щодо відмови у вказаній реєстрації повідомлення Позивача з
формальних підстав (недотримання Позивачем певної форми відповідного
звернення).

Посилання
Відповідача на наявність рішення Севастопольської міської Ради № 732 від
25.03.2003, яким в свою чергу затверджено Положення про порядок проведення
конкурсу з розміщення засобів пересувної роздрібної торгівлі, послуг в м.
Севастополі, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначені у заяві
Позивача місця розташування об'єктів послуг не увійшли до переліку об'єктів які
підлягають конкурсному розподілу.

Таким
чином суд доходить висновків про те, що вказаний адміністративний позов
відповідає вимогам матеріального та процесуального права, є обґрунтованим,  підтверджується  належними та допустимими доказами та підлягає
задоволенню.

Відповідно
до статей 94, 98 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються йому в сумі 10,20 грн.

Керуючись
ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати протиправною бездіяльність Ленінської районної державної
адміністрації м. Севастополя з ненадання фізичної особі-підприємцю ОСОБА_1
повідомлення про узгодження місць розташування об'єктів (стіл та зонт) з
розповсюдження екскурсійних квитків в районі Приморського бульвару, напроти
бару „Ільяс”; в районі Історичного бульвару, у входу зі сторони площі Ушакова;
на Приморському бульварі, площа біля Палацу дитинства та юності, в м.
Севастополі.

3.          Зобов'язати Ленінську районну державну
адміністрацію м. Севастополя направити фізичної особі-підприємцю ОСОБА_1
повідомлення про узгодження місць розташування об'єктів (стіл та зонт) з
розповсюдження екскурсійних квитків в районі Приморського бульвару, напроти
бару „Ільяс”; в районі Історичного бульвару, у входу зі сторони площі Ушакова;
на Приморському бульварі, площа біля Палацу дитинства та юності, в м.
Севастополі.

4.          У випадку ненаправлення Ленінською
районною державною адміністрацією м. Севастополя протягом десяті календарних
днів з моменту набрання даною постановою законної сили  повідомлення про узгодження фізичної особі-підприємцю
ОСОБА_1 місць розташування об'єктів (стіл та зонт) з розповсюдження
екскурсійних квитків в районі Приморського бульвару, напроти бару „Ільяс”; в
районі Історичного бульвару, у входу зі сторони пл. Ушакова; на Приморському
бульварі, площа біля Палацу дитинства та юності, в м. Севастополі, вважати
зазначені місця розташування узгодженими.

4.
Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0007 в ГУ ДКУ у м.
Севастополі, одержувач Держбюджет, Ленінський район, код платежу 22090200, МФО
824509, ) на користь фізичної особі-підприємцюОСОБА_1 судовий
збір в сумі 10,20 грн.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного
господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя
І.А. Харченко

Постанова
складена та підписана

в
порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

10.09.2008.