ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2008 р.

№
10/420-07

Доповідач - суддя Мележик
Н.І.

Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Дунаєвська
Н.Г. - головуючого,

Мележик
Н.І.,

Михайлюк
М.В.

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні касаційну

скаргу
Міського
комунального підприємства

"Дніпропетровський
електротранспорт"

на
постанову          Дніпропетровського апеляційного

господарського суду від 28.02.2008
року

у
справі
№ 10/420-07

господарського
суду                              Дніпропетровської
області

за
позовом
Закритого
акціонерного товариства

"Європейський страховий альянс"

до                                                            Міського комунального підприємства

"Дніпропетровський
електротранспорт"

за
участю третьої особи           ОСОБА_1

про          відшкодування шкоди

за
участю представників:

позивача
-          Могиленко Ю.В.

відповідача
-          не з"явились

третьої
особи -
не з"явились

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року Закрите акціонерне
товариство "Європейський страховий альянс" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Міського
комунального підприємства "Дніпропетровський електротранспорт" про
стягнення 5 314,66 грн. в порядку регресу та судові витрати.

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2007 року (суддя Кощеєв
І.М.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 28.02.2008 року (судді: Євстигнеєв О.С., Лотоцька Л.О.,
Бахмат Р.М.), позов задоволено, стягнуто з Міського комунального підприємства
"Дніпропетровський електротранспорт" на користь Закритого акціонерного
товариства "Європейський страховий альянс" 5 314,66 грн. збитків та
судові витрати.

В
касаційній скарзі Міське комунальне підприємство "Дніпропетровський
електротранспорт" просить скасувати рішення та постанову господарських
судів першої та апеляційної інстанцій. В обгрунтування своїх вимог скаржник
посилається на порушення та неправильне застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Рішення
місцевого та постанова апеляційного господарських судів відповідають зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 11.06.2007 року на проспекті Кірова, в районі будинку
1/9 м.Дніпропетровська, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої
тролейбус ЮМЗ, бортовий №2056, що належить Міському комунальному підприємству
"Дніпропетровський електротранспорт", під керуванням ОСОБА_1,
зіткнувся з автомобілем ВАЗ 21140 (державний номер НОМЕР_1), під керуванням
ОСОБА_2, що належить останньому на праві власності.

Внаслідок
ДТП автомобілю марки ВАЗ 21140 (державний номер НОМЕР_1) спричинені механічні
пошкодження. Вказаний автомобіль застрахований закритим акціонерним товариством
"Європейський страховий альянс" в особі Дніпропетровської
регіональної дирекції на підставі договору страхування транспортних засобів
НОМЕР_2 та знаходиться під заставою ВАТ КБ "Надра".

Постановою
Бабушкінського районного суду водія тролейбусу ОСОБА_1 визнано винним в
порушенні вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною  ДТП.

Згідно
звіту автотоварознавчого дослідження, складеного 26.07.2007р. Дніпропетровською
філією закритого акціонерного товариства Український центр післяаварійного
захисту "Експерт -Сервіс", вартість ремонтних робіт пошкодженого
автомобіля визначена у розмірі 5 624,41 грн.

Позивачем
перераховано ВАТ КБ "Надра", в заставі якого знаходиться автомобіль
ВАЗ 21140, суму страхового відшкодування з вирахуванням безумовної франшизи у
розмірі 5 314,66 грн. на підставі платіжних доручень №312 від 25.07.2007 року
та №365 від 22.08.2007 року, в зв"язку з чим Закрите акціонерне товариство
"Європейський страховий альянс" звернулось до суду з позовом про
стягнення з  Міського комунального
підприємства "Дніпропетровський електротранспорт" в порядку регресу
вказаної суми.

Задовольняючи  позовні
вимоги  про стягнення з
відповідача на користь позивача в порядку регресу грошових коштів, місцевий
господарський суд, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, повно та
всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив вину водія
відповідача у скоєнні ДТП і вартість ремонтних робіт запасних частин до ремонту
пошкодженого автомобіля.

При
цьому суд обгрунтовано послався на норми ст.ст. 1172, 1188, 1191 ЦК України.

Дані
висновки судів відповідають вимогам закону, встановленим судом обставинам та
ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Згідно
зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно
до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану
їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Звільнення від відшкодування можливе лише у разі, якщо той, хто заподіяв шкоду
доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

Положеннями
статті 1191 цього ж Кодексу передбачено право особи,  яка відшкодувала шкоду,  завдану іншою особою, щодо зворотної  вимоги
(регресу)  до  винної
особи  у  розмірі виплаченого  відшкодування,  якщо
інший  розмір  не
встановлений законом.

За
таких обставин місцевий та апеляційний господарські суди, враховуючи приписи
цивільного законодавства, дійшли вірного висновку про обгрунтованість позовних
вимог та про правильність стягнення з відповідача в порядку регресу грошових
коштів по виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль.

Посилання
касаційної скарги на неправильне визначення розміру вартості ремонтних робіт пошкодженого
автомобіля, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Інші
доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати
перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117
ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Водночас
відповідно до статті 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти
докази.

За
таких обставин, прийняте рішення суду першої та постанова апеляційної інстанцій
відповідають встановленим ними фактичним обставинам справи, прийняті з дотриманням
норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для
їх скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Міського комунального підприємства "Дніпропетровський
електротранспорт" залишити без задоволення.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року у
справі № 10/420-07 залишити без змін.

Головуючий
суддя

Н.Г.
Дунаєвська

СуддіН.І.
Мележик

М.В.
Михайлюк