ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  13/3105а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24"
липня 2008 р.

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Скиби Г.М., секретаря судового засідання Гончар К.О.
в приміщенні господарського суду Черкаської області розглянув у відкритому
судовому засідання справу  за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі, Черкаська обл.,
м.Тальне, вул. Леніна,15

до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про  стягнення 233 грн. 82 коп. заборгованості

за
участю представників сторін:

від
позивача: Баланюк Є.В.  - за довіреністю
від 10.07.2008р.;

відповідача:
участі не брали. Причини неприбуття невідомі. Сторона належним чином
повідомлена про час і місце розгляду спору.

Позивач
звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з
відповідача  233,82 грн. заборгованості
по страхових внесках. В обґрунтування своїх позовних вимоги позивач посилається
на таке:

Страхові
внески до Пенсійного фонду є встановленим державою обов'язковим платежем.
Відповідно до ст.18, ст.20 Закону України " Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 9 липня 2003 року та
Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка зареєстрована в Мінюсті України 16.01.2004
року за № 64/8663 - збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та
страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування платники
сплачують до Пенсійного фонду України в установлені строки та в повному обсязі.

Відповідно
до ст. 5 вищезазначеного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому
Закону. Зокрема, виключно цим Законом визначаються платники страхових внесків,
їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Частиною
3 ст.18 Закону № 1058 встановлено, що страхові внески є цільовими
загальнообов'язковими платежами, які справляються на всій території України в
порядку встановленому Законом.

Згідно
ч. 6 ст. 18 Закону законодавством не можуть встановлюватись пільги з
нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно
до ч. 15 Прикінцевих положень Закону № 1058 до приведення законодавства України
у відповідності із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно
до ч. З ст.11 Закону № 1058 загальнообов'язковому державному пенсійному
страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний
торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності».

ОСОБА_1зареєстрований,
як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності згідно Свідоцтва про
державну реєстрацію, та відповідно до ст. 15 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і має
реєстраційний номер в управлінні НОМЕР_1.

Права
та обов'язки страхувальників встановлені ст. 17 Закону № 1058, а саме п. 6 ч. 2
ст. 17 Закону передбачено обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно
п. п. 4 п.8 Прикінцевих положень Закону № 1058 визначено, що: «До набрання
чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального
фонду (крім пункту 5, який діє протягом строку, визначеного Законом України
«Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування
сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх
працівників»від 24 червня 2004 року):

4)
фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання
спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які
беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії
законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі».

Підпунктом
7 п. 14 Прикінцевих положень Закону № 1058 Кабінет Міністрів України було
зобов'язано разом із проектом закону України про Державний бюджет України на
2004 рік подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо сплати
страхових внесків у фіксованому розмірі фізичними особами з суб'єктами
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, придбання спеціальний торговий патент), та членами
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, а також пропозиції щодо вилучення із законодавства
про спрощену систему оподаткування положень, які стосуються спрямування коштів
до Пенсійного фонду України.

На
виконання даного підпункту Закону № 1058 частиною 5 ст. 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік»від 23 грудня 2004 року № 2285-ІУ, в
редакції, чинній з 01.01.2005 р. по 30.03.2005 р. було установлено, що на 2005
рік фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне
страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування встановлено у розмірі мінімального
страхового внеску визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»на місяць на кожну особу.

Відповідно до абз. 9 ст.
1 Закону № 1058:

«Мінімальний
страховий внесок - це сума коштів, що визначається розрахунково як добуток
мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених
законом на день отримання заробітної плати (доходу).»

Згідно
ст. 82 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», в редакції
чинній з 01.01.05 року по 30.03.05 рік, та ст. 83 даного Закону в новій
редакції, розмір мінімальної зарплати згідно з 01.01.05 р. по 31.03.05 р.
становив 262 грн.

«До
набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до
Накопичувального фонду (крім п. 5, який діє протягом строку, визначеного
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування
сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх
працівників»від 24 червня 2004 року):

1)
страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових
внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у
ст. 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених
у пунктах 8, 13, 14 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та
застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в
розмірах, передбачених Законом України «Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»(400/97-ВР) для відповідних платників збору».

Відповідно
до ст. 4 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР в редакції, чинній з 01.01.05
р. по 30.03.05 р. розмір страхового внеску становив 32%.

Таким
чином, розмір мінімального страхового внеску з 01.01.05 р. по 30.03.05 р.
становив 83,84 грн., про що обґрунтовано зазначено в акті-розрахунку при
визначенні фіксованого розміру страхових внесків у січні -березні 2005 року.

Відповідно
до п.п.4 п.8 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року; та абз.8 п.8
ст.45 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" №2285 від
23.12.2004 року; п.2 ст.48 п.4 Прикінцевих положень Закону України „Про
внесення змін до Закону України „Про державний бюджет на 2005 рік" та
деяких інших законодавчих актів України №2505 від 25.03.2005 року та Закону
України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності,
у зв'язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків
до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - І кварталу 2005 року,, №3583 від 18.09.2006 року на підставі даних
ДПІ у Тальнівському районі (реєстрів платників за спрощеною системою
оподаткування) 20.03.2008 року управлінням Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі було проведено розрахунок належних до сплати сум
фіксованого розміру страхового внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування по СПД ОСОБА_1, з урахуванням коштів які не надійшли на рахунок
управління, але зараховуються у складі фіксованого податку за результатами
підприємницької діяльності за період з 01.01.05 р. по 30.01.05 р., про що було
складено відповідний Акт № 120 від 20.03.08 року.

Відповідно
п. З ст. 106 Закону України № 1058 - IV та пп. 8.2 Інструкції страхувальнику
надіслано вимогу про сплату недоїмки №Ф-211 від 26.03.08 р. на суму 233,82 грн.

Як
вбачається з даного акту-розрахунку, сума фіксованого розміру страхового
внеску, який мав сплатити позивач, як платник, складала: у січні 2005 року -
83,84 грн., у лютому 2005 року - 83,84 грн., у березні 2005 року - 81,14 а
всього 248,82 грн.

Сума
сплаченого за даний період фіксованого податку складає 150 грн. Сума, що
підлягає зарахуванню Відповідачу, як платнику, в рахунок страхових внесків і
становить 10% від сплаченого фіксованого податку, складає 15 грн.

З урахуванням
викладеного, в акті розрахунку були зроблені наступні висновки.

За
результатами проведеного розрахунку зарахованого фіксованого податку в рахунок
сплати страхових внесків за суб'єкта підприємницької діяльності, як платника, 15
грн. Належить до сплати фіксованого розміру страхового внеску за період з
01.01.2005 р. по 30.03.2005 р. - 233,82 грн.

Таким
чином, ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити за І квартал 2005 року з 01.01.2005 по
30.03.2005 року включно фіксований страховий внесок розрахований як різниця між
встановленою ставкою внеску 83,84 грн., та частиною єдиного чи фіксованого
податків, яка згідно Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів підприємницької діяльності"
становить 42 (єдиний податок) та 10 (фіксований податок) відсотків відповідно.

Дана
сума заборгованості підтверджується карткою особового рахунку та Актом
перевірки № 166 від 26.03.08 року, який узгоджений з платником вимогою.

Станом на 30.05.08 рік
борг не сплачений. Заборгованість перед управлінням ПФУ в Тальнівському районі
складає 233,82 грн.

Представник позивача вимоги
підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач вимоги не заперечив,
відзиву не подав. Доказів погашення заборгованості не представлено. Доказів
оскарження виставленої вимоги ПФУ позивачем
-не подано.

Вимоги позивача обґрунтовані та
підлягають до задоволення. З відповідача належить стягнути на користь позивача
233 грн. 82 коп. заборгованості  по
страхових внесках.

З відповідача підлягає також
стягненню судовий збір в сумі 2 грн. 34
коп. на підставі ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 163 КАС
України, господарський суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1

на
користь Управління Пенсійного фонду України
в Тальнівському районі, Черкаська обл., м. Тальне, вул. Леніна,15, код
21366691, р/р 48 в ЧОУ ВАТ «Державний ощадний банк України»м.
Черкаси  МФО 354507

233
грн. 82 коп. заборгованості по страхових внесках.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, Черкаська обл., м.Тальне, вул. Колгоспна,13

в
доход державного бюджету через ДПІ в Тальнівському районі на користь УДК
України в Черкаській області, МФО 854018 код 22809222, рахунок №0002

2 грн. 34 коп. судового збору.

Постанова (судове рішення) набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання постанови,
оформленої відповідно до вимог ст. 167 КАС України. Сторони у справі протягом
10 днів мають право подати заяву про намір оскарження та в 20 денний строк
подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказану постанову через
господарський суд Черкаської області.

Суддя
Г.М. Скиба