ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.08 р.                     Справа № 36/164

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання І.О.Губенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Приватного підприємства „Н-кредо” м.Горлівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім „Дев”ятка” м.Горлівка

про: стягнення 183 157грн. 07коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Агарков М.М. по дов., Луньов В.О. по дов.;

від відповідача: Митьков М.В. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство „Н-кредо” м.Горлівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім „Дев’ятка” м.Горлівка, про стягнення основного боргу в сумі 158 891грн. а також відсотків за користування товарним кредитом в сумі 24 272грн. 27коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №002 від 12.10.07р., накладні, довіреності, акти приймання-передачі, рахунок-фактури, лист №03 від 17.01.08р., розрахунок.

Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що строк оплати по договору №002 від 12.10.07р. не настав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

12.10.07р. сторони уклали договір №002, згідно якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар за накладними №10 від 27.11.07р. на суму 50 536,80грн., №7 від 01.11.07р. на суму 9 707,90грн., №5/1 від 24.10.07р. на суму 93 600грн., №5/2 від 24.10.07р. на суму 5 040грн., а всього на суму 158 884,70грн.

Факт отримання відповідачем продукції підтверджується вищевказаними накладними, довіреностями №ЯЕТ №835469 від 12.11.07р., ЯЕТ №835456 від 29.10.07р., ЯЕТ №835500 від 23.10.07р., а також актами приймання-передачі від 26.11.07р. та від 24.10.07р.

За приписами п.3.2 договору розрахунок за товар здійснюється відповідачем на умовах 100% передоплати, у зв’язку з чим суд вважає, що сторонами у договорі належним чином не визначений строк виконання відповідачем грошового зобов’язання, та застосовує до даних правовідносин положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, яка передбачає, якщо строк (дата) виконання боржником зобов’язання не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-яки час. Боржник повинен виконати таке зобов’язання у семиденний строк з дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи наявні рахунок-фактури №10 від 27.11.07р. на суму 50 536,80грн. та №6 від 01.11.07р. на суму 9 707,89грн., однак докази їх направлення відповідачу – відсутні.

Ухвалами від 20.08.08р., 03.09.08р. господарський суд зобов’язав позивача надати докази направлення відповідачу рахунок-фактур, а також надати письмову вимогу згідно ст. 530 Цивільного кодексу України з доказами її направлення відповідачу.

На виконання ухвали позивач надав суду лист №03 від 17.01.08р., в якому він звертається до відповідача з вимогою оплатити заборгованість.

В означеному листі є відмітка „вх.№161 від 17.01.08р.” та підпис, однак не вбачається, яка саме особа прийняла цей лист та підписалася в його отриманні (відповідач чи інша особа), будь-які інші докази, які б свідчили про факт отримання листа саме відповідачем – відсутні.

У зв’язку з цим, суд не приймає вищевказаний лист до уваги як письмову вимогу в розумінні ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки відсутні докази його направлення відповідачу.

Жодних інших доказів направлення відповідачу письмової вимоги в порядку ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України позивач суду не представив.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що у позивача не настало право вимоги на стягнення заборгованості по договору №002 від 12.10.07р. а також відсотків за користування кредитом, які фактично є пенею, у зв’язку з чим в заявленому позові відмовляє.

Водночас, господарський суд звертає увагу, що позивач в резолютивній частині позову помилково просить суд стягнути з відповідача суму боргу 158 891грн., оскільки фактично сума заборгованості складає 158 884грн.70коп., про що позивач також вказує у мотивувальній частині позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у повному обсязі в позовних вимогах Приватного підприємства „Н-кредо” м.Горлівка до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім „Дев”ятка” м.Горлівка про стягнення 183 157грн. 07коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Будко Н.В.