ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.08

Справа № 15/343-08.

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Мелькарт”, м. Суми

до
відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,  м. Суми

про
стягнення 872 грн. 81 коп.

СУДДЯ
Резниченко О.Ю.

За
участю представників сторін:

Від
позивача:   Оніщенко О.В., довіреність
б/н від 23.07.2008р.

Від
відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з
відповідача 872 грн. 81 коп. заборгованості за поставлений товар по накладним
відповідно до договору постачання продуктів харчування №391 від 26.06.2007р.

В судове засідання позивач подав заяву, в
якій зазначив, що ним було повторно направлено за адресою відповідача копію
позовної заяви (в підтвердження чого ним подано поштову квитанцію та
опис-вкладення у цінний лист), а разом з нею також лист-нагадування про
необхідність сплати відповідачем боргу у розмірі 872 грн. 81 коп.

Крім цього, на виконання  ухвали суду №15/343-08 від 04.08.2008р.
позивач подав довідку державного реєстратора станом на 04.08.2008р., серії АВ,
№511595, відповідно до якої відповідач знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто
за тією адресою, що зазначалася позивачем у позовній заяві

Відповідач відзив на позов не подав, в
засідання суду не з'явився. Тому, оскільки відповідач не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні (ухвалу про порушення провадження у
справі відповідачем отримано 26.07.2008р., про що свідчить залучене до
матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення), причину
неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений
належним чином, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд
встановив:

Між
позивачем та відповідачем 26.06.2007р. був укладений договір постачання
продуктів харчування №391, за умовами п. 1.1. якого постачальник (позивач)
зобов'язується постачати продукти харчування (товар) з необхідними
супроводжувальними документами та передавати товар у власність покупця
(відповідача), а покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити оплату за
нього у повному обсязі на умовах  даного
договору.

Найменування
та кількість товару зазначається у накладних, які є невід'ємною частиною до
договору (п.2.1 договору).

Відповідно
до п. 6.3 договору оплата товару здійснюється на умовах відстрочки платежу.
Покупець здійснює оплату за товар у повному обсязі  протягом 7-ми банківських днів з моменту
переходу права власності, відповідно до п. 1.3 договору (право власності на
товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі
товару).

По
видатковим накладним №МЕ-0002487 від 03.07.2007р. та №МЕ-0004023 від
17.07.2007р. позивач поставив відповідачу за договором продукцію на загальну
суму 872 грн. 18 коп., за яку відповідач у встановлений договором строк оплати
розрахунок не провів.

Факт
отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами
справи, а саме видатковими накладними, на яких міститься підпис відповідача
(копії накладних долучені до матеріалів справи), а також актом звірки №22 за
період з 01.06.2007р. по 10.07.2007р., який підписаний повноважними
представниками сторін.

Але,
як пояснив представник позивача, відповідач розрахунки з позивачем не провів,
тому позивач був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення
заборгованості.

Таким чином, на день подачі позовної заяви до
суду, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію
склала  872 грн. 18 коп., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно
до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на
лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої
зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив
прострочення грошового зобов'язання.

Відповідачем
не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог
позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення 872 грн. 18   коп. боргу суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню на підставі
ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526,  527 Цивільного кодексу України.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю “Мелькарт” (м. Суми, вул. Путивльська,
19, код 35068408) 872 грн. 81 коп. боргу, 102 грн. 00 коп. витрат по держмиту,
118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ
О.Ю.Резниченко

В
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Повний
текст рішення підписано 23.09.08р.