ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13" листопада 2008 р.

справа № 5020-5/340

За позовом:          Державного підприємства „Гурзуф” (98640 АР Крим, м. Ялта, пгт. Гурзуф, вул. Приветная, 4)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сатера трейд” (99046 м. Севастополь, пр. Перемоги, 45-А)

про спонукання до виконання умов договору та стягнення пеня в розмірі 448932,56 грн.,

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач - Сушков Євгеній Васильович, представник, довіреність № 597 від 27.08.07, ДП "Гурзуф";

Позивач - Альохін Володимир Тихонович, директор, наказ 155-Л від 16.10.84, ДП "Гурзуф";

Відповідач - не з’явився, ТОВ „Сатера трейд”;

Суть спору:

Державне підприємство «Гурзуф» звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сатера - трейд” про спонукання до виконання умов договору та стягнення пені в розмірі 448932,56 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов’язки щодо виконання умов договору поставки № 01/12-06 від 15.12.2006.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що він не порушував умов вищезгаданого договору поставки та заборгованості перед позивачем немає.

Представник відповідача на оголошення вступної та резолютивної частин рішення не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представникам позивача в судовому засіданні 28.08.2008 роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши надані позивачем докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2006 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) був укладений договір поставки № 01/12-06 (а.с.9).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач зобов’язався поставити виноматеріал, а відповідач прийняти та сплатити його згідно зі специфікацією.

Згідно з п. 1.3 договору, виноматеріал поставляється партіями відповідно до заявок Покупця та графіком поставок. Постачальник зобов’язується поставляти товар у строгій відповідності з графіком поставок.

Представники позивача у судовому засіданні пояснили, що графік поставок виноматеріалу як додаток до вказаного договору сторонами не укладався та не узгоджувався.

Посилання ДП «Гурзуф»на п.2 договору, як на графік поставок, судом до уваги не приймається, оскільки вказаний пункт регулює порядок розрахунків за поставлений виноматеріал.

На виконання умов даного договору позивач поставив відповідачу товар згідно товарно-транспортних накладних від 22.08.2007 на суму 76055,00 грн., від 04.09.2007 на суму 78228,00 грн., від 26.09.2007 на суму 76230,00 грн., від 03.10.2007 на суму 78321,60 грн., від 10.10.2007 на суму 72000,00 грн., від 11.10.2007 на суму 76258,00 грн.

Відповідачем поставлений виноматеріал був повністю оплачений шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок в розмірі 457092,60 грн., що не оспорюється позивачем по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що Постачальник зобов'язується надати виноматеріали Покупцю по даному договору в строк до 01 травня 2007 року. Позивач не надав виноматеріали відповідачу у визначений договором строк.

Постачальник порушив строки поставки виноматеріалу, в результаті чого Покупець має право відмовитися від прийняття товару.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що Покупець здійснює оплату за поставлений виноматеріал, шляхом безготівкового розрахунку. У зв'язку з тим, що товар не був поставлений у строк до 01.05.2007 року, Покупець не зобов'язаний здійснювати оплату за виноматеріал відповідно до графіку оплати, визначеному в п. 2.1. договору.

На даний момент заборгованість ТОВ «Сатера-Трейд»перед ДП «Гурзуф»за поставлений виноматеріал відсутня, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 01 лютого 2008 року.

Фактично поставка товару здійснювалася партіями в період з серпня по жовтень 2007 року, що свідчить про те що на 01 травня 2007 року виноматеріал не був готовий для поставки. Відповідно оплата товару здійснювалася на умовах попередньої оплати в період з серпня по листопад 2007 року.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов'язань по даному договору до винної сторони застосовуються оперативно-господарські санкції, передбачені ст. 236 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 236 Господарського кодексу України у господарських договорах сторони можуть передбачити такі види оперативно-господарських санкцій, зокрема одностороння відмова від виконання свого зобов'язання у разі порушення зобов'язання другою стороною.

Крім того, в п. 4.1. договору визначено, що виноматеріал поставляється з пункту відвантаження в пункт призначення транспортом Покупця на умовах ЕХW - склад Постачальника.

Відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2000 ЕХW Продавець зобов'язаний дати покупцю достатнє повідомлення щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього.

В порушення п. 4.1. договору позивач не направив письмове повідомлення про готовність товару до поставки та не повідомило про час і місце, коли і де товар буде наданий в розпорядження Покупця.

Той факт, що товар поставлявся партіями після передбаченого в договорі строку поставки спростовує доводи позивача про готовність товару до поставки. Виноматеріал поставлявся партіями в період з серпня по жовтень 2007 року, що означає що на 01 травня 2007 року товар не був готовий до поставки.

Суд також, не може погодиться з вимогами позивача щодо нарахування пені станом на 01.06.2008 року в розмірі 448 932,56 грн. Позивач здійснює нарахування пені на суму непоставленого товару в розмірі 2 050 000 грн. до 12 серпня 2007 року та на суму недоїмки в розмірі 1 735 000 грн. з 13 серпня 2007 року.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, пеня може нараховуватися на суму поставленого, але не оплаченого товару, а не на суму не поставленого товару.

Нарахування пені на суму непоставленого позивачем товару є грубим порушенням чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1.3 договору, виноматеріал поставляється партіями відповідно до заявок покупця.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється представниками сторін, зявки на постачання товару з боку відповідача позивачу не надходили.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

18.11.2008

Розсилка:

1.          ДП „Гурзуф” (98640 АР Крим, м. Ялта, пгт. Гурзуф, вул. Приветная, 4)

2.          ТОВ „Сатера трейд” (99046 м. Севастополь, пр. Перемоги, 45-А)

3.          Справа

4.          наряд