ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.09.08 Справа №10/255/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Бредіхіні Ю.Ю.

В присутності представника позивача – Макаренко В.М., довіреність № 4/3 від 26.02.08 р.; від відповідача – Вітюгін В.М., довіреність № 263 від 30.07.08 р.; від прокуратури – Романов Р.О., посвідчення № 83 від 06.08.08 р.

Розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Розівський молокозавод» на рішення господарського суду Запорізької області від 01.07.08 р. по справі № 10/255/08

за позовом – Куйбишевського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Запорізькій області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Розівський молокозавод», смт. Розівка, Розівський район, Запорізька область (ТОВ «Розівський молокозавод»);

про стягнення 183659,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1829 від 29.09.2008 р. справу № 10/255/08 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М. (головуючий, доповідач), Кричмаржевський В.А., Колодій Н.А., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.07.2008 р. по справі № 10/255/08 (суддя Алейникова Т.Г.) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Розівський молокозавод» на користь місцевого бюджету Розівського району до фонду охорони навколишнього середовища 183659,16 грн. шкоди, державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладено на відповідача.

Вказане рішення мотивовано тим, що факт порушення природоохоронного законодавства підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 29.08.07 р., розрахунком відшкодування шкоди від забруднення побутовими відходами від 06 вересня 2007 року, поясненнями директора ТОВ «Розівський молокозавод» Третяк О.С. Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII, ст. 211 Земельного кодексу України, за порушення норм екологічної безпеки, вимог законодавства про проведення екологічних експертиз, порушення екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, експлуатації підприємств, засмічення земель відходами, настає відповідальність, у тому числі цивільна.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ «Розівський молокозавод», відповідач по справі, у поданій суду апеляційній скарзі вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки побутові відходи складались на території заводу, а не за його межами, потім ці побутові відходи вивозились на полігон комунального підприємства «Розівський комунгосп», з яким ТОВ «Розівський молокозавод» 01.09.07 р. було укладено договір на вивіз твердих побутових відходів та Договір на вивіз рідких побутових відходів. Крім того, розрахунок розміру шкоди зроблений від «засмічення», а не «забруднення» земель відходами, що також залишилось поза увагою суду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення по даній справі - скасувати.

Представник позивача в поданих до суду поясненнях від 30.09.08 р. зазначає, що розрахунок розміру шкоди здійсненний відповідно до вимог законодавства, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник прокурора в судовому засіданні зазначив, що рішення суду прийнято з повним з’ясуванням обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

За клопотанням представників сторін судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою в судовому засіданні 30.09.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

Актом - приписом від 04.09.07 р. Державної екологічної інспекції в Запорізькій області, який складено внаслідок проведеної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Розівський молокозавод» встановлено: «.Возле жироловушки и за территорией предприятия наблюдаются разливы жидких отходов производства, площадь разлива за пределами предприятия 438,72 кв.м., глубина просачивания 0,1 м. Разливы за территорией имеют стойкий характерный запах кисломолочной продукции…».

Державною екологічною інспекцією в Запорізькій області розрахунок розміру шкоди від засмічення земель побутовими відходами на території прилеглої до ТОВ «Розівський молокозавод» проведено за Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 року № 171 (в редакції Наказу Мінприроди від 04.04.07 р. № 149) та зареєстрованою в Мін’юсті 25.04.2007 року за № 422/13689 на суму 183659,16 грн.

Прокурор звернувся з позовом про стягнення з відповідача шкоди в результаті забруднення земель відходами виробництва в сумі 183659,16 грн., який задоволено судом першої інстанції, з чим не погодився відповідач та оскаржує рішення суду в апеляційному порядку.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Прокурор та позивач обґрунтовують позовні вимоги посиланням на ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII (далі Закон № 1264), ст. 211 Земельного кодексу України.

Згідно ст. ст. 68, 69 Закону № 1264 порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у, тому числі:

б) порушенні норм екологічної безпеки;

є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище;

Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно ст. 211 Земельного кодексу України:

1. Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення:

в) псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами;

Прокурором та позивачем не надано даних щодо притягнення посадових осіб ТОВ «Розівський молокозавод» до кримінальної або адміністративної відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства.

Згідно п. 1.3 Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 27.06.01 р. № 02-5/744 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. До позовної заяви повинен бути доданий обґрунтований розрахунок суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

Процедура визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та встановлення розмірів компенсації шкоди, завданої державі суб’єктами господарювання в процесі їх діяльності, внаслідок забруднення земель хімічними речовинами, засміченням промисловими, побутовими та іншими відходами врегульована Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 року № 171 (в редакції Наказу Мінприроди від 04.04.07 р. № 149) – далі Методика визначення розмірів шкоди через порушення природоохоронного законодавства.

Пунктом 3 Методики визначення розмірів шкоди через порушення природоохоронного законодавства врегульовано порядок визначення забруднення (засмічення) земель:

3.1. Землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

3.2. Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Як вже зазначалося, розрахунок розміру шкоди на території прилеглої до ТОВ «Розівський молокозавод» земельної ділянки здійснено виходячи із засмічення земель побутовими відходами.

Актом - приписом від 04.09.07 р. Державної екологічної інспекції в Запорізькій області фактично встановлено забруднення, а не засмічення земельної ділянки, оскільки вказано, що спостерігаються розливи рідких відходів виробництва, які по своїй суті є речовиною, а не предметами або матеріалами, і небезпечність вказаної речовини має бути визначена за результатами інструментально-лабораторного контрою, оскільки в іншому випадку не можливо встановити чи наносить вміст такої речовини шкоду земельними ресурсами чи ні.

Згідно п. 4.5 Методики визначення розмірів шкоди через порушення природоохоронного законодавства забруднюючі речовини, що спричинили забруднення земельної ділянки, поділені на 4 групи небезпечності, основою для визначення яких є величини гранично допустимих концентрацій (ГДК) та орієнтовно допустимих концентрацій (ОДК) хімічних речовин в ґрунті (додаток 1).

В даному випадку розрахунок розміру шкоди на території прилеглої до ТОВ «Розівський молокозавод» земельної ділянки мав би бути визначений відповідно до формули пункту 5.5 Методики визначення розмірів шкоди через порушення природоохоронного законодавства, вказаний пункт Методики не підлягає застосуванню в даному випадку.

Таким чином, розрахунок розміру шкоди на території прилеглої до ТОВ «Розівський молокозавод» земельної ділянки від 06.09.07 р. здійснено з порушенням норм Методики визначення розмірів шкоди через порушення природоохоронного законодавства, відповідно, заявлена сума шкоди, яка нібито завдана ТОВ «Розівський молокозавод» земельним ресурсам є необґрунтованою, що є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, що призвело до прийняття неправильного рішення через невідповідності висновків господарського суду фактичним обставинам справ та неправильного застосування судом норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Розівський молокозавод» задовольнити. Рішення господарського суду Запорізької області від 01.07.08 р. по справі № 10/255/08 скасувати. У задоволені позову відмовити.