ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.08 р.                     Справа № 21/102

Позивач: Відкрите акціонерне товариство “Дружківський завод металевихвиробів” м. Дружківка

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення 10 514,70грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Чернопис А.І. – пров. юр.

відповідача: Манерова Ю.В. - юр.

Відкрите акціонерне товариство “Дружківський завод металевих виробів” подало позов до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості нестачі металопрокату, відправленого позивачу 31.05.08р. за залізничною накладною № 45205670 у напіввагоні № 64376049, у сумі 10 514,70грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на станцію призначення вагон прибув з нестачею, яка підтверджена комерційним актом. Нестача, на його думку, виникла у зв’язку з незбереженням вантажу під час перевезення.

Залізниця, не заперечуючи факту нестачі, позов не визнала із посиланням на те, що:

-          вантаж завантажено засобами вантажовідправника без участі залізниці;

-          перевізник не несе відповідальність за неправильність відомостей, зазначених відправником у накладній;

-          позивачем невірно визначена сума збитків – розрахунок зроблений без застосування норми недостачі, у той час як згідно п.27 Правил видачі вантажів до прокату чорних металів необхідно застосовувати норму недостачі 0,5%.

Розгляд справи закінчено 11.09.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 15-00 год. 11.09.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

31.05.08р. ВАТ „АрселорМіталл Кривий Ріг” зі станції Кривий Ріг у напіввагоні № 64376049 за залізничною накладною № 45205670 відвантажило позивачу прокат чорних металів із зазначенням у накладній ваги брутто – 89,8т, тари перевіреної – 21,28т, нетто 68520кг.

На станції Верхівцеве (проміжна станція) 01.06.08р. були виявлені ознаки розкрадання вантажу – на маркувальній пачці розрізані усі ув’язки. На цій же станції були складені акти загальної форми, а також комерційний акт БМ 728029/228/16/12 від 06.06.08р., згідно з яким:

·          за перевізними документами вантаж завантажено у вагон навалом, у дійсності він знаходиться у пачках, здійснити перерахунок яких до повного вивантаження вантажу не можливо, у сертифікаті № 9-1584 зазначено 17 пачок;

·          зі східної сторони на пакеті, покладеному по діагоналі вагону, є 3 дротяні ув’язки діаметром 6мм у дві нитки, ув’язки не пошкоджені, посередині пакету є безперервна маркувальна смуга червоною фарбою;

·          комісійне зважування вагону відбувалося на 150 т вагонних вагах залізниці;

·          вага нетто зважування вантажу 66,77 т (брутто 88,05 т, тари з документу 21,28 т), нестача вантажу складає 1,75 т проти даних залізничної накладної.

Комерційний акт підписано: начальником станції і двома працівниками станції Верхівцеве.

На станцію призначення вагон прибув 08.06.08р., де перевізником був виданий вантажоодержувачу на підставі комерційного акту. В результаті комісійної перевірки розбіжностей з комерційним актом виявлено не було.

Позивач просить стягнути із залізниці, яка не забезпечила збереження прийнятого до перевезення вантажу, збитки - вартість 1,75 т металопрокату, яка з ПДВ складає 10 514,70грн.

Зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Згідно ст. 26 Закону України “Про залізничний транспорт” вимоги вантажовідправників, вантажоодержувачів, пасажирів до перевізників щодо порушених прав і законних інтересів розглядаються в претензійно-позовному порядку. Порядок і терміни пред'явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджено.

Залізниця не довела, що втрата вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Сума недостачi з урахуванням норми недостачi (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 8 456,22 грн. із розрахунку: 1 407,4 кг (нестача з урахуванням норми недостачi 0,5%) х 6 008,40 грн. (вартість 1т металопрокату з ПДВ).

Господарський суд вважає позовні вимоги ВАТ “Дружківський завод металевих виробів” обґрунтованими частково у сумі 8 456,22 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, так як позивачем сума нестачі розрахована без урахування норми недостачi, встановленої п.27 Правил видачі вантажів.

Посилання позивача на те, що сума нестачі повинна визначатись без урахування норми недостачі, так як металопрокат не належить до вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, судом до уваги не взято, оскільки це не відповідає правій нормі, закріпленій ч.2 ст.114 Статуту залізниць України, згідно якої недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114, ст.129 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково у сумі 8 456,22 грн.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 249 у Донецькій філії “Укрексімбанку”, МФО 334817, код ЄДПОУ 01074957) на користь Відкритого акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” (84205, м. Дружківка Донецької області, вул. Леніна, 3, п/р 0029 у Дружківському відділенні АК ПІБ, МФО 334334, ) 8 456,22 грн. основного боргу (вартість нестачі прокату чорних металів), 84,60 грн. - відшкодування витрат по оплаті державного мита, 94,90 грн. - відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18