ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2008                      Справа № 10/110-08

за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", 36039, м. Полтава, вул. Енгельса, 2

про зобов'язання укласти Договір на транспортування природного газу, призначеного для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на 2008 рік -

Суддя Ківшик О.В.

Представники:

від позивача : Овдіна Ю.Б., довіреність № 2-71 від 08.07.2008 р.;

від відповідача : Козаченко Т.П., довіреність № 69 від 15.07.2008 р.

Суть спору : Розглядається позовна заява Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ про зобов'язання Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава укласти Договір на транспортування природного газу, призначеного для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на 2008 рік. в редакції згідно листа Дочірньої компанії „Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" № 16209/11-004 від 24 грудня 2007р.

Відповідач позов визнає, письмова заява від 14.10.2008 р. про визнання позову залучена до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази,

в с т а н о в и в:

Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ звернулась з пропозицією до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава укласти Договір на транспортування природного газу, призначеного для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на 2008 рік в редакції згідно листа Дочірньої компанії „Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" № 16209/11-004 від 24 грудня 2007р..

Під час укладення сторонами названого договору виникли розбіжності, обумовлені наявністю заперечень відповідача з приводу недоцільності включення до договору умов, передбачених пунктами 6.2, 7.2 проекту договору, запропонованого позивачем.

Позивачем та відповідачем вживались заходи щодо урегулювання розбіжностей шляхом обміну Протоколами узгодження розбіжностей, що стосується п. п. 6.2, 7.2,, з вище перерахованих пунктів Договору згода не досягнута.

Викладені обставини позивач розглядає як підставу застосування до спірних відносин сторін статті 231 Господарського кодексу України, частиною 5 якої передбачено, що у разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов'язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Позивач здійснює транспортування загальними трубопроводами природного газу. В подальшому, природний газ постачається відповідачем для забезпечення потреб населення, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, тощо.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 26.12.2007р. (а.с. 24) відповідач отримав лист позивача від 24.12.2007р. № 16209/11-004 (а.с. 23) з пропозицією укласти доданий у двох примірниках проект договору від 24 грудня 2007р. № 117В-589 на транспортування природного газу для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів у 2008 році (далі по тексту - Договір) (а.с. 25-28), один з них повернувши позивачу.

28.01.2008р. позивач одержав разом з супровідним листом відповідача від 23.01.2008р. № 14/183 (а.с. 29) протокол розбіжностей (а.с. 30) до запропонованого до укладення договору на транспортування природного газу для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів у 2008 році.

Листом від 29.01.2008р. № 1129/11-004 (а.с. 31) позивач повідомив відповідача про те, що не погоджується із зазначеними у протоколі розбіжностей позиціями по пунктах 6.2, 7.2.

Згідно статті 3 Закону України „Про нафту і газ" від 12 липня 2001 року N 2665-ІП відносини, пов'язані з користуванням нафтогазоносними надрами, видобутком, транспортуванням, зберіганням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, регулюються Кодексом України про надра, Законом України "Про трубопровідний транспорт", Законом України "Про угоди про розподіл продукції", іншими нормативно-правовими актами, а також цим Законом з питань, пов'язаних з особливостями нафтогазової галузі.

На підставі статті 12 Закону України „Про трубопровідний транспорт" від 15 травня 1996 року N 192/96-BJR підприємства, установи та організації трубопровідного транспорту здійснюють приймання, збереження, перевантаження і транспортування трубопроводами, у тому числі з метою транзиту, вуглеводнів, хімічних продуктів, води та інших продуктів і речовин на основі договорів.

Абзацом другим пункту 10 Порядку забезпечення галузей національної економіки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1729, визначено обов'язок постачальників природного газу у разі постачання природного газу населенню укладати з газотранспортними підприємствами НАК "Нафтогаз України" та суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на розподіл природного і нафтового газу, договори про транспортування природного газу.

У розумінні наведених норм чинного законодавства договір, який є предметом даного переддоговірного спору, є обов'язковим для укладення сторонами.

Порядок укладення договорів, що породжують майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання, регулюється Господарським кодексом України.

Господарським кодексом України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. При цьому підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (стаття 67).          Згідно положень названого кодексу укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному мовленні якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 179); господарські договори укладаються за правилами,

встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179); спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (частина 1 статті 187).

Згідно визначеного статтею 181 Господарського кодексу України порядку укладення господарських договорів проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін; у разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Розбіжності сторін відносно змісту пункту 6.2 Договору виникли у зв'язку з визначенням строку оплати наданих за Договором послуг, відносно пункту 7.2 - у зв'язку з включенням до умов Договору положень про відповідальність за несвоєчасну оплату транспортних послуг у вигляді пені.

Запропонований позивачем проект договору містить положення, згідно якого остаточний розрахунок за фактично надані послуги по транспортуванню газу здійснюється замовником (відповідачем по справі) протягом місяця, наступного за звітним місяцем, в якому здійснювалось транспортування газу.

Відповідач вважає за необхідне виключити наведене положення Договору,

залишивши положення, згідно якого замовник здійснює оплату послуг з транспортування

газу шляхом щоденного зарахування коштів на поточний рахунок виконавця в порядку,

встановленому в алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Національною комісією

регулювання електроенергетики України.

Враховуючи ту обставину, що запропонована позивачем редакція положень Договору, передбачених пунктами 6.2, 7.2 відповідає статтям 511, 526, 530, 549 Цивільного кодексу України, пунктам 12, 13 Порядку забезпечення споживачів природним газом, забезпеченим постановою Кабінету Міністрів України „Про забезпечення споживачів природним газом" від 27 грудня 2001р. № 1729, пункту 2.6 Правил подачі та використання природного га народному господарстві України, затверджених наказом Державного комітету України по нафті і газу від 1 листопада 1994 р. № 355, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 листопада 1994 р. за N 281/491, постанові Кабінету Міністрів України та Національного банку України „Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ" від 13 листопада 1998р. № 1785, суд приходить до висновку про відповідність вимогам законодавства положень пунктів 6.2, 7.2 Договору.

За наслідками аналізу наведених норм чинного законодавства, з огляду на фактичні обставини справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими матеріалами справи та нормами права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов'язати Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава укласти Договір з Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ на транспортування природного газу, призначеного для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на 2008 рік,

-          викласти п. 6.2 Договору в наступній редакції : Замовник здійснює оплату послуг по транспортуванню газу шляхом щоденного зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця в порядку встановленому Алгоритмом (порядком) розподілу коштів, затвердженим Національною комісією регулювання електроенергетики України.

-          викласти п. 7.2 Договору в наступній редакції : У разі неоплати або несвоєчасної оплати послуг по транспортуванню газу в строки, зазначені п. 6.2 даного договору, Замовник сплачує на користь Виконавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,1 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (36039, м. Полтава, вул.. Енгельса, 2), П/р 88 в ВАТ "Інпромбанк" м. Харків, вул.. Клочківська,3, МФО 351878, на користь Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1), р/р 0004 в ОПЕРУ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 300023, : 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати сторонам за адресами зазначеними у його вступній частині.

СУДДЯ КІВШИК О.В.