ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "06" жовтня 2008 р. по справі № 07/57-38

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Р І Ш Е Н Н Я

від 06.10.2008р.                                справа № 07/57-38

за позовом Агрофірми «Світанок-Сервіс» у формі Закритого акціонерного товариства, с.Хорохорин Луцького району

до Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство», м.Ківерці

про стягнення 31300грн.

Суддя Сур’як О.Г.

Представники :

від позивача : Бєляєв М.П. – голова правління

Василюк І.М., довіреність від 28.08.2008р.

від відповідача : н/з

Стороні роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

Суть спору: Позивач – Агрофірма «Світанок-Сервіс» у формі ЗАТ просить стягнути з відповідача – ДП «Ківерцівське лісове господарство» 31300грн. сплачених коштів як передоплата за товар згідно рахунку №17 від 24.03.2008р.

В судовому засіданні 17.09.2008р. позивачем подано заяву, в якій він просить врахувати понесені по справі судові витрати та стягнути з відповідача 313грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. – по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 5000грн. оплати послуг адвоката.

Відповідач відзиву на позовну заяву згідно ст.59 ГПК України не подав, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.09.20008р. та від 23.09.2008р.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд встановив наступне.

На підставі усної домовленості відповідач - ДП «Ківерцівське лісове господарство» зобов’язався передати у власність позивачу - Агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі ЗАТ товар (баланси дубу), а позивач, в свою чергу, зобов’язувався прийняти вказаний товар згідно рахунку, виставленого відповідачем.

24.03.2008р. відповідач виставив позивачу рахунок №17 для здійснення передоплати за товар. На виконання своїх зобов’язань позивач згідно платіжного доручення №25 від 24.03.20008р. перерахував відповідачу 31300грн.

В силу ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язань – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Проте, відповідач взятих на себе зобов’язань по поставці позивачу обумовленого товару не виконав, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов’язань.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов’язання (належне виконання). У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, зокрема припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання.

Таким чином, внаслідок тривалого терміну невиконання відповідачем зобов’язань щодо поставки товару, позивач втратив необхідність у його придбанні.

15.08.2008р. позивач на адресу відповідача направив листа №125 з вимогою повернути перераховані кошти у розмірі 31300грн.

Однак, відповідач сплачених коштів позивачу не повернув, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 31300грн.

На день розгляду спору борг відповідача у розмірі 31300грн. не погашений, не оспорений, підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Позивачем подано заяву від 17.09.2008р., в якій він просить врахувати понесені по справі судові витрати та стягнути з відповідача 313грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. – по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 5000грн. оплати послуг адвоката згідно договору про надання послуг адвоката від 25.08.2008р. та платіжного доручення №54 від 01.09.2008р. (зазначені документи містяться в матеріалах справи), а всього 5431грн. судових витрат.

Відповідно до ст.49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони; суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та послуги адвоката при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Отже, судові витрати в сумі 5431грн. (з них 313грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5000грн.послуг адвоката) підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 193 ГК кодексу України, ст. ст. 610, 611 ЦК України ст.ст. 43, 49,.75, 82-85 ГПК України, господарський суд –

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» (м.Ківерці вул..Кузнецова, 4, р/р 260025492 АППБ «Аваль» м.Луцьк МФО 303569, код 00991551) на користь Агрофірми «Світанок-Сервіс» у формі Закритого акціонерного товариства (с.Хорохорин Луцького району, р/р 26007695 АППБ «Аваль» м.Луцьк МФО 303569 код 30391930) 31300грн. заборгованості, а також 313грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5000грн.послуг адвоката.

Суддя                      О.Г. Сур’як

Суддя