РІШЕННЯ

"13" листопада 2008 р.

Справа № 10/125-2924

Господарський суд Тернопільської області

Судді: Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Клим Т.П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг", м. Київ, вул. Дегтярівська, буд 21, літ "Г"

до відповідача: Приватного підприємства промислово-комерційної фірми "Експобуд-ТМ", м. Тернопіль, вул. Київська, 12/213

За участю представників:

Позивача: Нікуліна І.В. –представника, довіреність №2487 від 21.10.2008р.;

Відповідача: не прибув.

У відповідності до статті 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача роз’яснено його процесуальні права та обов’язки.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ві Ей Бі Лізинг", м. Київ, вул. Дегтярівська, буд 21, літ "Г" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ПП Промислово-комерційної фірми "Експобуд-ТМ", м. Тернопіль, вул. Київська, 12/213 суму основного боргу у розмірі 23 742, 82 грн., пені –1 205,81 грн., з% річних –157,75 грн., збитки понесені в зв’язку із знеціненням грошових коштів в сумі 585,38 грн., штрафу –8 592,00 грн.; розірвати договір лізингу від 29 серпня 2007 року №070829-45/ФЛ-Ю-А; вилучити предмет лізингу, а саме: легковий автомобіль SUZUKI Grand Vitara, 2007 року випуску, номер кузова JS3TD94, первісною вартістю 214 800 грн. та передати його власнику –ТОВ «ВіЕЙБі Лізинг»; стягнути з відповідача сплачене державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору фінансового лізингу № 070829-45/ФЛ-Ю-А від 29.08.2007 року відповідно до умов якого, Позивач зобов’язувався передати майно відповідачу - Приватному підприємству промислово-комерційній фірмі "Експобуд-ТМ" в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в специфікації до Договору, а Відповідач зобов’язувався прийняти майно, своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі в порядку та строк передбачений Договором.

Ухвалою суду від 03 вересня 2007 року судове засідання призначене о 14 год. 30 хвилин 07 жовтня 2007 року.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 07 жовтня 2008 року представника відповідача, розгляд справи було відкладено до 17 годин 23 жовтня 2008 року, 16 годин 30 хвилин 04 листопада 2008 року та 15 годин 30 хвилин 13 листопада 2008 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не представив, його представник у судове засідання не прибув, хоча про час і місце слухання був повідомлений в порядку, визначеному ст. 64 ГПК України, а тому суд розглядає справу згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними у справі документами.

23 жовтня 2008 року до господарського суду Тернопільської області поступила заява ТзОВ «ВіЕйБі Лізинг»№ 2489 про зміну позовних вимов , в якій ТзОВ “ ВіЕйБі Лізинг “ м. Київ просить виключити з позову вимогу щодо вилучення предмету лізингу , оскільки 22.09.2008 року сторонами підписано Акт прийому-передачі майна б/н за договором фінансового лізингу передала позивачу предмет лізингу, а саме: легковий автомобіль SUZUKI Grand Vitara, 2007 року випуску, номер кузова JS3TD94 та просить виключити з позову вимогу щодо вилучення предмету лізингу, щодо інших вищезазначених вимог - залишити незмінними.

Стаття 22 ГПК України надає право позивачу змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову і зазначене право може бути реалізоване ним до прийняття рішення по справі.

Господарським судом прийнято зміну позовних вимог ТОВ «ВіЕйБі Лізинг», м. Київ, які подані 23.10.2008року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

Згідно статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом свої порушених або оспорюваних і охоронюваних законом інтересів.

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків та присудження до виконання обов’язку в натурі.

Предметом позову ТОВ «ВіЕйБі Лізинг»визначило: стягнення боргу у розмірі 23 742, 82 грн., пені –1 205,81 грн., з% річних –157,75 грн., збитки понесені в зв’язку із знеціненням грошових коштів –585,38 грн., штраф –8 592,00 грн.; розірвання договору лізингу від 29 серпня 2007 року №070829-45/ФЛ-Ю-А та стягнення з відповідача державного мита в сумі 2 575, 84 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Як встановлено у судовому засіданні, 29 серпня 2007 року між ТОВ «ВіЕЙБі Лізинг», м. Київ (Лізингодавець) та ПП ПКФ «Експобуд ТМ», м. Тернопіль (Лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу №070829-45/ФЛ-Ю-А (надалі Договір), предметом якого є надання Лізингодавцем в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу Лізингоодержувачу предмету лізингу, найменування, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість на момент укладення Договору якого наведена в Специфікації (Додаток №2 до Договору) –далі за текстом Договору –«Майно»або «предмет лізингу», для підприємницьких цілей у власній господарській діяльності Лізингоодержувача на визначений строк, за умови сплати останнім періодичних лізингових платежів (п.1.1. Договору); майно є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії даного Договору (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, строк користування Лізингоодержувачем Майном становить 61 місяць з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі Майна згідно п. 4.3. даного Договору за умови належної сплати ним лізингових платежів та належного користування майном за цим Договором.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною 3 статті 806 Цивільного кодексу України визначено , що особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Так , Закон України „Про фінансовий лізинг” № 723/97- ВР від 16 грудня 1997 року із наступними змінами визначає загальні правові та економічні засади фінансового лізингу.

Згідно статті 1 цього Закону фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов’язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України „Про фінансовий лізинг” лізингоодержувач зобов’язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно представленого Акту приймання –передачі від 13 вересня 2007 року позивачем передано в користування ПП ПКФ «Експобуд ТМ» легковий автомобіль SUZUKI Grand Vitara, 2007 року випуску, номер кузова JS3TD94, первісною вартістю 214 800 грн.

Статтею 3 даного Договору сторони встановили лізингові платежі, які виплачуються Лізингоодержувачем відповідного до Графіку сплати лізингових платежів (Додаток №1 до Договору) та порядок розрахунків.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, всупереч прийнятих обов’язків, ПП ПКФ «Експобуд ТМ»зобов’язання за Договором фінансового лізингу виконує не в повному обсязі та порушує строки сплати лізингових платежів.

Так , в період з квітня 2008 року по серпень 2008 року Лізингоодержувач –ПП ПКФ «Експобуд ТМ»перестав сплачувати лізингові платежі, що підтверджується рахунками-фактури, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а саме: № СФ-0002595 від 11.04.2008р. на суму 4 846,80 грн.; № СФ-0003528 від 13.05.2008р. –4 747,14 грн.; № СФ-0004534 від 13.06.2008р. –4 773,24 грн.; № СФ-0005570 від 11.07.2008р. –4 675,95 грн. та № СФ-0006159 від 13.08.2008р.- 4 699,69 грн.

Отже, згідно з Додатком №1 до Договору «Графік сплати лізингових платежів»та п. 3.4.1. Договору станом на 20 серпня 2008 року заборгованість ПП ПКФ «Експобуд ТМ»перед ТОВ «ВіЕйБі Лізинг»становить 23 742, 82 грн., строк існування якої перевищує 30 днів.

16 травня 2008 року на адресу відповідача було направлено претензію про невиконання ПП ПКФ «Експобуд ТМ»зобов’язань згідно умов Договору та утворенням заборгованості перед позивачем в сумі 9 211, 49 грн., яка залишена останнім без відповіді.

Статтею 526 частина 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості по лізингових платежах в сумі 23 742, 82 грн. перед ТОВ «ВіЕйБі Лізинг», м. Київ відповідач по справі –ПП ПКФ «Експобуд ТМ», м. Тернопіль не представив, а тому суд вважає, що борг не сплачений і підлягає до задоволення, як обґрунтовано заявлений та підтверджений документально.

Згідно статті 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язань.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, як випливає із змісту Цивільного Кодексу України –відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено договором.

Відповідно до п. 11.2. Договору, Лізингоодержувач несе відповідальність за порушення своїх обов’язків, а саме сплачує Лізингодавцю такі штрафні санкції: за порушення обов’язку з своєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів, передбачених пунктом 3.1. даного Договору та графіком сплати лізингових платежів (Додаток №1 до Договору), та інших платежів, передбачених Договором –пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від непогашеної заборгованості за лізинговими платежами за кожен день прострочки та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізиногодавцеві, понад вказану пеню. Якщо у разі несвоєчасної сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів Лізингодавець буде змушений нести збитки ( в тому числі пов’язані з збільшенням процентної ставки за використання кредитних коштів, або інші), Лізингоодержувач у термін 5 (п’яти) банківських днів відшкодовує збитки після отримання відповідної вимоги від Лізингодавця.

За використання Майна не за призначенням, невиконання обов’язку з утриманням його у відповідності до технічних умов, правил технічної експлуатації та інструкції виробника Майна, неподання інформації про стан місцезнаходження Майна, згідно п. 8.2.1. цього Договору, порушення умов пункту 14.7. цього Договору –штраф у розмірі 1 відсоток загальної вартості Майна на момент укладення цього Договору за кожен випадок такого порушення (п. 11.2.3 Договору).

З огляду на наведене суд встановив, що позовні вимоги щодо стягнення з ПП ПКФ «Експобуд ТМ»1 205,81 грн. –пені, 157,75 грн. –3% річних, 585,38 грн. –збитків понесених в зв’язку із знеціненням грошових коштів, 8 592,00 грн. –штрафу, підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Пунктом 16.3.2. Договору сторони передбачили, що даний Договір може бути розірваний, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить 30 днів з дня настання строку платежу, встановленого в Графіку сплати лізингових платежів (Додаток №1 до Договору).

Норми Цивільного кодексу України встановлюють, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання (ст. 610 ЦК) та встановлює правові наслідки порушення зобов'язання у вигляді його припинення або розірвання договору (ст. 611 ЦК).

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За даних обставин, дослідивши представлені стороною докази в їх сукупності, суд визнає позовні вимоги ТОВ «ВіЕйБі Лізинг», м. Київ щодо розірвання Договору фінансового лізингу №070829-45/ФЛ-Ю-А від 29 серпня 2007 року, обґрунтованими та правомірними.

В частині позовних вимог щодо вилучення від відповідача предмету лізингу , а саме легковий автомобіль SUZUKI Grand Vitara, 2007 року випуску, номер кузова JS3TD94, первісною вартістю 214 800 грн. та передати його власнику –ТзОВ “ВіЕЙБі Лізинг“ суд припиняє провадження у справі в порядку статті 80 п. 1-1 ГПК України , оскільки 22 вересня 2008 року представниками сторін підписано Акт прийому –передачі майна за договором фінансового лізингу № 070829-45/ФЛ-Ю-А, в якому зазначається, що вказаний автомобіль передано Лізингодавцеві, тобто між сторонами відсутній предмет спору.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 1,20,22,33,43 44-49, 75,81-1,82, 84, 116, 117 ГПК України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями,525,526,625 Цивільного Кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства промислово-комерційної фірми “Експобуд ТМ“, м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 12 кв. 213, ідентифікаційний код 33198689 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг», м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 21, літ ”Г“, ідентифікаційний код 33880354 –23 742,82 грн. основного боргу; 1 205,81 грн. - пені; 157,75 грн. –3% річних; 585,38 грн. збитків із знеціненням грошових коштів; 8 592,00 грн. штрафу; 2 575,84 грн. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.Розірвати Договір № 070829-45/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 29 серпня 2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “ВіЕйБі Лізинг“, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 , літ “Г“ та приватним підприємством Промислово-комерційна фірма “Експобуд ТМ“, м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 12 кв. 213.

4.В частині позовних вимог щодо вилучення від ПП ПКФ “Експобуд ТМ“, м. Тернопіль легкового автомобіля SUZUKI Grand Vitara, 2007 року випуску, номер кузова JS3TD94, та передати його власнику –ТОВ «ВіЕЙБі Лізинг»м. Київ –провадження припинити.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його прийняття через господарський суд Тернопільської області.

6.Повний текст рішення складено та підписано 17 листопада 2008 року.

Суддя