ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2008

Справа №2-2/9722-2008

За позовом: ЗАТ «Український мобільний зв'язок» (01015, м.Київ, вул.Лейпцігська, б.15) в особі Кримського територіального управління ЗАТ«Український мобільний зв'язок» (95011, м. Сімферополь, вул. Самокиша, буд.9/7)

до відповідача: Колективного підприємства «Виробничо – комерційна фірма «Малахіт» (96100, м.Джанкой, пров.Фабричний, буд.3)

про стягнення 693грн.38коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : не з’явився.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Позивач - ЗАТ „Український мобільний зв’язок” в особі Кримського територіального управління ЗАТ „Український мобільний зв’язок” звернувся у Господарський суд АРК з позовом до відповідача - Колективного підприємства «Виробничо – комерційна фірма «Малахіт» у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги зв’язку у розмірі 73грн61коп. та договірну санкцію за неналежне виконання умов договору в розмірі 619грн.77коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договорами про надання послуг мобільного зв’язку, що є порушенням вимог ст. ст. 526,546,599 Цивільного кодексу України, у зв’язку з чим за відповідачем виникла заборгованість у сумі 73грн61коп., що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій та звернення позивача з позовом у суд.

Сторони явку представників у судове засідання не забезпечили, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином (рекомендованою кореспонденцією), про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 75 Господарського кодексу України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст.599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов'язання визнається порушенням зобов'язання.

Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст..525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між ЗАТ "Український мобільний зв'язок" та КП «Виробничо – комерційна фірма «Малахіт» було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №1.10840167/1457164 від 25.12.2003р, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов'язався надавати Відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв'язку в межах України, а відповідач (абонент) - своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги, авансові внески та плату за утримання номера в мережі стільникового радіотелефонного зв'язку УМЗ по усіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (п.2.4.2 договору ).

Загальні умови надання послуг у повному обсязі визначаються Правил користування мережами стільникового зв'язку УМС, які є невід’ємною частиною договору (п.1.2).

Згідно п.3.2. Договору про надання послуг мобільного зв'язку рахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок УМС або кредитною картою у національній валюті України. Рахунки повинні бути сплаченими у строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно додаткової угоди №2388091 до Договору №1.10840167/1457164 від 25.12.2003р, що визнана сторонами невід'ємною частиною договору та підлягає обов’язковому виконанню обов'язків строк користування послугами мобільного зв'язку за основним договором складає 548 днів. При цьому у випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг зв'язку з підстав обумовлених договором або за заявою абоненту ( відповідача) у період строку, встановленого цім пунктом, період дії додаткової угоди продовжується на весь період протягом якого надання послуг було призупинено.

Позивач належним чином виконував свої обов'язки за укладеним договором надаючи відповідачу можливість користування послугами мобільного зв'язку. Натомість відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки у частині своєчасної сплати рахунків за послуги мобільного зв'язку що надавалися позивачем за договором №1.10840167/1457164 від 25.12.2003р. та станом на 01.12.2006 р. у відповідача виникла заборгованість за надані послуги зв'язку у розмірі 38 грн.87 коп.

Згідно п. 2.1.2. Договору, позивач має право закрити зв'язок і призупинити надання послуг радіотелефонного зв’язку. Вказане право передбачене також п. 222 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 720. У зв'язку з несплатою відповідачем рахунків за спожиті послуги зв'язку з 01.12.2006 р. до 01.01.2007 р. надання відповідачу послуг зв'язку було тимчасово обмежено (призупинено) зі збереженням номеру. Згідно тарифів позивача, за надання послуг "збереження номеру" при тимчасовому відключенні відповідач повинен сплатити позивачу 32,70 грн. в місяць за кожен номер. Враховуючи, що відповідачу було тимчасово обмежено користування за договором, що зберігалися на протязі місяця, відповідач повинен сплатити позивачу вартість наданої послуги у розмірі 32,70 грн.

Таким чином Відповідач, відмовляючись погашати заборгованість за надані послуги зв'язку, порушив встановлений у Договорах про надання послуг мобільного зв'язку порядок виконання зобов'язань.

Згідно п. 5.2. Договору дія його припиняється, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового попередження, а також у випадках передбачених Правилами користування мережами стільникового зв'язку УМС.

Враховуючи умови договору, позивачем було направлено відповідачу повідомлення з вимогою провести погашення наявної заборгованості. У зв'язку з тим, що вимоги про погашення заборгованості у встановлений строк відповідачем виконано не було, згідно п. 5.2. договору їх дія була припинена.

Згідно п. 1.5. додаткової угоди №2388091 від 13.01.2006р до укладеного між позивачем та відповідачем договору, якщо дія договору достроково припиняється на підставі п. 5.2. основного договору, у зв'язку з несплатою відповідачем наданих йому послуг зв'язку, відповідач (абонент) несе відповідальність у вигляді сплати на користь УМС договірної санкції в розмірі 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення 619грн.77коп. договірних санкцій.

Стаття 549 ЦК України визначає наступне: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання..

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Згідно п. 1.5. додаткової угоди №2388091 від 13.01.2006р до укладеного між позивачем та відповідачем договору, якщо дія договору достроково припиняється на підставі п. 5.2. основного договору, у зв'язку з несплатою відповідачем наданих йому послуг зв'язку, відповідач (абонент) несе відповідальність у вигляді сплати на користь УМС договірної санкції в розмірі 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії.

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу договірну санкцію за договором №1.10840167/1457164 від 25.12.2003р в розмірі 619грн.77коп.

Крім того, відповідно до п.1.7 додаткової угоди до договору, припинення дії основного договору не звільняє відповідача від належного виконання своїх зобов’язань, що виникли до такого припинення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, тоді як такі він до суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість за надані послуги зв’язку у розмірі 73грн61коп (з урахуванням збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування згідно зі ст..1 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2грн04коп) та договірна санкція у розмірі 619грн.77коп обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов обґрунтований а підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на відповідача

В судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 17.11.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Колективного підприємства «Виробничо – комерційна фірма «Малахіт» (96100, м.Джанкой, пров.Фабричний, буд.3, п/р 60600 в м.Красноперекопськ, відділення №3 ПИБ МФО 324418, ЗКПО 22247540) на користь ЗАТ „ Український мобільний зв’язок” (м. Київ, вул. Лейпцігська, б.15, поточний рахунок 26008526, МФО 300335, АППБ «Аваль» м. Київ, Код 14333937) 73грн61коп. заборгованості за послуги мобільного зв’язку, 619грн.77коп. штрафних санкцій, державне мито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.