ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.09.08 р.                     Справа № 43/88

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

Присекретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Тепловоз Нік-А” м. Костянтинівка

про стягнення штрафних санкцій у сумі 86376,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко М.І. за дов. №235/0109 від 27.03.2008р.

від відповідача: Бочарова О.Ю. за дов. б/н від 16.08.08

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 11.09. по 29.09.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Тепловоз Нік-А” м. Костянтинівка, про стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт з капітального ремонту тепловозу згідно договору підряду № 1780/07 від 05.10.07, у сумі 86376,00 грн.

Ухвалою суду від 30.07.2008р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №43/88.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір підряду № 1780/07 від 05.10.07 з додатковою угодою від 14.12.07р., специфікацію від 14.12.07р., правоустановчі документи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 11.09.2008р. проти позову заперечив, посилаючись на відсутність своєї вини у невиконанні робіт з ремонту тепловозу в належні терміни.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на акт приймання-передачі дизелю 6ЧН21/21 від 17.12.07р., акт приймання-передачі тепловозу ТГМ-4 № 1069 в капітальний ремонт від 12.10.07р., акти огляду тепловозу ТГМ-4 № 1069 № 2 від 26.03.08р., № 3 від 03.06.08р., лист позивача № 1192/60 від 27.03.08р..

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.07р. між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду № 1780/07.

Відповідно до п. 1.1. договору, а також з урахуванням додаткової угоди до договору від 14.12.07р., позивач доручив, а відповідач прийняв на себе обов’язки по виконанню капітального ремонту тепловозу ТГМ4 зав. № 1069 та дизелів 6ЧН21/21 тепловозу ТГМ4”.

Вартість робіт, визначена п. 3.1 договору та остаточно скорегована сторонами у додатковій угоді від 14.12.07р., становить 472000 грн., в тому числі – 380000 грн. – вартість ремонту тепловозу, 92000 грн. – вартість ремонту дизелю.

Згідно з п. 3.3 договору відповідач зобов’язаний здійснювати всі роботи у відповідності з затвердженою калькуляцією. За п. 2.1 договору види, склад та обсяг робіт за договором визначаються в калькуляції та специфікації, що надаються до договору та є його невід’ємною частиною.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на надану ним специфікацію, якою передбачений строк капітального ремонту дизелю 6ЧН21/21 тепловозу ТГМ4 на протязі 30 днів з моменту передачі об’єкта в ремонт.

Оскільки, дизель переданий в ремонт відповідачеві 17.12.07р., тобто строк виконання робіт по його ремонту витік 17.01.08р., позивач намагається стягнути з відповідача штрафні санкції, передбачені п. 7.3.2 договору, зокрема:

- за порушення строків ремонту тепловозу за період з 01.01. по 01.07.08р. – 69540 грн.;

- за порушення строків ремонту дизелю тепловозу за період з 17.01. по 17.07.08р. в розмірі 16836 грн.

Всього 86376,00 грн.

Виходячи з принципу повного всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача неправомірними, такими, що не відповідають законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, враховуючи наступне:

Оскільки, між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч.1 ст.174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання згідно вимог п.1 ст.230 ГК України.

Пунктом 7.3.2 договору передбачено, що у випадку порушення строків виконання договірних обсягів робіт за виною підрядника останній сплачує замовнику штраф в розмірі 0,1% від загальної вартості ремонту за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. Такими засобами доведення є письмові і речові докази, висновки судових експертів, пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, позивачем не в повній мірі доведені обставини порушення зобов’язань відповідачем:

Так, судом з’ясовано, що в тексті договору підряду № 1780/07 від 05.10.07р. не встановлено визначеного строку на виконання підрядником робіт з ремонту тепловозу та дизелю.

Строк дії договору згідно з п. 10.3 становить з 01.09.07р. по 31.12.07р., однак закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов’язань, що також свідчить про невизначеність строку ремонту.

Одночасно, підрядник зобов’язався виконувати роботи за договором (п. 5.1.1) у відповідності з узгодженою сторонами калькуляцією, яка є невід’ємною частиною договору. Така калькуляція до позовної заяви не надана, на вимогу суду позивачем не представлена, що також позбавляє суд можливості надати висновок про встановлений сторонами термін виконання робіт.

Надана позивачем специфікація виписана лише на ремонт дизелю в сумі 92000 грн., тому не може розповсюджуватися також і на ремонт тепловозу.

Крім того, специфікація не містить ані дати, ані посилання на будь-яку угоду, отже не може бути доказом у справі щодо встановлення строку виконання робіт по окремо визначеному договору підряду № 1780/07 від 05.10.07р.

Доказів щодо вимоги від відповідача виконання робіт у порядку ст. 530 ЦК України позивачем також не надано.

Суд приймає також до уваги, що актом огляду тепловозу № 2 від 26.03.08 комісією за участю представників позивача узгоджено, що в зв’язку зі змінами цін на запасні частини, комплектуючі, вузли та агрегати строк закінчення ремонту тепловозу буде складати 1,5-2 місяці після узгодження питань по вартості колесних пар та додаткового обсягу робіт. Доказів узгодження таких питань позивачем не доведено.

Втім листом № 1192/60 від 27.03.08р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору № 1780/07 від 05.10.07р. та про необхідність зупинення яких-небудь робіт. Після чого невиконання робіт з ремонту тепловозу та дизелю здійснено за ініціативою позивача і не є виною відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи недоведеність позову позивачем та відсутність вини відповідача у порушенні зобов’язання, в задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тепловоз Нік-А” м. Костянтинівка штрафних санкцій у сумі 86376,00 грн. слід відмовити у повному обсязі.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, а саме державне мито, інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв’язку із відмовою в позові підлягають віднесенню на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст..11, 509, 526, 530, 614 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193, 218, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.4, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м. Макіївка про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тепловоз Нік-А” м. Костянтинівка штрафних санкцій у сумі 86376,00 грн. слід відмовити за недоведеністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 – позивачу; 1 – відповідачу;1 – у справу.

Тел. 381-86-46