КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.06.2008
№ 05-6-43/273

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:            Тищенко  А.І.

Бондар
С.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Майорова А.В. - юр.

від відповідача - представник не з'явився

від
третьої особи -представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
07.03.2008

у справі № 05-6-43/273 (Пасько М.В.)

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   СПД
- фізична особа ОСОБА_2 в особі ліквідатораОСОБА_3

третя особа відповідача           Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна

про
визнання права власності на частину квартири

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, на розгляд
Господарського суду м. Києвабули передані позовні вимогиОСОБА_1  до
СПД ФО ОСОБА_2 в особі ліквідатораОСОБА_3 про визнання за позивачем
права власності на частину квартири.

Ухвалою
господарського суду м. Києва від 07.03.2008р. у справі №05-6-43/273  було відмовлено у прийнятті позовної заяви
ОСОБА_1 з посиланням на п.1 ст.62 ГПК України у зв'язку з тим, що заява
позивача не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не
погоджуючись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить
її скасувати, оскільки вважає, що її було прийнято з порушенням норм
процесуального права.

У
своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.1 ГПК
України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,
громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Відповідно до ст.6
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і
розглядаються ними за місцем знаходження боржника.

Таким
чином позивач вважає, що позовна заява про визнання за позивачем права
власності на придбану ним на торгах з продажу майна підприємця-банкрута СПД ФО
ОСОБА_2 1/3 частину квартири №191, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т
Оболонський, 7-б, підлягає розгляду в господарському суді, оскільки продаж
зазначеної спірної квартири є частиною проведення процедури банкрутство СПД
ФООСОБА_2

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія вважає
доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не можуть бути
прийняті до уваги, виходячи із наступного:

Відповідно
до ч.1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" (далі Закон) конкурсні кредитори за вимогами,
які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи,
що їх підтверджують.

Відповідно
до ст.1 Закону кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у
встановленому прядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань
до боржника

Положеннями
абзацу 8 ст. 1 Закону встановлено, що безспірними вимогами кредиторів, є
вимоги, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими
документами чи розрахунковими чи розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Отже,
факт безспірності цих вимог виникає з моменту визнання боржником претензії
кредитора, або ухвалення відповідного рішення суду.

Таким
чином Закон про банкрутство передбачає можливість вступу кредиторів у справу
про банкрутство лише за наявності у них безспірних вимог щодо грошових
зобов'язань до боржника.

Як свідчать матеріали справи, вимога
позивача - фізичної особи про визнання за ним права власності на квартиру не є
безспірною грошовою вимогою та не є заявою у справі про банкрутство, а є
окремою позовною вимогою до боржника, яка не може бути розглянута у порядку
господарського судочинства за нормами ГПК України.

Враховуючи
викладене, колегія приходить до висновку про те, що ухвала господарського суду
м. Києва від 07.03.2008р. є обґрунтованою та відповідає дійсним обставинам
справи, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.03.2008р. у справі
№05-6-43/273 залишити без змін.

2.          Матеріали справи №05-6-43/273
повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Отрюх  Б.В.

Судді
Тищенко  А.І.

Бондар  С.В.