ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.08 р.                     Справа № 4/176

Представником позивача не надане письмове клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

10.11.2008р. оголошена перерва на 10-30годин на 13.11.2008р. на підставі ст.77 ГПК України, про що попереджені представники сторін в судовому засіданні для перевірки розрахунків по поставках та оплати за договором №2579/1 від 18.06.2002року.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача – Марусенко І.В. – довіреність від 29.05.08р.,

від відповідача – Горяча Н.О. – за довіреністю від 10.11.08р. № 2203,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом - Закритого акціонерного товариства “Спецметаллпром” м. Донецьк

до відповідача - Закритого акціонерного товариства “Машзавод” м. Новогродівка

про стягнення 2172821,93грн. заборгованості, індексу інфляції та 3%річних

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 2172821,93грн., з яких: 2115320,24грн. – заборгованість, яка виникла із поставок за період з 11.02.2008р. по 31.08.2008р., 15187,59грн. - індекс інфляції, 8201,83грн. - 3%річних, 34112,27грн. – грошових коштів за користування товарним кредитом (позивачем ця сума визначена у якості позовних вимог за письмовою заявою № 952 від 10.11.08р. Вона входить до загальної суми позовних вимог і з неї сплачено державне мито).

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір №2579/1 від 18.06.2002року разом із додатковими угодами, накладні та довіреності, по яких отриманий товар відповідачем, протоколи-угоди та акти приймання-передачі до договору щодо узгодження сум за користування товарним кредитом, витяги з банківського рахунку в обґрунтування часткової оплати відповідачем отриманого товару.

Відповідач погодився з вимогами позову частково, визнав суму боргу, яка складає 1975320,00грн. на час розгляду справи з урахуванням перерахованих грошових коштів на рахунок позивача після звернення позивача з позовом 140000грн. , що підтверджується платіжними дорученнями: № 75 від 03.11.08р., № 78 і № 80 від 04.11.08р., № 85 від 05.11.08р., № 100 від 06.11.08р. і № 122 від 07.11.08р. Визнав суму 34112,27грн., яку він повинен сплатити за користування товарним кредитом. Просить суд не стягувати річні відсотки та витрати, пов’язані з інфляцією. На підставі п.6 ст. 83 ГПК України надав клопотання про розстрочку виконання рішення суду строком на 4 місяця.

Суд, дослідивши надані сторонами і зібрані судом матеріали, які стосуються даного спору, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено, що між сторонами підписаний договір поставки №2579/1 від 18.06.2002року, дія якого пролонгована сторонами до 31.12.2008року, разом із додатковими угодами, в якому передбачені всі істотні умови для договорів даного виду, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання постачальника, а саме: передати відповідачу металопродукцію, сортамент, кількість та ціна якої зазначається у рахунках-фактурах, які виставляються постачальником згідно письмового замовлення покупця, в якому зазначена кількість, сортамент та технічні вимоги до металопродукції ( п. п. 1.1, 1.2 договору), а покупець - оплатити товар у наступному порядку: попередня оплата не менш 50% - протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку, остання сума – з відстроченням платежу в 15 календарних днів після прибуття товару на станцію призначення, фактом прибуття є дата на штампі залізничної накладної.

2

За умовами договору, при відвантаженні товару зі складу в м.Донецьку покупець за 10 днів до відвантаження проводить авансовий платіж в розмірі 20% вартості товару та 80% за 2 календарних днів до отримання товару (п. 3.1 договору).

28.12.2006року сторонами укладена додаткова угода до договору №7, в якій сторони:

- пункт 3.1 виклали у наступній редакції “оплату отриманої металопродукції покупець проводить платіжним дорученням протягом 15 банківських днів від дати поставки, якою вважається дата накладної на відпущення металопродукції”;

- пункт 3.1 добавили підпунктом 3.1.1 у наступній редакції “оплата металопродукції з 16-го банківського дня від дати її поставки протягом 30 календарних днів проводиться з нарахуванням 0,06% за кожен день користування товарним кредитом на суму отриманого товарного кредиту до фактичної її виплати”;

- пункт 3.1 добавили підпунктом 3.1.2 у наступній редакції “у разі прострочення оплати металопродукції в порушення умов пп. 3.1.1 договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості переданої покупцю металопроду5ції за кожен день прострочення та не звільняється від виконання зобов’язань”.

16.05.2008року сторонами підписана додаткова угода до договору №9, в якій сторони підпункт 3.1.1 пункту 3 договору виклали у наступній редакції “оплата металопродукції з 16-го банківського дня від дати її поставки протягом 60 календарних днів проводиться з нарахуванням 0,063% за кожен день користування товарним кредитом на суму отриманого товарного кредиту ”.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідачем на підставі довіреностей серії ЯОЧ №864167 від 03.03.2008року, №864197 від 11.03.2008року, №864292 від 07.04.2008року, серії ЯПВ №760451 від 19.05.2008року, №760492 від 03.06.2008року, №760536 від 10.06.2008року, №760545 від 12.06.2008року, №760590 від 26.06.2008року, серії ЯПК №612405 від 03.07.2008року, №612426 від 08.07.2008року, №612489 від 23.07.2008року, №612552 від 13.08.2008року отриманий товар по накладним:

-          №1897/8 від 11.02.2008року на суму 288376,40грн.;

-          №3054/8 від 03.03.2008року на суму 471548,32грн.;

-          №3614 від 11.03.2008року на суму 31421,88грн.;

-          №2983 від 13.03.2008року на суму 11173,32грн.;

-          №5124/8 від 31.03.2008року на суму 26707,13грн.;

-          №6009 від 08.04.2008року на суму 116455,50грн.;

-          №6102/8 від 09.04.2008року на суму 343943,88грн.;

-          №6553 від 15.04.2008року на суму 5294,26грн.;

-          №7707/8 від 30.04.2008року на суму 365396,74грн.;

-          №9730/8 від 10.05.2008року на суму 384077,48грн.;

-          №10285 від 19.05.2008року на суму 20110,74грн.;

-          №14571 від 03.06.2008року на суму 12408,00грн.;

-          №15127 від 10.06.2008року на суму 502,74грн.;

-          №15277 від 12.06.2008року на суму 40288,74грн.;

-          №15277-1 від 13.06.2008року на суму 45097,84грн.;

-          №15126 від 10.06.2008року на суму 26904,00грн.;

-          №16222 від 26.06.2008року на суму 86907,36грн.;

-          №16654 від 03.07.2008року на суму 33126,90грн.;

-          №17087 від 08.07.2008року на суму 48411,00грн.;

-          №17428/8 від 11.07.2008року на суму 425511,10грн.;

-          №18271 від 23.07.2008року на суму 9265,50грн.;

-          №19185/8 від 04.08.2008року на суму 398338,75грн.;

-          №19878 від 13.08.2008року на суму 31682,88грн.;

Всього на загальну суму 3222950,46грн.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в ст. ст. 526,530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору.

3

Відповідач не виконав умови договору, а саме до наступного часу тільки частково оплатив отриманий ним товар в сумі 1107630,22грн., що підтверджується витягами з банківського рахунку, копії яких наявні в матеріалах справи.

Таким чином, сума заборгованості на час звернення із позовом складала 2115320,24грн., що не спростовано, а підтверджено відповідачем.

В термін розгляду справи, відповідач перерахував позивачу 140000грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 75 від 03.11.08р., № 78 і № 80 від 04.11.08р., № 85 від 05.11.08р., № 100 від 06.11.08р. і № 122 від 07.11.08р.

Приймаючи до уваги, що позивачем доведений факт отримання відповідачем товару та його часткової не оплати, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 1975320,00грн. заборгованості в повному обсязі.

Щодо стягнення 140000грн. перерахований відповідачем після звернення позивача з позовом, господарський суд в цій частині позову припиняє провадження на підставі п.1-1ст.80 ГПК України.

Стаття 625 Цивільного кодексу України (435-15) не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов’язання в не залежності від наявності вини в його діях.

Якщо після прийнятого господарським судом рішення про стягнення боргу і відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін на майно або роботи, кредитор не позбавлений права пред’явити новий позов до винної особи.

Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов’язання не припиняється, оскільки кредитор реально грошові кошти не отримав.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України (435-15) відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов’язання.

Відповідні індекси інфляції розраховані Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті “Урядовий кур’єр” Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19,21 і 22 Закону України “Про інформацію” є офіційними і можуть використовуватись для визначення розміру завданих збитків.

Оскільки індекс інфляції є зміною величиною, позивач, який просить стягнути річні відсотки і витрати, пов’язані з інфляцією, подав обґрунтований розрахунок суми.

На підставі вищезазначеного, а також враховуючи доведеність позивачем фактів наявності у відповідача перед позивачем заборгованості та порушення відповідачем строків виконання грошового зобов’язання, суд за викладеними обставинами, дійшов до висновку, що вимоги про стягнення інфляційних витрат за період з травня по вересень 2008р. підлягають задоволенню в сумі 15187,59грн. як і 3% річних за період з 03.03.08року по 19.09.2008р. в сумі 8201,83грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 34112,27грн. процентів за користування товарним кредитом, суд задовольняє ці вимоги позивача в повному обсязі, оскільки сторони в додатковій угоді до договору №9 (підпункт 3.1.1 пункту 3 договору) визначили що оплата металопродукції з 16-го банківського дня від дати її поставки протягом 60 календарних днів проводиться з нарахуванням 0,063% за кожен день користування товарним кредитом на суму отриманого товарного кредиту, а також підписали протоколи-угоди та акти приймання-передачі до договору щодо узгодження сум за користування товарним кредитом .

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством пропорційно сумі, що задоволена судом.

4

Клопотання відповідача стосовно розстрочки виконання рішення на підставі п.6ст.83 ГПК України не може бути задоволено, оскільки при розгляді цих вимог, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін: їх тяжкий фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави. Крім цього, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, що і повинна довести сторона.

При наявності документів, які можуть підтвердити неможливість виконання рішення суду, сторона вправі звернутися з заявою про розстрочку чи відстрочку виконання рішення (яке вступило з законну дію) на підставі ст. 121 ГПК України в загальному порядку.

На підставі ст.ст. 526,530,625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, п.1-1ст.80,81-1, 85 ГПК України, господарський суд -

В и р і ш и в:

Задовольнити позов Закритого акціонерного товариства “Спецметаллпром” м. Донецьк до Закритого акціонерного товариства “Машзавод” м. Новогродівка про стягнення 2172821,93грн. заборгованості, індексу інфляції та 3%річних частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Машзавод” м. Новогродівка-85483, вул. Вуглезборочна, 1, , р/р №90033 в Селидівському відділенні АК ПІМ м. Селідове, МФО 334312 на користь Закритого акціонерного товариства “Спецметаллпром” м. Донецьк-83045, вул. Куйбишева, 36, , р/р №55989 в ТБО “Контур” ГУ ПІБ України у Донецькій області, МФО 334635 заборгованість в сумі 1975320,00грн., 15187,59грн. - індекс інфляції, 8201,83грн. - 3%річних, 34112,27грн. – процентів за користування товарним кредитом, державне мито – 21728,21грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі в частині 140000грн. заборгованості за відсутністю в цій частині спору.

Суддя

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений 13.11.2008року, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу,

1-відповідачу