ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю "МС Ойл Кард"

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю "Європродавто"

Про                              стягнення 22 954,87 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача           Клименко А.П. –предст. (дов. б/н від 04.02.2008 р.)

Від відповідача           не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європродавто" про стягнення заборгованості у розмірі 22 954,87 грн. (20 870, 89 грн. –основний борг, 940, 40 грн. –пеня, 705,30 грн. –18% річних, 438,29 грн. –збитки від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 3686-ПКЛ від 05.10.2006 р.

Ухвалою суду від 11.08.2008 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/214 та призначено розгляд справи на 09.09.2008 р.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представника в судове засідання 09.09.2008 р. не направив.

За таких обставин, а саме в зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів, розгляд справи ухвалою відкладено на 28.10.2008 р.

В судове засідання 28.10.2008 р. з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.10.2008 р. оголошено повний текст рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2006 р. між сторонами укладено договір № 3686 – ПКЛ (далі -Договір) поставки нафтопродуктів з використанням пластикових смарт –карт на АЗС системи безготівкових розрахунків "МС ОЙЛ КАРД".

На підставі Договору № 3686 –ПКЛ від 05.10.2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "МС Ойл Кард" (далі - позивач) здійснило поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Європродавто" (далі - відповідачу), згідно видаткових накладних № МС-0027343 від 05.05.2008р. на суму 590 грн., № МС-0026911 від 12.05.2008 р. на суму 14044,70 грн., № МС-0028210 від 19.05.2008 р. на суму 16126,80 грн., № МС-0029856 від 26.05.2008 р. на суму 5580,59 грн.

Відповідно до п. 4.4 Договору відповідач зобов’язався здійснити оплату одержаної кількості товару протягом двох банківських днів з моменту виписки рахунку-фактури.

У відповідності до п. 4.1 Договору ціна на товар вказується у видаткових накладних, що виписуються постачальником щопонеділка та визначається виходячи з ціни постачальника, яка діє на момент оплати партії товару покупцем.

Відповідач, порушуючи взяті на себе договірні зобов’язання не здійснив оплату поставленого товару в повному обсязі.

Відповідач здійснив оплату за поставлений товар лише частково, а саме: 16.05.2008 р. перерахував грошові кошти в розмірі 15 000 грн.

Загальна заборгованість відповідача за договором становить 20 870,89 грн.

Згідно п. 6.4 Договору, у випадку порушення відповідачем п. 4.4 Договору, позивач має право нарахувати, а відповідач в цьому випадку зобов’язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення виконання грошового зобов’язання, яка станом на 28 липня 2008 р. складає 940,40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 6.4 Договору позивачем на основну суму боргу нарахований встановлений індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов’язання, а також вісімнадцять проценти річних від простроченої суми, що складає станом на 28 липня 2008 р. відповідно 438,29 гривень та 705,30 гривень.

Станом на день розгляду спору заборгованість відповідача за послуги, становить 22954,87 грн.

Крім суми основного боргу –20 870,89 позивач ставить вимоги про стягнення пені, що згідно розрахунку становить 940,40 грн., суми нарахованого індексу інфляції –438,29 та суми нарахованих 18% річних –705,30 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 22 954,87 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п. 6.4 Договору зазначено, що у випадку порушення строків, передбачених п. 4.4. даного договору, постачальник має право нарахувати, а покупець в цьому випадку зобов’язаний сплатити:

1. неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

2. 18% річних, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України;

3. 0,5% за кожен день неналежного користування грошовими коштами, згідно п. 6 ст. 231 ГК України.

Пунктом 6.5 Договору неустойка та інші штрафні санкції, передбачені п. 6.4 Договору, нараховуються від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання грошового зобов’язання, починаючи з дня такого прострочення та до моменту повного погашення покупцем заборгованості за Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 940,40 грн.

Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано. Розрахунки пені відповідають матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 940,40 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 526, 625, 549, 610, 611, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Європродавто»(03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 136, кв. 34, код 34295790, р/р 2279 в Солом'янській філії ПІБ м. Києва, МФО 322153, а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»(02660, м. Київ, вул. Попудренка, 52, к. 101, код 32527593, р/р 1481 в КОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 321013) 20 870,89 грн. основного боргу, 940,40 грн. пені, 438,29 грн. - втрат від інфляції, 705,30 грн. –річних, 229,55 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя

Л.В. Прокопенко