ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2008 р. Справа № 15/269-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Херсон

до Закритого акціонерного товариства "Салют", м.Генічеськ Херсонської області

про стягнення 10722 грн. 70 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Осипова Л.І. - начальник відділу, довір. від 02.01.2008р.

від відповідача: Скриль С.А. - адвокат, довір. від 06.03.2008р.

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду з позовом до ЗАТ "Салют", м.Генічеськ про стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій у розмірі 10545грн.46коп. за нестворення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2007 році, та 177грн.24коп. пені за несвоєчасну сплату фінансових санкцій.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує на тій підставі, що штрафні санкції у контексті ст.ст.18, 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" є мірою державного примусу та державного впливу на підприємство, що порушує свій обов'язок щодо забезпечення працевлаштування інвалідів в межах встановленого Законом нормативу. Тобто, лише у разі звернення інвалідів на підприємство, воно зобов'язане працевлаштувати таких інвалідів в межах 4-відсоткового нормативу. При відсутності такого звернення, підприємство не в змозі виконати покладений на нього обов'язок, оскільки відсутні особи-інваліди, які мають волевиявлення працевлаштування.

Сторони подали клопотання про подовження розгляду справи, яке господарським судом задовольняється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991р. № 875-ХІІ, зі змінами та доповненнями (далі Закону № 875-ХІІ), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів (далі підприємств) у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому виходячи з положень ч.5 ст.19 Закону № 875-ХІІ, виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою ст.19 Закону № 875-ХІІ, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

В силу ч.3 ст.19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Згідно з наданою державною статистичною звітністю, затвердженою Наказом Мінпраці України від 10.02.2007 №42, (форма №10-ІІІ (річна) "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік"), встановлений Законом норматив ТОВ "Салют" повинен був працевлаштувати 3 інваліди, фактично працевлаштовано 1 інвалід.

У зв'язку з невиконанням встановленого ст.19 Закону № 875-XII нормативу, в силу дії ст.20 зазначеного Закону № 875-ХІІ, п.2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 31 січня 2007 року № 70, відповідач був зобов'язаний самостійно в строк до 15 квітня 2007 року сплатити в дохід Державного бюджету на рахунок Державного казначейства адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на підприємстві за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, що складає 10545грн.

Згідно з ч.2 ст. 20 Закону № 875-ХІІ, вищевказаним Порядком та Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 р. №223 порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочення, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Відділення Фонду розраховує суму пені па дату подання позовної заяви до суду, що складає 177грн.24коп.

Отже, відповідач має сплатити 10545 грн. 46 коп. адміністративно-господарських санкцій та 177 грн. 24 коп. пені (згідно з доданим до даної позовної заяви розрахунком). Таким чином, загальна сума, що має бути сплачена відповідачем на рахунок Державного казначейства в дохід Державного бюджету складає 10722грн.70коп.

Посилання відповідача на те, що обов'язок щодо забезпечення працевлаштування інвалідів в межах встановленого Законом нормативу може вважатись порушеним лише у тому випадку, якщо були звернення інвалідів на підприємство, з метою працевлаштування воно зобов'язане працевлаштувати таких інвалідів в межах 4-відсоткового нормативу. При відсутності такого звернення, підприємство не в змозі виконати покладений на нього обов'язок, оскільки відсутні особи-інваліди, які мають волевиявлення працевлаштування, не приймається до уваги. Закон передбачає обов'язок створити місця для працевлаштування інвалідів, тобто про наявність місць для працевлаштування інвалідів відповідач повинен довести документально - наказ про створення таких робочих місць, докази атестації цих робочих місць у встановленому чинним законодавством порядку, та докази звернення до центру зайнятості про направлення на підприємство для працевлаштування інвалідів.

Звіти відповідача до Генічеського центру зайнятості про наявність у нього вакансій не є таким доказом, оскільки вони не містять даних про наявність вільних місць для працевлаштування інвалідів, а лише містять дані про загальну наявність вакансій, без вказання на те, що 2 вільних місця створені для працевлаштування інвалідів. Відповідач також не надав доказів того, що він звертався до центру зайнятості з проханням направити на його підприємство інвалідів для працевлаштування.

За таких умов позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 158, 160, 161, 162 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Подовжити строк розгляду справи.

2. Позов задовольнити у повному обсязі.

3.Стягнути з ЗАТ "Салют", м.Генічеськ, вул.Колгоспна, 85, р/рахунок 260089656 у ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 352093, код 30768448 на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (розташованого за адресою: м.Херсон, проспект 40 років Жовтня, 5-А; банківські реквізити: одержувач: ВДК по м. Херсону, код 24104230; банк: ГУДКУ по Херсонській області, МФО 852010, розрахунковий рахунок 0002, призначення платежу *;, платежі до фонду соціального захисту інвалідів - 10545 грн. 46 коп. адміністративно-господарських санкцій та 177 грн. 24 коп.

4.Виконавчий лист видати після набранням постановою чинності.

5.Постанову направити сторонам по справі.

Постанова набирає законної сили з 01.09.08.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя З.В. Клепай

Повний текст постанови

оголошено 19.08.2008р.