ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.08.2008 року                                                            Справа № 16/390

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді                               Перлова Д.Ю.,

суддів                                         Лазненко Л.Л.,

Якушенко Р.Є.,

при секретарі

судового засідання                     Михайличенко Д.В.,

за участю

представників сторін:

від позивача                               представник у судове засідання не прибув,

від відповідача                               Борисова Д.Г., дов. від 14.07.08 № 500,

від органу виконання

судових рішень                               представник у судове засідання не прибув,

розглянувши

апеляційну скаргу                              Департаменту державної виконавчої служби                               Міністерства юстиції України, м. Київ

на ухвалу

господарського суду                     Луганської області

від                                                   24.03.08

у справі                                         № 16/390 (суддя Шеліхіна Р.М.)

прийняту відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України

за позовом                                         Відкритого акціонерного товариства

„Укренерговугілля” в особі Луганської філії,

м. Луганськ

до відповідача                              Державного підприємства

„Шахта „Голубівська”,

м. Кіровськ Луганської області

орган виконання

судових рішень                              Відділ примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби                               Міністерства юстиції України, м. Київ

про                                                   стягнення 28 028 419 грн. 28 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідач –Державне підприємство „Шахта „Голубівська”, м. Кіровськ Луганської області (далі за текстом –ДП „Шахта „Голубівська”) звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою від 07.02.08 № 118, у відповідності до ст. 1212 ГПК України на дії Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі за текстом –орган виконання судових рішень) по виконанню наказу господарського суду Луганської області від 30.08.07 № 16/390, якою просив негайно зняти арешт з грошових коштів в сумі 440 000,00 грн., які знаходяться на рахунках № 2459, 2459, 5956 відкритих у ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013.

Заявою від 07.03.08 № 256 (зданою в судовому засіданні 14.03.08) відповідач вніс зміни та доповнення до зазначеної скарги та просив негайно зняти арешт: з грошових коштів в сумі 440 000,00 грн., які знаходяться на рахунках відкритих у ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013 та направлені на оплату праці працівників, та з коштів в сумі 9 430 000,00 грн., які знаходяться на рахунках відкритих у ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, направлені на оплату праці працівників, нарахування на заробітну плату, заборгованість із заробітної плати та нарахування на неї з компенсацією за несвоєчасну виплату, оплату інших послуг та інші витрати.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.03.08 у справі № 16/390 зазначена скарга була задоволена, зобов’язано орган виконання судових рішень негайно зняти арешт з грошових коштів в сумі 9 870 000,00 грн., які знаходяться на реєстраційних рахунках 2459, 2459 ДП „Шахта „Голубівська” в УДК в Луганській області, накладений постановою Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.12.07.

Ухвала мотивована наступним.

Проаналізувавши норми ст. 19 Конституції України, ст. 30,87,7 Бюджетного кодексу України, ст. 326, 176 Цивільного кодексу України суд дійшов висновку, що власником грошових коштів, які знаходяться на реєстраційному рахунках № 2459, 2459, відкритих заявником в Управлінні державного казначейства України у Луганській області, є держава Україна в особі Міністерства вугільної промисловості України, яке і є розпорядником коштів з державного бюджету.

Державне казначейство України та його територіальні органи не є ані банками, ані кредитними установами (організаціями).

Матеріалами справи підтверджено цільове призначення бюджетних коштів на реєстраційних рахунках відповідача, у зв’язку з чим, виходячи приписів Бюджетного кодексу України, нецільове використання цих коштів заборонено, тому суд дійшов висновку щодо неправомірності накладення арешту на ці кошти.

Положення ст. ст. 50 та 63 Закону України “Про виконавче провадження” про звернення стягнення на кошти боржника, які знаходяться в установах банків та інших кредитних організаціях, не можуть застосовуватися до бюджетних коштів, акумульованих на реєстраційних рахунках в Державному казначействі України або його територіальних органах.

Не погодившись з винесеною ухвалою орган виконання судових рішень звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 15.05.08 № 2058-0-32-08-25, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 24.03.08 у справі № 16/390, як винесену: при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи; при невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Прийняти нове рішення яким відмовити ДП „Шахта „Голубівська” в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Судом при задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу скарги не наведено жодного з доказів, що підтверджують помилкове направлення скарги до Луганського окружного адміністративного суду.

Судом в якості суб’єкта оскарження було зазначено Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень, а повинно було бути зазначено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Законом України „Про виконавче провадження” та іншими нормативно –правовими актами не заборонено державному виконавцю звертати стягнення на кошти підприємств –боржників, що містяться на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства України, дії державного виконавця по винесенню постанови про арешт коштів, що містяться на рахунках ДП „Шахта „Голубовська” є правомірними.

Закон України „Про виконавче провадження” не визначає обмежень щодо звернення стягнення на кошти боржника. В законі не існує поняття „захищена стаття” та „нецільове використання коштів”.

Закон не надає боржнику права звертатися до суду з позовом про звільнення грошових коштів з під арешту.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 01.08.08 у справі № 16/390 для розгляду зазначеної скарги, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Перлов Д.Ю. –суддя - головуючий, Медуниця О.Є. –суддя, Якушенко Р.Є. - суддя.

У зв’язку з навантаженням судді Медуниці О.Є., розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 18.08.08 у справі № 16/390, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, було здійснено заміну, а саме: виключено із складу колегії суддю Медуницю О.Є. та введено суддю Лазненко Л.Л.

Сторони Луганським апеляційними господарським судом належними чином повідомлені про час та місце розгляду справи (повідомлення від 12.08.08 про вручення поштового відправлення № 04124747 ДП „Укренерговугілля” в особі Луганської філії; повідомлення від 12.08.08 про вручення поштового відправлення № 04124755 ДП „Шахта „Голубівська”; повідомлення від 13.08.08 про вручення поштового відправлення № 04124763 Департаменту ДВС Міністерства юстиції України).

Позивач –ВАТ „Укренерговугілля” відзиву на апеляційну скаргу органу виконання судових рішень не надав, його повноважний та компетентний представник у судове засідання не прибув.

Відповідач –ДП „Шахта „Голубівська” відзивом від 13.08.08 № 580 відхилив доводи апеляційної скарги органу виконання судових рішень, та вважає ухвалу суду, що оскаржується, законною та обґрунтованою.

04.08.08 (згідно власноручного надпису та штампу суду) відповідач - ДП „Шахта „Голубівська” звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з клопотанням від 01.08.08 № 539, яким просив суд прискорити розгляд справи № 16/390 за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування ухвали господарського суду Луганської області від 24.03.08, оскільки гроші, що знаходяться на арештованих рахунках є єдиним джерелом виплати заробітної плати працівникам.

Зазначене клопотання було розглянуто судом та відхилене за необґрунтованістю, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 106, ст. 102 ГПК України апеляційна скарга розглядається у двомісячний строк з дня надходження справи разом з апеляційною скаргою в апеляційну інстанцію.

Як встановлено ч. 2 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу від 15.05.08 № 2058-0-32-08-25 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Луганської області від 24.03.08 у справі № 16/390 слід залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено ст.19 Основного закону держави – Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання плану використання бюджетних коштів відповідачем на період 2007року і лютий місяць 2008 року, затвердженого Міністерством вугільної промисловості, і який є додатком № 26 до Порядку виконання державного бюджету, було відкрито реєстраційні рахунки №№ 2459, 2459 в установі державного казначейства –ГУ ДКУ у Луганській області, грошові кошти на яких були арештовані ДВС постановою від 25.12.07.

На зазначені рахунки поступають кошти Державного бюджету України, які можуть використовуватися виключно на виконання державного бюджету Міністерством вугільної промисловості, що підтверджується Порядком використання коштів Державного бюджету України мінвуглепромом, кошторисом заявника, затвердженим Міністерством вугільної промисловості, Планом використання бюджетних коштів на 2007, затвердженим Міністерством вугільної промисловості України.

Кошти Державного бюджету України, які поступають на реєстраційні №№2459, 2459, відкриті заявником в Управлінні державного казначейства України у Луганській області, та згідно Порядку використання коштів Державного бюджету України використовуються за такими основними напрямками діяльності: виплата заробітної плати та видаткових нарахувань на заробітну плату працівникам шахти “Голубівська”(заявник); та інше.

Згідно ст. ст. 30, 87 Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов'язані з реалізацією державних програм, які мають виключно державне значення.

Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Згідно ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до ст. 176 Цивільного кодексу України держава не відповідає за зобов'язаннями створених нею юридичних осіб.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що власником грошових коштів, які знаходяться на реєстраційних рахунках № 2459, 2459, відкритих заявником в Управлінні державного казначейства України у Луганській області, є держава Україна в особі Міністерства вугільної промисловості України, яке і є розпорядником коштів з державного бюджету.

Разом з цим, відповідач, є підрозділом Міністерства вугільної промисловості і підпорядкованим підприємством органу, уповноваженого державою на цільове використання грошових коштів з державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом, а виконавче провадження має здійснюватись згідно з Законом України “Про виконавче провадження” та іншими законами України.

Як встановлено Положенням про Державне казначейство України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1232, Державне казначейство України (далі - Казначейство) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінфіну і йому підпорядковується.

Зазначеним положенням Державне казначейство України та його територіальні органи не наділені кредитними функціями.

Відповідно до пп. 2.2.2. Порядку відкриття рахунків у національній валюті в органах Державного казначейства, затвердженого наказом Державного казначейства України від 02.12.02 № 221 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.12.02 за № 976/7264, бюджетні рахунки для операцій клієнтів за бюджетними коштами - це рахунки для здійснення операцій за асигнуваннями, передбаченими на виконання відповідних програм і заходів у державному та місцевих бюджетах, які відкриваються розпорядникам та одержувачам коштів і поділяються на:

ѕ          реєстраційні рахунки, які відкриваються розпорядникам коштів бюджетів за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків для обліку операцій з виконання загального фонду кошторисів;

ѕ          спеціальні реєстраційні рахунки, які відкриваються розпорядникам коштів бюджетів за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків для обліку операцій з виконання спеціального фонду кошторисів;

ѕ          рахунки одержувачів коштів, які відкриваються одержувачам коштів бюджету за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків загального та/або спеціального фондів для обліку операцій з виконання плану використання бюджетних коштів.

Постановою від 25.12.07 державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти у сумі ціни позову за даною справою, що знаходиться на реєстраційних рахунках заявника (відповідача) у ГУ ДКУ у Луганської області.

Із системного аналізу вищевказаних нормативних актів витікає, що:

ѕ          Державне казначейство України та його територіальні органи не є ані банками, ані кредитними установами (організаціями);

ѕ          грошові кошти, які знаходяться на реєстраційних рахунках суб’єктів господарювання в Державному казначействі України або його територіальних органів, є бюджетними коштами, тобто, коштами державного або місцевого бюджетів, а не власними коштами підприємств - боржників.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів (ч. 2 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження”). Положеннями ст. 63 цього ж Закону визначено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом.

За чинним законодавством примусове списання грошових коштів з рахунків платника (боржника) в установах банків підлягає певній класифікації залежно від категорії боржника та виду валюти, яка підлягає списанню:

ѕ          списання грошових коштів з рахунків боржника в національній валюті;

ѕ          списання грошових коштів з рахунків боржника в іноземній валюті;

ѕ          списання грошових коштів з кореспондентських рахунків банків;

ѕ          списання коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Державного казначейства.

Порядок примусового списання коштів державного бюджету з рахунків Державного казначейства України визначений, зокрема, Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 № 489-V, в статті 33 якого встановлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України. Рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, передаються до Державного казначейства України. Безспірне списання коштів з рахунку державного бюджету здійснюється виключно органами Державного казначейства України за черговістю надходження рішень за рахунок і в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Так вищеназваною нормою Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 № 489-V, передбачені конкретні випадки списання коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Державного казначейства, які полягають у наступному.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, у 2007 році за вимогою органів державної виконавчої служби України здійснюється органами Державного казначейства України в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на цю мету, в такому порядку.

Державне казначейство України у терміни, визначені у приписі, списує у безспірному порядку на користь зазначеної фізичної особи встановлену до відшкодування суму коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України; відшкодовані суми обліковуються Державним казначейством України та відображаються у звітності про виконання державного бюджету; у разі потреби у таких видатках понад обсяг бюджетних призначень в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету або внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Списання коштів з бюджету за рішеннями судів щодо відшкодування вартості конфіскованого та безхазяйного майна, що перейшло у власність держави, здійснюється у розмірах сум коштів, що надійшли до бюджету від реалізації цього майна.

Списання коштів за відповідним рішенням на користь працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу бюджетної установи, які мають право на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, здійснюється Державним казначейством України з єдиного казначейського рахунку за рахунок і в межах бюджетних асигнувань, встановлених на утримання цієї установи.

Списання коштів за відповідним рішенням на користь працівників установ системи освіти по виплатах, передбачених абзацами восьмим - десятим частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", здійснюється Державним казначейством України з єдиного казначейського рахунку за рахунок і в межах відповідних бюджетних призначень.

Кошти, відшкодовані державою з Державного бюджету України згідно з цією статтею, вважаються збитками Державного бюджету України. Позивачем у справах про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України, згідно з цією статтею, виступають органи прокуратури за поданням відповідних матеріалів органами Державного казначейства України.

Органи Державного казначейства України виконують рішення, які прийняті органами державної влади, про списання коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів з відображенням в обліку органів Державного казначейства України відповідних бюджетних зобов'язань. Цей порядок поширюється на місцеві бюджети.

Таким чином, положення ст. ст. 50 та 63 Закону України “Про виконавче провадження” про звернення стягнення на кошти боржника, які знаходяться в установах банків та інших кредитних організаціях, не можуть застосовуватися до бюджетних коштів, акумульованих на реєстраційних рахунках в Державному казначействі України або його територіальних органах, з огляду на приписи Бюджетного кодексу України, Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік” та статті 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 11.06.08 у справі № 16/390.

Управління державного казначейства у м. Кіровську Луганської області листами від 12.03.2008 за № 59 і 60 повідомило, що залишки відкритих асигнувань станом на 12.03.2008 на реєстраційних рахунках № 02459, 2459 складають 9 870 537,20 грн.; згідно наданого ДП „Шахта „Голубівська” плану використання коштів за 2007 рік і лютий 2008 року, затвердженого директором ДП „Шахта „Голубівська” О.П.Жарковим 18.01.2008, погодженого заступником Міністра вугільної промисловості Ю.П.Ященко 21.01.2008, кошти передбачені на видатки:

ѕ          оплата праці працівників –6 551 000,00 грн.;

ѕ          нарахування на заробітну плату –1 935 000,00 грн.;

ѕ          оплата інших послуг та інші витрати –10 000,00 грн.;

ѕ          оплата водопостачання та водовідведення –20 000,00 грн.;

ѕ          погашення заборгованості із заробітної плати та нарахування на неї з компенсацією за несвоєчасну виплату –1 354 000,00 грн.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неправомірності накладення арешту на ці кошти на примусове виконання наказу господарського суду Луганської області від 30.08.07 № 16/390 про стягнення боргу з відповідача за електроенергію.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, ухвала господарського суду Луганської області відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

За згодою представників сторін у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу від 15.05.08 № 2058-0-32-08-25 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 24.03.08 у справі № 16/390 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Луганської області від 24.03.08 у справі № 16/390 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                Д.Ю. Перлов

Суддя                                 Л.Л. Лазненко

Суддя                                                    Р.Є. Якушенко