ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2008                                                              Справа № 17/96

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Великобичківської селищної ради, смт. Великий Бичків Рахівського району до товариства з обмеженою відповідальністю „Техноліс”, смт. Великий Бичків Рахівського району за участю представників:

позивача – Божук Й.М., заст. голови, Шімон М.Г., гол. бухгалтер

відповідача – Дідич М.А., представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 97303,93 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (ЦКУ) наведеної суми як суми інфляційних втрат, посилаючись одночасно на умови договору купівлі-продажу земельної ділянки із розстроченням платежу щодо здійснення покупцем – відповідачем у справі - наступних платежів з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції на момент здійснення платежу. Представники позивача у ході судового розгляду наполягають на їх задоволенні, вважаючи їх обґрунтованими матеріалами справи, заявили клопотання про залучення контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області до участі у справі як третьої особи на стороні позивача, оскільки даний позов подано за результатами перевірки діяльності позивача зазначеним органом. Дане клопотання відхилено судом з огляду на приписи ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення у даній справі не може вплинути на права та обов’язки контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області щодо сторін спору.

Відповідач письмовим відзивом та представник його у ході судового розгляду проти позову заперечує, оскільки відповідачем не було допущено прострочення виконання перед позивачем грошових зобов’язань, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦКУ, якою обгрунтовуються позовні вимоги, є підставою для сплати боржником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Вважає, що позивачем безпідставно нараховані позовні суми, оскільки в основу їх покладено суми, які на визначені в розрахунку дати, не були зобов’язаннями відповідача ні у розумінні ЦКУ, ні у розумінні договору. Обов’язок згідно договору щодо сплати наступних платежів, здійснених у період з лютого 2005р. по червень 2008р. з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції відповідачем виконано до подання даного позову.

У судовому засіданні оголошувалися перерви до 5.09.08 та до 11.09.08 за клопотанням представників позивача погодженого з представником відповідача для надання можливості подати суду додаткові документальні обгрунтування заявлених вимог та для вивчення судом матеріалів справи та винесення рішення по справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що спірні відносини сторін у даній справі виникли із договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 21.02.05р. сторонами та посвідченого нотаріально. Позивач - продавець за умовами договору - продав відповідачеві –покупцю за договором - земельну ділянку вартістю 503295 грн. на умовах розстрочення платежу в такому порядку (п.п. 2.1, 2.3, 2.4 договору): перший платіж у розмірі 50000 грн. –перераховано покупцем продавцеві до оформлення договору; наступні платежі здійснюються покупцем відповідно до графіка платежів з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції на момент здійснення платежу. Графіком, що є невід’ємною частиною договору, встановлено одинадцять дат, не пізніше яких покупцеві належить здійснювати платежі на суми по 50000 грн. - до 1.05.05, 1.08.05, 1.11.05 –та по 37912 грн. до 31.06.06, 1.11.06, 31.06.07,1.11.07, 31.06.08, 1.11.08, 31.06.09, 1.11.09.

У ході судового розгляду з’ясовано та визнається сторонами, що відповідач своєчасно сплачував періодичні платежі за договором включно по червень 2008р. (станом на час розгляду даного спору судом інші періоди сплати розстроченого платежу не настали) згідно встановленого графіка та у визначених ним сумах. Вимоги про стягнення заявлених позовних сум ґрунтуються позивачем на приписах ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка визначає обов’язки боржника у разі прострочення ним виконання грошового зобов’язання. За змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки у ході судового розгляду позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту прострочення відповідачем грошових зобов’язань за договором купівлі-продажу земельної ділянки на умовах розстрочення платежу, за змістом ст. 625 Цивільного кодексу України відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідачем у ході досудового врегулювання спірних відносин сплачено до бюджету Великобичківської селищної ради 2637,07 грн. як суму проіндексованих періодичних платежів за договором, які підлягали оплаті на кожну визначену графіком дату та були проведені до червня 2008року, з урахуванням встановленого показника індексу інфляції за період між платежами.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи судом покладаються на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 27, 33, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД В И Р І Ш И В :

1.          У задоволенні позовних вимог відмовити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

30.09.08

Суддя Ушак І.Г.