ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2008 р.
Справа № 21/77-08

вх.
№ 3255/5-21

Суддя
господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі
судового засідання Малахова О.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
Ободовська Н.С. за довіреністю від 13.05.2008р.;  відповідача - не з"явився

розглянувши
справу за позовом Державного підприємства "Харківський
метрополітен" м. Харків

до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про визнання
договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати договір
№406-03/НВР від 19.03.2008р. на послуги по проведенню рекламної акції
"нескафе" удаваним та відповідно недійсним, зобов"язати
відповідача демонтувати 25 автоматів з продажу кави, які розташовані у
пішоходних переходах станцій метрополітену, перелічених у п.1.1. договору. Крім
того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді
сплаченого держмита у розмірі 85,00грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Позивач надав
через канцелярію господарського суду 04.06.2008р. доповнення до позовної заяви,
в яких просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4829,15грн., та
19.06.2008р. нормативно-правове обгрунтування позовних вимог, які були
досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Представник
позивача 23.06.2008р. надав через канцелярію суду заяву про часткову відмову
від позову, в якій відмовляється від
вимог викладених в доповненнях від 19.06.2008р., а саме від стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 4829,15грн.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був  повідомлений належним чином. Відзив на
позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно статті
75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними
матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судом було
встановлено наступне.

19.03.2008р.
між Державним підприємством «Харківський метрополітен» та фізичною
особю-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 406-03/НВР на послуги по
проведенню рекламної акції «нескафе».

Згідно п. 1.1.
договору предметом цього договору є "послуги по наданню рекламних місць
для проведення рекламної акції «нескафе» у пішохідних переходах станції
метрополітену у кількості 25 штук."

Ці місцерозтошування (площі) є майном
метрополітену та, згідно п. 4.2. Статуту метрополітену «… є державною власністю
і належить йому на праві господарського відання …».

Згідно ч. 1.,
ст. 136. ГК України: «Право господарського відання є речовим правом суб'єкта
підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням
правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у
випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами».

У даному
випадку законом, що обмежує правомочність позивача відносно розпорядження (а
саме, передачі будь-кому в оренду) місцерозтошувань (площ) у підземних
переходах метрополітену, - є Закон «Про оренду державного та комунального
майна». Згідно ч. 1., ст. 1. цього Закону саме він «…регулює: організаційні
відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств …».

Згідно ст. 5.
(абзаци перший та другий) Закону «… Орендодавцями є: Фонд державного майна
України, його регіональні відділення … щодо … нерухомого майна …», а (абзац
четвертий) «… підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та
нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне
підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому … цієї статті,
- також щодо … нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.».

Відповідно ч.
1., ст. 207. ГК України: «Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б
одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в частині», як укладений ДП «Харківський
метрополітен», саме з порушенням спеціальної правосуб'єктності.

ДП «Харківський
метрополітен» такого дозволу не має -тобто орендодавцем місцерозтошувань (площ)
у підземних переходах метрополітену бути не може.

Відповідно ст.
22 Господарського процесуального кодексу України, позивач  вправі
до  прийняття  рішення
по  справі   змінити підставу або предмет позову,
збільшити розмір  позовних  вимог
за умови  дотримання  встановленого
порядку  досудового врегулювання
спору у випадках,  передбачених  статтею
5  цього Кодексу в цій частині,  відмовитись
від  позову  або
зменшити  розмір позовних вимог.

Зважаючи на
вищенаведене, суд приймає відмову позивача від вимог викладених в доповненнях
від 19.06.2008р., а саме від стягнення з відповідача заборгованості в сумі
4829,15грн.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними матеріалами
справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача  належить стягнути до Державного бюджету
України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, що становить 187,00грн., та згідно зі статтею
44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів
України від 29.03.2002р. № 411
стягнути  на користь державного
підприємства “Судовий інформаційний центр” судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України,
статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 5, 6, 12, 22,
33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні
вимоги задовольнити повністю.

2. Прийняти
відмову позивача від вимог викладених в доповненнях від 19.06.2008р., а саме
від стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4829,15грн.

3. Визнати
договір №406-03/НВР від 19.03.2008р. на послуги по проведенню рекламної акції
"нескафе" недійсним, зобов"язати відповідача демонтувати 25
автоматів з продажу кави, які розташовані у пішоходних переходах станцій
метрополітену, перелічених у п.1.1. договору.

4. Стягнути з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Свідоцтво про державну реєстрацію
сер. НОМЕР_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Державного підприємства
«Харківський метрополітен» (61052, м. Харків, вул. Енгельса, 29, пр 260032087
у ВАТ «Мегабанк», МФО 351629, ) 187,00грн. державного мита та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118
гривень.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Повний текст
рішення підписаний 23.06.2008р.

Суддя
Светлічний Ю.В.