ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.08 р.                     Справа № 29/200пд

Суддя господарського суду Донецької області Джарти В.В.

при секретарі судового засідання Перекрестній О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства)

До відповідача: Закритого акціонерного товариства „Донецький завод високовольтних опор” м. Донецьк

Предмет спору: зобов’язання відповідача прийняти спірні пункти 1.2, 4.2, 4.3, розділ 6 договору про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення № 318/08 від 23.06.2008 р. в редакції позивача.

За участю представників сторін:

Від позивача: Кошуба В.О. – довіреність № 03-204 від 17.06.08 р.

Від відповідача: Булахтін Г.І. – довіреність № 2601-н-08 від 08.09.08.

В судовому засіданні 30.09.08р.

розгляд справи оголошено закінченим

відповідно до ст. 85 ГПК України та

оголошена перерва для підготовки

тексту рішення до 07.10.2008р. згідно

ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства), звернувся до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства „Донецький завод високовольтних опор” м. Донецьк про зобов’язання відповідача прийняти спірні пункти 1.2, 4.2, 4.3, розділ 6 договору про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення № 318/08 від 23.06.2008 р. в редакції позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на проект договору про надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню № 318/08 від 23.06.2008 р., протокол розбіжностей б/н, лист № 202 від 13.08.08, лист № 205 від 15.08.08.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України

Представник відповідача надав відзив, яким заперечує проти позову, вважає, що редакція п.п. 1.2, 4.2, 4.3 проекту договору не відповідає характеру тих послуг, які планує одержувати від позивача, оскільки база відпочинку „Роднічок” має свою автономну систему, яка не пов’язана з системою позивача, як по подачі води, так і по відведенню стоків.

Пояснив, що на базі стоки по автономній внутрішній системі скидаються в спеціальну металеву ємність-накопичувач, а потім спеціальними автоцистернами вивозяться для зливу на очисні споруди Краснолиманського ПУВКГ, а вода подається із своєї свердловини. Цистерна має встановлену заводом-виробником кубатуру, по якій і пропонується визначати об’єм злиття на очисні вод. Ніякий інший спосіб визначення об’єму вод, що зливаються, в даній ситуації не прийнятний через свою неточність. Спірний розділ 6 із проекту договору просить виключити.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, господарським судом встановлено:

Як зазначено в позовній заяві, 23.06.2008 р. Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) (далі - „Підприємство водопостачання”) в порядку ст. 181 Господарського кодексу України направило на адресу Закритого акціонерного товариства „Донецький завод високовольтних опор” м. Донецьк (далі - Споживач) проект договору про надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню № 318/08 від 23.06.2008 р.

При укладанні спірного договору, сторони визначили його зміст на основі примірного договору, рекомендованого органом управління суб’єктам господарювання для використання при укладанні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати зміст.

30.07.2008 р. відповідач повернув на адресу позивача направлений проект зазначеного Договору з протоколом розбіжностей, які підписані Споживачем.

Позивачем 14.08.2008 р. направлено на адресу відповідача лист від 13.08.2008 р. № 202 щодо узгодження спірних пунктів, а також один примірник протоколу розбіжностей до договору № 24.06.2008 р. № 318/03 на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, підписаний з урахуванням розбіжностей. У зв’язку з наявністю помилок у листі від 13.08.2008 р. № 202, 18.08.2008 р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист від 15.08.2008 р. № 205, яким підприємство погоджується прийняти в редакції відповідача декілька спірних пунктів договору від 23.06.2008 р. № 318/08.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

За приписами п.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності з ч.2 ст.181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з вимогою про врегулювання розбіжностей, які виникли під час укладення договору, в строк, встановлений ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України.

У зв’язку з тим, що сторони не підписали договір про надання послуг по водовідведенню № 318/08 від 23.06.2008 р. оскільки не досягли домовленості, позивач звернувся до господарського суду із вимогами про зобов’язання прийняти п.п. 1.2, 4.2, 4.3, розділ 6 вищевказаного договору в його редакції.

Але, згідно з протоколом судового засідання від 30.09.08р., сторони домовились щодо викладення розділу 6 в редакції позивача, тому суд розглядає наступні спірні пункти:

П. 1.2

”Підприємство приймає та очищує господарсько-побутові та близькі до них по складу стічні води Абонента, що поступають на очисні спорудження в межах узгоджених об’ємів в тому числі розрахункових об’ємів стічних вод, які попадають в каналізаційні мережі через дощові люки колодців в період дощів та сніготаєння, і узгодженого помісячного графіку в межах гранично припустимих концентрацій, що забруднюючих речовин, а Абонент спускає стічні води та своєчасно оплачує послуги Підприємства по водовідведенню у відповідності із діючими тарифами, умовами цього договору, Правилами користування, Правилами прийому стічних вод підприємств в системи каналізації міст (далі по тексту Правила прийому), затвердженими виконавчими органами місцевих рад, Інструкцією про встановлення та стягненні плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів (далі по тексту Інструкція), Правилами прийому стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 26.04.2002 р., відповідно за № 402/6690 та № 403/6691 (далі по тексту Правила прийому Всеукраїнські).”

Позивач наполягає на редакції цього пункту, оскільки у ньому знаходиться перелік всіх нормативно-правових актів, які регулюють надання послуг по водовідведенню.

В свою чергу відповідач за змістом протоколу розбіжностей до Договору –наполягає на своїй редакції, а саме наполягає на виключенні з цього пункту переліку нормативно-правових актів, які регулюють надання послуг по водовідведенню та наголошує на тому, що база відпочинку „Родичок” не підключена до жодної з комунальних та відомчих мереж каналізації населених пунктів України, тому що має свою автономну систему каналізації, по якій стоки скидаються в спеціальну металеву ємкість-накопичувач, а потім спеціальними автоцистернами вивозяться для зливу на очисні споруди.

Згідно з пунктом 1.10 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 року № 37, прямо визначено, що приймання в каналізацію стічних вод, які вивозяться асенізаційним транспортом від Підприємства і приватного сектора, здійснюється тільки через зливні станції Водоканалів.

Стосовно переліку всіх нормативно-правових актів, які регулюють надання послуг по водовідведенню, то суд вважає цей перелік таким, що не суперечить законодавству, а тому має місце бути зазначеним в п. 1.2. спірного договору, з огляду на таке:

Свобода договору, визначена як загальний принцип цивільного права згідно частини 3 статті 6 та статті 627 ЦК України, не має абсолютного характеру, тобто сторони певним чином обмежені у власній волі щодо визначення умов Договору. Зокрема, норми частини 3 статті 6 ЦК України зазначають, що сторони в Договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту (тобто, якщо відповідна норма ЦК є імперативною).

Норми ЦК України та інших законів, які регулюють умови та порядок розрахунку за послуги, є нормами імперативними, тобто такими, які не можуть змінюватися на розсуд учасників цивільних правовідносин, через що суд не вважає за доцільне включення до Договору пункту 1.2. ані в редакції відповідача, ані в редакції позивача

Таким чином, п. 1.2 спірного Договору необхідно викласти в редакції суду, а саме:

”Підприємство приймає та очищує господарсько-побутові та близькі до них по складу стічні води Абонента, що поступають на очисні спорудження в межах узгоджених об’ємів і узгодженого помісячного графіку в межах гранично припустимих концентрацій, що забруднюючих речовин, а Абонент спускає стічні води та своєчасно оплачує послуги Підприємства по водовідведенню у відповідності із діючими тарифами, умовами цього договору, Правилами користування, Правилами прийому стічних вод підприємств в системи каналізації міст (далі по тексту Правила прийому), затвердженими виконавчими органами місцевих рад, Інструкцією про встановлення та стягненні плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів (далі по тексту Інструкція), Правилами прийому стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 26.04.2002 р., відповідно за № 402/6690 та № 403/6691 (далі по тексту Правила прийому Всеукраїнські).”

П. 4.2

„Об’єм стічних вод (без обліку стічних вод, що попадають в каналізаційні мережі через зливові люки колодязів в період дощів і сніготанення):

Вказаний об’єм стоків, що скидаються Абонентом в міську каналізаційну мережу, згідно вимогам п. 21.1 Правил користування та п. 6.2 Правил прийому всеукраїнських, визначається на підставі балансу водокористування та водовідведення з дотриманням пунктів 21.6 та 21.8 Правил користування.”

Обґрунтовуючи вказаний пункт, позивач посилається на пункт 21.1. Правил користування, який передбачає, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу або місцевих джерел, згідно з показниками водолічильників, а в разі відсутності останніх - за діючими нормами водоспоживання та іншими видами взаємних розрахунків з абонентами згідно з п. 21.2. цих Правил.

Як вбачається з пояснень відповідача, вищевказаний пункт договору не відповідає специфіці водопостачання та водовідведення на базі відпочинку, а саме: п. 21.2 Правил користування не поширюється на регулювання правовідносин в сфері водовідведення для бази відпочинку, оскільки в гіпотезі наведеної норми чітко вказано, що способи обліку стічних вод, які наведені в вищевказаному пункті прийнятні лише для Абонентів, що мають власні водозабори і скидають стічні води до комунальної каналізаційної мережі.

З огляду на вищевказане, відповідач посилається на п 12.1 пп. Б Правил користування, де вказується, що для окремих підприємств при незначних витратах питної води, при тимчасовому або сезонному водокористуванні, порядок приймання стічних вод встановлюється шляхом подання заяви до Водоканалу.

Як свідчать матеріали справи, база відпочинку „Родичок” є закладом сезонного характеру, що підтверджується постановою адміністрації та комітету первинної профспілкової організації ЗАТ „Донецький завод високовольтних споруд”. Крім того, в постанові зазначено, що перша черга відпочиваючих заїжджає на базу „Родичок” заїжджає 10 червня., а остання виїжджає 01 вересня.

Під час судового засідання, яке відбулось 30.09.08р., про що свідчить протокол судового засідання від 30.09.08р., сторони узгодили мінімальний об’єм стічних вод, який , визначається по фактичній місткості цистерни (а саме по кубатурі цистерни, яка встановлена заводом-виробником, що підтверджується технічних паспортом), якою перевозяться стічні води з автономної каналізаційної мережі бази відпочинку „Роднічок”.

Крім того, позивач не заперечує проти вказаного об’єму та зазначив, що відповідач в разі збільшення об’ємів має завчасно протягом 3-5 днів, надати заявку про збільшення об’єму, з зазначенням кількості стоків, які мають бути скинуті до очисних споруд позивача, в якій буде вказано новий об’єм. В цьому разі ніяких штрафних санкцій до відповідача застосовано не буде.

Таким чином, п. 4.2 договору необхідно викласти в редакції суду з урахуванням пояснень сторін, а саме:

„Об’єм стічних вод (без обліку стічних вод, що попадають в каналізаційні мережі через зливові люки колодязів в період дощів і сніготанення) складає:

Вказаний об’єм стоків, що скидаються Абонентом на очисні споруди Водоканалу має бути не більш ніж вказано у вищенаведеній таблиці.

У разі перевищення об’єму стічних вод, визначеного в цьому пункті, Абонент подає заяву до Водоканалу за 3-5 днів до кінця розрахункового місяця з вказанням нових об’ємів та показників їхньої якості. Водоканал оформлює особовий рахунок (абонентську картку).”

П. 4.3

„Метод зазначення кількості стічних вод встановлюється Підприємством. Фактичний об’єм стічних вод, що поступають в міську каналізаційну мережу, визначається по кількості води, яка поступає із комунального водопроводу або місцевих джерел, згідно показникам водолічильників, а при відсутності останніх – по діючим нормам водокористування та інших видів взаємних розрахунків з абонентами у відповідності з п. 21.2 Правил користування.”

Позивач наполягає на своїй редакції п. 4.3 договору, оскільки пункт 21.2 Правил користування передбачає, що ті Абоненти, які мають власні водозабори і скидають стічні води до комунальної каналізаційної мережі, зобов'язані щомісяця, не пізніше 5 числа, подавати Водоканалові дані про кількість скинутих за минулий місяць стічних вод та показники їхньої якості.

Але, якщо облік кількості стічних вод визначено одним із методів, вказаних у цьому пункті Правил, і зафіксовано договором або двостороннім актом між Водоканалом та абонентом на обумовлений термін, то останній, протягом цього терміну може не надавати Водоканалові таких даних.

Метод визначення кількості стічних вод встановлюється Водоканалом.

Під час судового засідання 30.09.08р. відповідач надав згоду про визначення методу обліку кількості стічних вод, як „на підставі кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації”, який відповідає ч. 5 п. 21.2 Правил користування.

Дослідивши зміст спірного пункту договору, суд вважає, що п. 4.3 договору необхідно викласти в редакції суду з огляду на те, що Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України передбачений облік кількості стічних вод на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації.

Таким чином, п. 4.3 договору необхідно викласти в редакції суду з урахуванням норм Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, а саме:

„Облік кількості стічних вод здійснюється на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації.

Абоненти, що мають власні водозабори і скидають стічні води до комунальної каналізаційної мережі, зобов’язані щомісяця, не пізніше 5 числа, подавати Водоканалові дані про кількість скинутих за минулий місяць стічних вод та показники їхньої якості.

Якщо абонент який має власні водозабори, у визначений строк не надіслав даних про кількість стічних вод, що він спустив до каналізації за минулий місяць, або надіслав неправильні дані про їх кількість, Водоканал має право здійснювати розрахунок оплати за пропускання стічних вод за даними, які він має, або за пропускною здатністю відповідного колектора абонента. При цьому Водоканал має право зробити перерахунок за період подання абонентом неправильних даних, але не більше як за рік.”.

Згідно з протоколом судового засідання від 30.09.08р., сторони домовились щодо викладення розділу 6 в редакції позивача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України .

На підставі ст.ст. 179, 181, 187 Господарського кодексу України, Правил приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) до Закритого акціонерного товариства „Донецький завод високовольтних опор” м. Донецьк про зобов’язання відповідача прийняти спірні пункти 1.2, 4.2, 4.3, розділ 6 договору про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення № 318/08 від 23.06.2008 р. в редакції позивача задовольнити частково.

Спірні п.п. 1.2, 4.2, 4.3 договору про надання послуг по питному водопостачанню та водовідведенню № 318/08 від 23.06.2008 р. прийняти в редакції суду:

Пункт 1.2 – „Підприємство приймає та очищує господарсько-побутові та близькі до них по складу стічні води Абонента, що поступають на очисні спорудження в межах узгоджених об’ємів, і узгодженого помісячного графіку в межах гранично припустимих концентрацій, що забруднюючих речовин, а Абонент спускає стічні води та своєчасно оплачувати послуги Підприємства по водовідведенню у відповідності із діючими тарифами, умовами цього договору, Правилами користування, Правилами прийому стічних вод підприємств в системи каналізації міст (далі по тексту Правила прийому), затвердженими виконавчими органами місцевих рад, Інструкцією про встановлення та стягненні плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів (далі по тексту Інструкція), Правилами прийому стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 26.04.2002 р., відповідно за № 402/6690 та № 403/6691 (далі по тексту Правила прийому Всеукраїнські).”.

Пункт 4.2 – „Об’єм стічних вод (без обліку стічних вод, що попадають в каналізаційні мережі через зливові люки колодязів в період дощів і сніготанення):

Вказаний об’єм стоків, що скидаються Абонентом на очисні споруди Водоканалу має бути не більш ніж вказано у вищенаведеній таблиці.

У разі перевищення об’єму стічних вод, визначеного в цьому пункті, Абонент подає заяву до Водоканалу за 3-5 днів до кінця розрахункового місяця з вказанням нових об’ємів та показників їхньої якості. Водоканал оформлює особовий рахунок (абонентську картку).”

Пункт 4.3 – „Облік кількості стічних вод здійснюється на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації.

Абоненти, що мають власні водозабори і скидають стічні води до комунальної каналізаційної мережі, зобов’язані щомісяця, не пізніше 5 числа, подавати Водоканалові дані про кількість скинутих за минулий місяць стічних вод та показники їхньої якості.

Якщо абонент який має власні водозабори, у визначений строк не надіслав даних про кількість стічних вод, що він спустив до каналізації за минулий місяць, або надіслав неправильні дані про їх кількість, Водоканал має право здійснювати розрахунок оплати за пропускання стічних вод за даними, які він має, або за пропускною здатністю відповідного колектора абонента. При цьому Водоканал має право зробити перерахунок за період подання абонентом неправильних даних, але не більше як за рік.”.

Розділ 6 „Права та обов’язки” договору про надання послуг по водовідведенню № 318/08 від 23.06.2008 р. прийняти в редакції позивача:

Пункт 6.1 – „Сторони по даному договору наділені правами та несуть обов’язки, які передбачені цим договором, Законом України „Про питну воду та питне водопостачання”, Правилами приймання, та іншим діючим законодавством України.”

Пункт 6.2 – „Абонент має право на отримання достовірної інформації про якість та порядок надання послуг водопостачання та водовідведення.”

Пункт 6.3 – „Абонент має право вимагати проведення перерахунків розміру плати за послуги водопостачання та водовідведення у випадку їх не надання або надання не в повному об’ємі, або неналежної якості у відповідності з діючим законодавством.”

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Донецький завод високовольтних опор” м. Донецьк (83023, м. Донецьк, вул. Бехтерева, 17, п/р 2396 у Пролетарському відділенні ПІБ України у Донецькій області м. Донецьк, МФО 334301, ) на користь Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 85, п/р 6023 у філії „ГУ ПІБ України у Донецькій області” м. Донецьк, МФО 3346335, ) 85,00 грн. – державного мита, 118,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя