ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.09.08 р.                     Справа № 20/191

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі Слов’янського регіонального виробничого управління, м.Слов”янськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Форто”, м.Слов”янськ

про стягнення 1023,70 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Денщик В.І. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі Слов’янського регіонального виробничого управління, м.Слов”янськ, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Форто”, м.Слов”янськ, про стягнення 1023,70 грн. за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживання № 54 від 30.07.2004р., з яких 690,55 грн. – сума основного боргу, 221,22 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 22,53 грн. – сума 3% річних, 41,06 грн. – сума пені, 48,34 грн. – сума штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 54 від 30.07.2004р.; акт звірки взаємних розрахунків від 26.06.2008р.; рахунки – фактур; виписки з книги реєстрації; акти про обсяги переданої електричної енергії; розрахунок суми позову; розрахунок інфляційної складової та 3% річних; розрахунок пені; вимогу про сплату боргу № 1898 від 01.07.2008р.

09.09.2008р. позивач надав суду пояснення, у яких посилається на п. 1 додатку № 3 до договору про поставку електричної енергії від 01.11.2006р. № 1027, який укладений між постачальником (ВАТ „Донецькобленерго”) та споживачем (ДВП „Укрпросводчормет”, правонаступник КП „Компанія „Вода Донбасу”) , відповідно до умов якого сторони дійшли згоди про зняття показів активних та реактивних розрахункових приладів обліку, яка здійснюється споживачем самостійно або у присутності представника постачальника (субагента). Відповідно до розрахункового листка за травень 2007р. позивачем були зняті покази приладів обліку, в тому числі і відповідача, данні відображені в акті про об”єм переданої електричної енергії.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

30.07.2004р. між Державним підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”, в особі Слов”янського районного управління, м.Слов”янськ (Основний споживач), та Товариством з обмеженою відповідальністю „Форто”, м.Слов”янськ (Субспоживач), був укладений договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 54 (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Основний споживач зобов’язався забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Субспоживачу до використання, а Субспоживач – своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Сторони зобов’язались виконувати інші умови, визначені цим договором та додатками до договору, які є його невід”ємними частинами.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що Субспоживач зобов’язався здійснювати оплату за використання електричних мереж Основного споживача за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Основного споживача здійснюється згідно з додатком „Порядок розрахунків”. Плата за використання електричних мереж Основного споживача вноситься Субспоживачем на підставі рахунку, одержаного від Основного споживача. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунку становить 5 днів. За час, протягом якого Основним споживачем припинялась передача електричної енергії з вини Субспоживача, плата за використання електричних мереж Основного споживача стягується в повному обсязі. Субспоживач зобов’язаний здійснювати оплату за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії на межі балансової належності електромереж відповідно до додатка „Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії”.

Пунктом 8.2.1 договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 4.1 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків” до цього договору, Субспоживач сплачує Основному споживачу пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмрі семи відсотків. Сума пені і штрафу зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 статуту Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу” створене відповідно до рішення Донецької ради від 28.12.2004р. № 4/24-557 із змінами, внесеними рішенням від 23.03.2007р. № 5/8-181, шляхом перетворення Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”. Підприємство є правонаступником прав та обов’язків Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”, у тому числі за раніше укладеними договорами, всіма отриманими ліцензіями, дозволами та іншими нормативними документами, які мають юридичну силу до їх переоформлення на Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу”.

Отже, позивач по справі є правонаступником Основного споживача за договором.

Під час розгляду справи позивач надав суду розрахунковий листок до договору № 1027 за травень 2007р. та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, з яких вбачається, що позивачем були зняті покази приладів обліку в тому числі і по ТОВ „Форто”, данні покази були відображені в акті про об’єм переданої електричної енергії Субспоживачу за травень 2007р.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, забезпечував передачу електричної енергії в межах величин, дозволених відповідачеві до використання, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати за використання електричної мережі у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовом та просить суд стягнути з відповідача 690,55 грн. – суми основного боргу, 221,22 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 22,53 грн. – суми 3% річних, 41,06 грн. – суми пені, 48,34 грн. – суми штрафу.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору про спільне використання технологічних мереж основного споживання № 54 від 30.07.2004р., рахунків – фактур, актів про обсяги переданої електричної енергії, розрахункового листка до договору № 1027.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 690,55 грн. – суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 221,22 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 22,53 грн. – суми 3% річних, 41,06 грн. – суми пені, 48,34 грн. – суми штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, проти позову не заперечив, обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначених сум на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі Слов’янського регіонального виробничого управління, м.Слов”янськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Форто”, м.Слов”янськ, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Форто” (84100, м.Слов”янськ, Донецька область, вул. Правди, 31, ) на користь Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” (83001, м.Донецьк, вул. Артема, 85), в особі Слов’янського регіонального виробничого управління (84112, м.Слов”янськ, Донецька область, вул. Леніна, 13, поточний рахунок 3506 філія „Відділення ПІБ” в м.Слов”янську Донецької області, МФО 334561, ) 690,55 грн. – суму основного боргу, 221,22 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 22,53 грн. – суму 3% річних, 41,06 грн. – суму пені, 48,34 грн. – суму штрафу, 102,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 09.09.08р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.