ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.08 Справа № 10/400/07

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Приватної фірми “Любава ЛТД”, м. Запоріжжя

до відповідача: Комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне

житлове об єднання № 1”, м. Запоріжжя

про стягнення 25054 грн. 80 коп.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача

Одинець Є.І., дов. б/н від 19.07.2007 р.

Від відповідача

не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 14599 грн. збитків в зв’язку з ушкодженням приміщення позивача.

21.06.2007 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 19.07.2007 р. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.08.2007 р., до 02.10.2007 р., до 04.10.2007 р. Сторони надали письмову заяву про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.10.2007 р. було зупинено провадження по справі та призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено “Регіональному судово-експертному бюро”.

Ухвалою суду від 08.09.2008 р. провадження по справі було поновлено, розгляд справи було призначено на 25.09.2008 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

В зв’язку з тим що сторони не надали необхідні документи для проведення судової будівельно-технічної експертизи дана експертиза проведена не була.

Ухвалою суду від 25.09.2008 р., провадження по справі було зупинено для проведення судової будівельно-технічної експертизи, сторони були зобов’язані судом надати всі необхідні документи та матеріали для проведення експертизи.

Після отримання висновків судової будівельно-технічної експертизи (№192 від 13.10.2008 р.), ухвалою суду від 21.10.2008 р. провадження по справі було поновлено, розгляд справи було призначено на 30.10.2008 р., явка в судове засідання уповноважених представників сторін була визнана обов’язковою.

Представник позивача, в судовому засіданні, подав суду заяву про збільшення позовних вимог до 25054 грн.80 коп., без урахування витрат на сплату державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та проведення експертизи. Заява подана у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду. Позов розглядається в сумі 25054 грн.80 коп. збитків.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалі від 21.10.2008 р. не виконав, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі чи її відкладення надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Розгляд справи переносився в межах строку передбаченого ст. 69 ГПК України.

Сторони по справі № 10/400/08 є юридичними особами, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємств зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

По клопотанню представників сторін судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 30.10.2008 р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

01.02.2006 р. між Комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 1” та Приватною фірмою “Любава ЛТД” укладено договір № 233 про спільне обслуговування та використання будівлі та придомовій території (нова редакція договору № 223 від 18.01.2002 р.).

Відповідно до п. 2 договору, відповідач, маючи більшу частину володіння, є балансозобов’язався:

-          забезпечувати виконання робіт, пов’язаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарного обслуговування підсобних приміщень та придомової території;

-          укладати договори з підприємствами по обслуговуванню та ремонту будівлі;

здійснювати фінансово-господарські операції по обслуговуванню та ремонту будівлі;

-          вести відповідну технічну документацію;

-          у випадку нанесення пошкоджень приміщенню, що спричинено аварією або несправність елементів будівлі, які виникли по вині відповідача (КР “ВРЕЖО-1”), після письмового повідомлення про це відповідача, та проведення спільного обстеження и узгодження видів, об’ємів та вартості майбутніх робіт, в вправі вимагати з відповідача вартість ремонту або зарахувати її при здійснені наступних платежів.

Позивач неодноразово в своїх листах від 09.03.2006 р., від 10.08.2006 р., від 10.10.2006 р. просив відповідача виконувати взяті на себе зобов’язання відповідно до п. 2.1. договору, а саме розв'язати питання щодо вхідних дверей в санвузол на технічному поверсі та його несправністю, який знаходиться над приміщенням позивача. Також, звертався з вимогами вирішити питання щодо технічного поверху та виконати всі роботи які пов’язані з усуненням протікання води в приміщення позивача, але відповіді на всі ці письма та звернення позивач не отримав.

У зв’язку з невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, 17.08.2006 р. близько 14 год. 23 хв. на технічному поверсі житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 23 (балансоутримувач якого є відповідач), який розташований над першим поверхом (магазином), що знаходиться у приватній власності позивача, відбулася пожежа, під час гасіння пожежі водою було частково пошкоджено стелю та стіни магазину (власність позивача), який знаходиться під технічним поверхом зазначеного будинку, що підтверджується довідкою (вих. № 571 від 30.08.2006 р.) Головного управління МНС України в Запорізькій області, копія якої міститься в матеріалах справи.

До матеріалів справи долучено акт, де свідки які проживають в цьому будинку та які були присутні під час гасіння пожежі, підтверджують що представники ЖЕУ № 7 (який на даний час ліквідовано) та КП “”ВРЕЖО № 1” були під час пожежі та не склали акт про пошкодження стелі та стіни магазину.

Обов’язком КП “ПРЕЖО № 1” було складання акту про пошкодження стелі та стін магазину. Відповідачу було запропоновано з’явитися за адресою бул. Центральний, буд. 23 для встановлення наявності недоліків та підписання відповідного акту.

Однак, зазначений лист відповідач залишив без відповіді, свого представника до позивача не направив.

Станом на сьогоднішній день відповідач не виконав свого зобов’язання за Договором № 233 від 01.02.2006 р., а саме відповідно до п.2 .1 (г) договору, по відшкодуванню завданого пошкодження майна позивача.

Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відноси, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

-          вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо) понесені стороню, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною...

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зазначена стаття визначає загальну норму щодо відшкодування шкоди внаслідок наявності складу цивільного правопорушення.

Зобов’язання з відшкодування шкоди є деліктними зобов’язаннями.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказані листи до керівництва КП “ВРЕЖО № 1” та до начальника управління житлового господарства щодо вирішення питання щодо технічного поверху, свідчать про те що невиконання відповідачем вимог які були викладені в листах та невиконання п. 2.1. договору призвели до пожежі на технічному поверсі. Причинний зв’язок суд вбачає в неналежній експлуатації відповідачем належних йому приміщень. Майновими наслідками є пошкодження водою, якою гасилась пожежа на технічному поверсі в приміщенні відповідача, стелі та стіни магазину позивача.

Доказів того, що відповідач належним чином використовував належний йому технічний поверх та пожежа в ньому відбулася не з його вини відповідач суду не надав. Натомість в матеріалах справи є всі належні докази, які підтверджують що пошкодження стелі та стіни приміщення позивача відбулося внаслідок гасіння пожежі в приміщенні відповідача, яка відбулась внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Таким чином, суд вважає надані докази достатніми для підтвердження вини відповідача яка спричинила майнову шкоду приміщенню позивача.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №612 від 13.10.2008 р. (проведення якої було призначено регіональному судово-експертному бюро) вартість востановчого ремонту пошкоджених приміщень магазину, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул.Центральний, 23, на час огляду складає 25 054 грн.80 коп.

Таким чином, дана сума збитків заявлена позивачем обґрунтовано та підлягає задоволенню.

За проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачу до сплати був виставлений рахунок №498 від 30.09.2008 р., який останній сплатив в повному об’ємі, що підтверджується квитанцією №11 від 29.10.2008 р. (копія рахунку та квитанції долучені до матеріалів справи).

Відповідно до цього підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат пов’язаних з проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1000 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 69, 75, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Продовжити строк розгляду справи.

2.          Позов задовольнити.

3.          Стягнути з Комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційного

житлового об’єднання № 1” (69000, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 64, МФО 313849, ) на користь Приватної фірми “Любава ЛТД” (69000, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 23, р/р 1 в АБ “Металург” м. Запоріжжя, МФО 313582, код 22129504): 25054 грн.80 коп. (двадцять п’ять тисяч гривень вісімдесят копійок) збитків; 1000 грн.00 коп. (одна тисяча гривень) витрат на проведення експертизи; 250 грн.54 коп. (двісті п’ятдесят гривень п’ятдесят чотири копійки) державного мита та 118 грн.(сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення оформлено та підписано у відповідності до вимог ст.84 ГПК України 31.10.2008 р.