ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"12" листопада 2008 р. Справа № 10/122

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Авто-Оскар» м.Рівне

про стягнення 827 073 грн. 93 коп. заборгованості по розрахунках, пені, збитків, завданих

внаслідок інфляції та 3% річних

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники сторін:

від позивача-           Корєнєвська Х.О., представник (довіреність №19 від 19.05.2008р.);

від відповідача- Калита Т.М., представник (довіреність №1/07юр від 01.07.2008р.) - не з’явився;

Кравчук М.Р., директор –не з’явився.

В судовому засіданні 22.10.2008р. оголошувалась перерва до 12.11.2008р. В судове засідання 12.11.2008р. представники відповідача не з’явилися, хоч про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому порядку. Натомість, 10.11.2008р. до канцелярії господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на інший час в зв’язку із зайнятістю уповноваженої особи відповідача –Калита Т.М. в інших судових процесах, а саме: 11.11.2008р. - в м.Миколаїв та 13.11.2008р. - в м.Вінниця (а.с.225-230). Клопотання про відкладення розгляду справи на інший час відхилене судом з огляду на таке. Причини, з яких не забезпечена явка в судове засідання представника не можуть розцінюватись як поважні, оскільки тимчасова відсутність представника не може слугувати підставою для відкладення вирішення господарського спору, враховуючи, що коло представників сторін в господарському судочинстві не обмежено нормами чинного законодавства; крім того, в справі відсутні докази, які б стверджували створення господарським судом перешкод щодо участі в справі інших представників відповідача, приміром штатних працівників ПП «Авто-Оскар», керівника або адвоката тощо. За наведених обставин суд вирішує спір в даному судовому засіданні без участі відповідача.

Представник позивача не заявив клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 599 508 грн. 26 коп. заборгованості по лізингових платежах, 101 122 грн. 68 коп. пені згідно укладеного договору фінансового лізингу №393 від 27.07.2007р., а також 119 289 грн. 48 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції та 7 153 грн. 51 коп. 3% річних.

До канцелярії господарського суду 16.10.2008р. надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшив позовні вимоги в частині збитків, завданих внаслідок інфляції до 51 204 грн. 92 коп., решту позовних вимог підтримав. Оскільки, заяву подано до прийняття рішення у справі, вона відповідає обставинам справи та не суперечить чинному законодавству –суд прийняв їх до розгляду. Наслідки відповідних процесуальних дій позивачу відомі, повноваження на вчинення таких дій не оспорюються.

Відповідач у доповненні до відзиву від 22.10.2008р. за №1/10-юр та у доповненні до відзиву від 27.10.2008р. за №7/10-юр позовні вимоги визнав частково в сумі 589 882 грн. 37 коп.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір фінансового лізингу №393 з додатками (надалі в тексті - Договір лізингу) (а.с.24-36). Позивачем –лізингодавцем надано послуги згідно з умовами Договору лізингу в повному обсязі, в узгоджені строки, а саме позивачем на підставі Замовлень відповідача-лізингоодержувача на транспортний засіб №393/001, №393/002, №393/003, №393/004 від 27 липня 2007р. надано транспортні засоби МАN18.480ВLS в загальній кількості 4 (чотири) одиниці; на підставі замовлень відповідача-лізингоодержувача на транспортний засіб №393/005 та №393/006 від 27 липня 2007р. напівпричепи Коеgеl в загальній кількості 2 (дві) одиниці; на підставі Замовлень відповідача-лізингоодержувача на транспортний засіб №393/007 та №393/008 від 27 липня 2007р. надано напівпричепи Welton в загальній кількості 2 (дві) одиниці.

Позивачем та Відповідачем було складено та підписано акти приймання-передачі транспортних засобів №393/001, №393/005 та №393/006 від 11.09.2007р., №393/002 від 11.09.2007р., №393/003, №393/004, №393/007 та 393/008 від 26.09.2007р. (а.с.80-87).

Сторонами Договору лізингу було підписано плани лізингу №№393/001, 393/002, 393/003, 393/004, 393/005, 393/006, 393/007, 393/008 від 27.07.2007р., зміни до планів лізингу 393/003, 393/004, 393/007, 393/008 від 26.09.2007р. Вказаними планами лізингу та відповідними змінами до них, що є невід'ємними частинами Договору, встановлено строки сплати лізингових платежів (а.с.37-68).

Відповідач порушував погоджені графіки лізингових платежів, що призвело до утворення заборгованості зі сплати лізингових платежів. Згідно п. 5.1 Договору лізингу: за переданий у лізинг транспортний засіб в період з Дати надання до завершення строку лізингу сплачуються лізингові платежі. Розмір та строки сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів Лізингодавцю встановлюються в Плані лізингу (Додаток 3 до Договору лізингу) та інших додатках. Відповідно до п.5.2 Договору лізингу лізингові платежі включають:

суму, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості транспортного засобу;

комісію Лізингодавця за наданий у лізинг транспортний засіб;

інші витрати Лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням цього Договору.

На підставі укладеного Договору лізингу Відповідачу за період з 27 липня 2007р. по 24 липня 2008р. для оплати за користування транспортними засобами були виставлені рахунки, які мали бути оплачені в строки згідно підписаних між Позивачем та Відповідачем Планів лізингу з відповідними змінами. В порушення зобов'язань за Договором лізингу відповідач не здійснював сплату лізингових платежів належним чином.

3 усіх виставлених рахунків-фактур вчасно були оплачені лише перші два: №С-00010351 від 10.09.2007р. та №С-00010352 від 10.09.2007р.

Наступні десять рахунків - фактур: №№ С-00010354 від 10.09.07р., С-00010355 від 10.09.07р., С-00011334 від 26.09.07р., С-00011335 від 26.09.07р., С-00011336 від 26.09.07р., С-00011337 від 26.09.07р., С-00011557 від 01.10.07р., С-00011558 від 01.10.07р., С-00013869 від 02.11.07р., С-00013870 від 02.11.07р. були оплачені з простроченням та один з цих десяти рахунків за №С-00013869 від 02.11.07р. було оплачено частково, що стверджується довідкою про стан взаєморозрахунків (а.с.23) та іншими матеріалами справи.

Наступні рахунки, які виставлені для оплати з 03.12.2007р. по 24.07.2008р., не були оплачені взагалі, хоча, згідно Договору лізингу (п.5.5), Лізингоодержувач не має права затримувати лізингові платежі, термін сплати яких настав, навіть з причин пошкодження транспортного засобу або внаслідок виникнення обставин, які виникли не з вини Лізингоодержувача.

08 січня 2008 року Позивач звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису на повернення від ПП "Авто-Оскар" транспортних засобів в зв’язку з несплатою позивачем належних платежів відповідно до Договору лізингу №393 від 27.07.2007р.

29 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат», ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг»було вчинено виконавчий напис №549 про повернення переданих за Договором лізингу транспортних засобів в кількості 8 (вісім) одиниць та стягнення з Приватного підприємства «Авто-Оскар»суми заборгованості у розмірі 176 483 грн. 80 коп., неустойки у розмірі 13 331 грн. 88 коп. та витрат по вчиненню виконавчого напису у розмірі 36 611 грн. 00 коп. (надалі в тексті- Виконавчий напис) (а.с.69).

На підставі заяви ТзОВ «Євро Лізинг»про відкриття виконавчого провадження за №310 від 26.02.2008р. (а.с.147-148) 05 березня 2008р. ст.державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Булгаковою Н.М. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса №549 від 29.01.2008р. (а.с.149).

09 липня 2008 року згідно Акту серії АА № 071259 відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у відповідача –Приватного підприємства «Авто-Оскар»було вилучено транспортні засоби, що були передані у користування відповідачу згідно Договору лізингу №393 від 27.07.2007р. (а.с.154-155).

На момент вилучення транспортних засобів заборгованість ПП «Авто-Оскар»по сплаті лізингових платежів склала 599 508 грн.26 коп., що стверджується матеріалами справи.

14.07.2008р. Приватне підприємство «Авто-Оскар»звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг»про визнання виконавчого напису нотаріуса №549 від 29.01.2008р.,вчиненого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг", таким, що не підлягає виконанню. Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.09.2008р. за №18/22 позовні вимоги Приватного підприємства «Авто-Оскар»було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №549 від 29.01.2008 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. (а.с.130-132).

Вважаючи, що через несплату Відповідачем лізингових платежів за період з 24.12.2007р. по 09.07.2008р.–заборгованість за Договором лізингу складає 599 508 грн. 26 коп. –позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму лізингових платежів.

Крім того, посилаючись на п.16.1 Договору лізингу, за період 20.09.2007р.-11.08.2008р. позивач нарахував 101 122 грн. 68 коп. пені.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував 7153 грн. 51 коп. 3% річних за період з 20.09.2007р.-11.08.2008р. та 51 204 грн. 92 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період грудень 2007р.-вересень 2008р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

Згідно чч.1, 3 ст. 292 ГК України, лізинг – це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Об’єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг»від 16 грудня 1997 року Лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору фінансового лізингу №393 від 27.07.2007р., за переданий у лізинг транспортний засіб в період з дати надання до завершення строку лізингу сплачуються лізингові платежі. Розмір та строки сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів Лізингодавцю встановлюється в Плані лізингу (Додаток 3 до Договору лізингу) та інших додатках. Якщо вартість транспортного засобу до моменту передачі Лізингоодержувачу змінюється Постачальником транспортного засобу, то Лізингодавець має право скоригувати пропорційно такій зміні вартість транспортного засобу, за якою цей транспортний засіб передається Лізингоодержувачу, а також порядок сплати та розмір Лізингових платежів. Якщо вартість транспортного засобу до моменту передачі Лізингоодержувачу змінюється внаслідок зміни офіційного курсу гривні до валюти, яку використовує для обчислення вартості транспортного засобу Постачальник транспортного засобу, то Лізингодавець має право скоригувати пропорційно такій зміні курсу вартість транспортного засобу, за якою цей транспортний засіб передається Лізингоодержувачу, а також порядок сплати та розмір Лізингових платежів. Нарахування лізингових платежів здійснюється згідно актів виконаних робіт, які підписуються Сторонами. Підписання актів обома Сторонами підтверджує досягнення згоди Сторонами щодо змісту актів виконаних робіт.

Згідно п.5.5 Договору фінансового лізингу №393 від 27.07.2007р., Лізингоодержувач не має права затримувати лізингові платежі, термін сплати яких настав, навіть з причин пошкодження транспортного засобу або внаслідок виникнення обставин, які виникли не з вини Лізингоодержувача.

Пункт 7.16 Договору лізингу встановлює, що Лізингоодержувач зобов'язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати Лізингодавцю всі необхідні лізингові платежі, а також платежі за послуги, надані Лізингодавцем, штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов'язані з використанням транспортного засобу і не входять до складу щомісячних лізингових платежів.

Проте, Відповідач станом на 18 серпня 2008 року має заборгованість по сплаті Лізингових платежів за Договором лізингу в сумі 599 508 грн. 26коп. за вказаними вище Планами лізингу (з відповідними змінами), що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

П.6 ст. 231 Господарського кодексу України містить положення про те, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Пунктом 16.1 Договору лізингу передбачено, що при порушенні Лізингоодержувачем зобов'язань по сплаті лізингових платежів, передбачених Планом лізингу, та/або інших платежів, передбачених цим Договором, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,1 (однієї десятої) % від простроченої суми за кожен день прострочки.

Таким чином, за період з 20 вересня 2007 року по 18 серпня 2008 року пеня за Договором лізингу №393 від 27.07.2007р. складає 101 122 грн. 68 коп.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 ст.625 ЦК України).

Таким чином, цілком підставними є нараховані Позивачем 7153 грн. 51 коп. 3% річних за період з 20.09.2007р.-11.08.2008р. та 51 204 грн. 92 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період грудень 2007р.-вересень 2008р.

Відповідач у відзиві (а.с.128-129), доповненнях до відзиву (а.с.193-204) та його представник беспосередньо у судовому засіданні 22.10.2008р. позовні вимоги визнав частково. Зокрема, зазначив, що вимоги ТзОВ «Євро Лізинг»включають період з 20 листопада 2007 року по 09 липня 2008 року. Проте, у виникненні боргу у вказаній сумі вбачається вина самого позивача. Так, до відділу ДВС про примусове повернення транспортних засобів ТзОВ «Євро Лізинг»звернулось 26.02.2008 року. Виконавче провадження відкрито державним виконавцем 05.03.2008 року. Після спливу 7-денного строку встановленого законом для добровільного виконання, тобто після 12.03.2008 року Позивач мав можливість повернути належні йому транспортні засоби. Проте, Позивач сам свідомо зволікав з їх отриманням. В результаті прострочення з боку ТзОВ «Євро Лізинг», яке тривало впродовж майже чотирьох місяців (з 12.03.2008 року по 09.07.2008 року) сума заборгованості істотно зросла, на таку заборгованість позивачем нараховано відсотки за користування чужими коштами, інфляційні нарахування та пеню.

Незважаючи на те, що ПП «Авто - Оскар»постійно намагалось врегулювати питання щодо добровільного повернення транспортних засобів та передати їх лізингодавцю, керівництво позивача ухилялось від їх прийняття. Невиконання виконавчого напису в семиденний строк, встановлений державним виконавцем було зумовлене саме цією причиною, однак не маючи належного письмового підтвердження своїх намірів підприємство не може підтвердити факт звернення.

Про свій намір достроково припинити дію договору лізингу №393 від 27.07.2007 року та повернути об'єкти лізингу ПП «Авто - Оскар»повідомляло позивача, зокрема, 19.05.2008 року на адресу ТОВ «Євро - Лізинг»рекомендованим листом було надіслане відповідне повідомлення (лист за вих. №59 від 12.05.2008 року). 02 липня 2008 року ПП «Авто -Оскар»повторно надіслало лист, у якому «наполегливо просило прислати представників для отримання автомобілів». Відтак, неотримання транспортних засобів після 19.05.2008 р. є виключно простроченням самого позивача, і ПП «Авто - Оскар»не повинно нести за це жодної відповідальності.

Натомість, ТОВ «Євро Лізинг»свідомо зволікало з отриманням транспортних засобів, адже подальше їх перебування в користуванні ПП «Авто - Оскар»надавало йому можливості для подальшого нарахування лізингових платежів. Лише 09 липня 2008 року транспортні засоби були вилучені та передані ТОВ «Євро Лізинг».

А тому, на підставі вищенаведеного, керуючись стст.612, 613, 616 ЦК України та з урахуванням положень відзиву на позов Відповідач просить суд відмовити ТзОВ «Євро Лізинг»в задоволенні позовних вимог, обрахованих після 22.05.2008 року (19.05.07р. - дата надсилання листа з урахування 3-денного строку на поштовий обіг), а саме: 153462 грн. 24 коп. заборгованості з лізингових платежів, 12460 грн. 90 коп. пені, 1024 грн. 20 коп. 3% річних та 2159 грн. 66 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції.

Проте, заперечення Відповідача спростовуються наступним.

По-перше, Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Відповідачу було надано строк на добровільне виконання виконавчого документу, тобто на повернення Позивачу транспортних засобів в строк до 12 березня 2008 року. Проте, Відповідач в наданий йому строк добровільно не повернув транспортні засоби.

Твердження Відповідача про те, що Позивач сам винен в тому, що в добровільний строк Відповідач не виконав вимоги державного виконавця є хибним. Суд не вбачає перешкод щодо добровільного повернення Відповідачем транспортних засобів. Докази існування таких перешкод Відповідач суду не подав. Крім того, п.14.2 Договору лізингу №393 від 27.07.2007р. встановлено, що Лізингоодержувач повертає транспортні засоби в місці передачі разом з обладнанням та іншими елементами, які були надані Лізингоодержувачеві згідно Акту приймання-передачі. При цьому, необхідно зазначити, що згідно Актів приймання - передачі шість одиниць транспортних засобів з восьми були надані Відповідачу в м. Київ. Таким чином, факт невиконання вимоги державного виконавця про повернення транспортних засобів в добровільний строк Позивачу спростовує твердження Відповідача про його бажання повернути транспортні засоби.

Відповідач обгрунтовує відмову сплатити суми боргу та штрафних санкцій в загальному розмірі 169 107 грн. 00 коп., покликаючись на факт надіслання Позивачу листів, в яких міститься намір добровільно повернути транспортні засоби. Позивачем долучено до матеріалів справи лист за №59 від 12.05.2008р. (а.с.196), який містить пропозицію достроково припинити дію Договору лізингу №393 від 27.07.2007р. та повернути транспортні засоби та лист за №77 від 02.07.2008р.(а.с.195), який містить вимогу прислати представників для отримання автомобілів. В підтвердження надсилання цих листів до матеріалів справи долучено повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.197-198), що підтверджує скерування кореспонденції та отримання останньої ТзОВ «Євро Лізинг». Проте, такі документи не можуть бути належними доказами направлення саме вказаних листів, оскільки не містять відомостей про те, що саме Відповідач направляв на адресу Позивача. Будь-яких інших доказів, котрі б підтверджували факт отримання Позивачем вищезазначених листів суду не подано.

Також необхідно зазначити, що згідно п.5.1 Договору лізингу за переданий у лізинг транспортний засіб в період з дати надання до завершення строку лізингу сплачуються лізингові платежі.

Нарахування лізингових платежів здійснюється згідно актів виконаних робіт, які підписуються Сторонами. Підписання актів обома Сторонами підтверджує досягнення згоди Сторонами щодо змісту актів виконаних робіт. При цьому, акти виконаних робіт за період, що Відповідач заперечує є підписаними обома сторонами Договору лізингу. І в цих актах (а.с.213-218) Відповідач своїм підписом та печаткою підтверджує відсутність претензій зі свого боку до наданих послуг та суми, що виставлена в рахунку - фактурі, який є підставою для даного акту.

Акти звіряння взаєморозрахунків (а.с.219-221), копії яких містяться в матеріалах справи, також додатково підтверджують той факт, що сума заборгованості збігається.

Отже, заперечення позову, викладені у відзиві та доповненнях до відзиву з вищенаведених мотивів – є безпідставними і надуманими.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. Проте, доказів на обґрунтування своєї позиції та на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача стверджуються Договором, Додатками, Планами лізингу, Актами приймання-передачі, рахунками, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі стст. 509, 526, 549, 551, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України та стст. 173, 193, 231, 292 Господарського кодексу України.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, позов обгрунтований і підлягає задоволенню в сумі 758 989 грн. 37 коп. боргу.

На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частини другої ст.49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій –доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 36, 43, 46-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Авто-Оскар”, яке знаходиться в м.Рівне, вул.Фабрична,2-А на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг», яке знаходиться в м.Київ, пр.Перемоги,67 599 508 грн. 26 коп. заборгованості зі сплати лізингових платежів за період з 20.11.2007р. по 09.07.2008р., 101 122 грн. 68 коп. пені за період з 20.09.2007р. по 11.08.2008р., 7153 грн. 51 коп. 3% річних за період з 20.09.2007р. по 11.08.2008р., 51 204 грн. 92 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період грудень 2007р.-вересень 2008р., 7589 грн. 89 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.Ю. Павлюк

Рішення підписане суддею "12" листопада 2008 р..