ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 р.

№ 16/242-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову

від 19.05.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 16/242-07

за позовом

ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат"

до

ТОВ "Центр КМЦЛ"

про

стягнення 335957,73 грн.

зустрічний позов про

визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача

- Дзюба З. М.

від відповідача

- Кононенко О.В.

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2007 р. ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "Центр КМЦЛ" та просило, за наслідком уточнення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, стягнути з ТОВ "Центр КМЦЛ" 358239,24 грн. безпідставно отриманих коштів.

ТОВ "Центр КМЦЛ" в порядку ст. 60 ГПК України подало зустрічний позов про визнання недійсним договору підряду №251 від 14.02.2006 р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2007 р. (суддя Загинайко Т.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 р. (судді Білецька Л.М., Науменко І М., Голяшкін О.В.), у задоволені первісного позову відмовлено; у задоволені зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 14.02.2006 р. між ТОВ "Центр КМЦЛ" (підрядником) та ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" (замовником) було укладено договір підряду №251 (надалі –Договір). Термін дії якого встановлено до 31.12.2006 р.

Згідно з п. 1.1 Договору підрядник зобов'язується здійснити своїми силами і засобами роботи з капітального ремонту секцій №17, №21 РЗФ-1 і здати замовнику у встановлений термін, визначений договором об'єкт у відповідності до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується передати підряднику у встановленому договором порядку, затверджену проектно-кошторисну документацію, необхідну для виконання робіт з капітального ремонту секцій №17, №21, а також прийняти від підрядника згідно з актом виконаних робіт об'єкт капітального ремонту та оплатити виконані роботи, згідно умов договору. Відповідно до п.2.1 Договору ціна робіт, доручених до виконання підряднику складає 3000000,00 грн., у тому числі ПДВ 500000,00 грн.

Пунктом п.2.5. Договору передбачено, що оплата замовником ціни виконаних підрядником робіт здійснюється на підставі рахунків, податкових накладних, актів виконаних робіт, підписаних замовником. Оплата виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника, а саме попередня оплата в березні місяці 400000,00 грн. та в квітні місяці 400000 грн., решта суми протягом 30 банківських днів, з моменту підписання акта виконаних робіт і надання вищевказаних документів. Згідно з п. 4.1 Договору роботи повинні бути виконані в термін до 31.12.2006 р.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов’язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Як досліджено судами, ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" було перераховано ТОВ "Центр КМЦЛ" попередню оплату у сумі 625 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 20.03.2006 р. № 98314 та від 21.04.2006 р. № 8454.

TOB "Центр КМЦЛ" виконало підрядні роботи по капітальному ремонту технічної секції №21 на загальну суму 216672,77 грн., що підтверджується актами виконаних підрядних робіт. Отже, ТОВ "Центр КМЦЛ" в порушення умов Договору не виконало роботи на суму 408327,23 грн.

Приймаючи рішення та постанову в частині відмови в задоволенні первісного позову суди виходили з того, що грошові кошти в заявленій до стягнення сумі одержані ТОВ "Центр КМЦЛ" не безпідставно, а тому положення ст. 1212 ЦК України застосуванню до спірних відносин сторін не підлягають. Відповідачем було виконано певний обсяг робіт на об'єкті, проте ці роботи не були завершені. При цьому, ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" усвідомлювало на які роботи ним перераховувались грошові кошти і заперечень з цього приводу не висувало. За таких обставин ВАТ "Північний гірничо-багачувальний комбінат" не позбавлено можливості вимагати від ТОВ "Центр КМЦЛ" виконання договірних зобов'язань в повному об'ємі.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову господарські суди виходили із того, що ТОВ "Центр КМЦЛ" звернувшись до суду з позовом про визнання Договору недійсним не виконав вимоги ст. 54 ГПК України, оскільки позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в ній не зазначенні докази, що підтверджують позов та відсутні посилання на норми матеріального права, якими позивач повинен обґрунтувати свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 р. у справі № 36/368 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і Т. Барицька

Н. Губенко