ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 грудня 2008 р.

№ 20/81

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши
касаційну скаргу
ОСОБА_1

на                         рішення господарського
суду Запорізької області від 16.03.2005р.

у справі        №20/81

за позовом
Приватного підприємства "Отделочник"

до                      1) Закритого акціонерного
товариства "Бердянськбуд"

2) Виконавчого комітету
Бердянської міської ради

про                    визнання статуту частково
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду
Запорізької області від 16.03.2005р. у справі №20/81, водночас заявивши
клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її
подання.

Особа, що подала скаргу, не є
стороною у справі. Звертаючись з даною касаційною скаргою, ОСОБА_1посилається
на те, що ухвалене у даній справі рішення
стосується її прав та обов'язків, оскільки вона є акціонером ЗАТ
"Бердянськбуд".

Вказана касаційна скарга не може
бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 107
Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, правом касаційного
оскарження прийнятих у справі судових актів наділені сторони у справі,
прокурор, а також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд
прийняв рішення чи постанову, що стосуються їх прав та обов'язків.

Зміст названої норми свідчить, що
судове рішення, оскаржуване такою особою, повинно безпосередньо стосуватися її
прав та обов'язків. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах,
учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої
інстанції є скаржник або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах.
При цьому в мотивувальній частині рішення повинні міститися висновки суду про
права та обов'язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки цих осіб. У такому випадку рішення порушує не
лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх
процесуальні права. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до уваги.

За змістом ст.1117 ГПК
України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями стосовно
дослідження та оцінки правомірності доводів особи, яка не приймала участі в
розгляді справи щодо наявності у неї матеріального права, яке підлягає захисту,
оскільки така оцінка пов'язана з необхідністю встановлення та перевірки
фактичних обставин, які не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду, але якими скаржник обґрунтовує підставність власних вимог.

Із змісту оскаржуваного рішення
вбачається, що судом першої інстанції не ухвалювалось рішення відносно прав та
обов'язків скаржника. Тому, викладені у касаційній скарзі вимоги не можуть бути
предметом касаційного розгляду.

Керуючись ст.86, 107 ГПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити ОСОБА_1у прийняті
касаційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від
16.03.2005р. у справі №20/81,  повернувши
скаржнику касаційну скаргу та додані до неї документи.

2. Видати ОСОБА_1довідку на
повернення з державного бюджету 42,50 грн. державного мита, перерахованого
відповідно до квитанції  №47 від 06.11.2008р.

Головуючий,  суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя                                                                                                     В.М.Палій