ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.08 Справа № 18/152/08

Носівець В.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Астон” (69000, м. Запоріжжя, вул.Макаренко, 13),

до товариства з обмеженою відповідальністю “Агромпромсоя” (69000, м. Запоріжжя, вул.Перемоги, 63/303),

про стягнення 74 943,31 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Кущик А.А. (довіреність №20/08 від 07.08.2008 р.) паспорт СА 427559 виданий Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.03.1997 р.

від відповідача: Сігул І.В. (довіреність №3 від 14.08.2008 р.) паспорт СЮ 001343 виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 31.05.2006 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 14.07.2008 року звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю “Астон” з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Агромпромсоя” про стягнення 74 943,31 грн., а саме: 71708, 41 грн. суми боргу за поставлений товар, у тому числі, 2 876, 15 грн. пені, 358,54 грн. відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами, на підставі Договору поставки № 01/08-4 від 01.04.2008 р. та ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України ст.ст 230, 231 ГК України.

Ухвалою суду від 21.07.2008 року порушено провадження у справі №18/152/08, судове засідання призначено на 07.08.2008 р.

В судове засідання, 07.08.2008 року, представники сторін не з’явилися, вимоги ухвали суду від 21.07.2008 року не виконали, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду, від 07.08.2008 р. розгляд справи був відкладений, судове засідання призначено на 14.08.2008 р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 14.08.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 14.08.2008 року відповідач надав суду заяву про розстрочення виконання рішення суду до 15.11. 2008 року, згідно якої зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд надати розстрочку виконання рішення суду на три місяці.

Представник позивача проти розстрочення виконання рішення суду не заперечив. Заява відповідача відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечить чинному законодавству України, приймається судом до розгляду та задовольняється.

Справа розглянута без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю “Астон” (надалі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю “Агропромсоя” (надалі - відповідач) був укладений договір поставки № 01/08-4 (далі –Договір).

Відповідно до умов Договору, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю товар –соєвий жмих, соєву олію гідроторовану, а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити за нього, відповідно умовам даного договору (пункт 1.1. Договору).

Згідно п. 1.2 Договору найменування, кількість та ціна товару, умови поставки умови оплати товару зазначаються у підписаних сторонами специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

За Договором, умови оплати вказуються в підписаних сторонами специфікаціях які є невід’ємною частиною даного договору (п. 2.2. Договору).

Сторонами були підписані три специфікації до договору, а саме: від 25.04.2008 р. на суму 70657, 20 грн., від 11.05.2008 р. на суму 90185,40 грн., та від 13.05.2008 р. на суму 95691,60 грн., з умовою перерахування 100 % вартості товару на розрахунковий рахунок позивача протягом трьох банківських днів з моменту відгруження товару (соєвий жмих).

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято в період з 25.04.2008р. по 13.05.2008р. включно, товару на загальну суму 256712,41 грн., факт чого підтверджується відповідними специфікаціями та видатковими накладними до них: специфікація від 25.04.2008 року - видаткова накладна № 2504 від 25.04.2008 р. на суму 70706,28 грн., специфікація від 11.05.2008 р. - видаткова накладна № 1105 від 11.05.2008 р. на суму 90248,05 грн., специфікація від 13.05.2008 р. - видаткова накладна № 1305 від 13.05.2008 р. на суму 95758,08 грн., та довіреностями серії ЯОО № 817181 від 24.04.2008 р. та серії ЯОО № 817183 від 11.05.2008 р. на отримання цінностей.

Таким чином, позивач виконав умови Договору поставки №01/08-4 від 01.04.2008р. належним чином.

Відповідач, товар прийняв, що підтверджено матеріалами справи, але частково сплатив його вартість

Судом встановлено, що на день звернення позивача до суду, відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 71708,41грн., яка не була сплачена у встановлений договором і специфікаціями строк, що підтверджується двостороннім актом звірки взаїмних розрахунків від 22.05.2008 р.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати у визначений зобов’язанням термін вартості одержаного товару на суму 71708,41 грн., позивачем документально підтверджений в судовому засіданні, та підтверджується відповідачем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 71708,41 грн. основного боргу, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню, за порушення умов договору щодо несвоєчасності оплати товару, в сумі 2876,15 грн. за період з 21 травня 2008 р. по 21 липня 2008 р.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, …, сплата пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства… (п.п. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Сторони в п. 5.3 Договору обумовили: за прострочку оплати продукції, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої в строк суми за кожен день прострочки.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Суд вважає вимогу позивача такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав: позивач розрахував розмір пені виходячи з того, що у році 365 днів, а так як 2008 рік є високосним, то потрібно було розраховувати суму пені виходячи з того, що у 2008 році, кількість днів складає 366.

Згідно вищевказаного, суд вважає обґрунтованою нараховану пеню в розмірі 2868,33грн., а вимогу про її стягнення, в цій частині, такою –що підлягає задоволенню. В частині стягнення 7,82 грн. пені суд відмовляє, в зв’язку з необґрунтованістю її нарахування.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 358,54 грн. відсотків за неправомірне користування чужими грошовим коштами за період з 21.05.2008 р. по 21.07.2008 р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3 % відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами є обґрунтованими, зважаючи на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 358,54 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду на три місяця, суд вважає за можливе задовольнити її, розстрочити виконання рішення суду строком на три місяці, виходячи з наступного:

Пункт 6 статті 83 ГПК України надає суду право розстрочити виконання рішення суду.

Підставою для розстрочення виконання рішення суду можуть бути певні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений, господарським судом, спосіб.

Відповідно до Роз'яснення Президії ВАСУ від 12.09.96р. № 02-5/333, господарський суд, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду, повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, згоди сторін на вжиття зазначених заходів, не потрібно і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідач просить надати розстрочку виконання рішення суду строком на три місяця, мотивуючи це тим, що заборгованість є для нього завеликою за один раз він не зможе оплатити борг, а так як товариству будуть сплачувати кошти його боржники, то він зможе погасити дану заборгованість перед позивачем. Позивач у судовому засіданні не заперечив проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду на три місяця.

Враховуючи обставини справи, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, суд визнав за можливе розстрочити виконання рішення суду на три місяці рівними частками, а саме: до 15.09.2008 року –24978,42 грн., до 15.10.2008 року – 24978,43 грн., до 15.11.2008року –24978,43 грн.

Судові витрати покладаються на сторони, пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 78 ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агромпромсоя” (69000, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63/303, р/р 6900 в АКБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Астон” (69000, м. Запоріжжя, вул. Макаренко, 13, р/р 0145 в ЗФ АКБ “Форум”, МФО 313913, ), 71 708 (сімдесят одну тисячу сімсот вісім) грн. 41 коп. основного боргу, 2 868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім)грн. 33 коп. пені, 358 (триста п’ятдесят вісім) грн. 54 коп. 3 % річних, розстрочивши виконання рішення суду на три місяці рівними частинами, а саме: до 15.09.2008 року –24978,42 грн., до 15.10.2008 року –24978,43 грн., до 15.11.2008 року –24978,43 грн. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агромпромсоя” (69000, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63/303, р/р 6900 в АКБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Астон” (69000, м. Запоріжжя, вул. Макаренко, 13, р/р 0145 в ЗФ АКБ “Форум”, МФО 313913, ) 749 (сімсот сорок дев’ять) грн. 35 коп. державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 98 коп. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4. В частині стягнення 7,82 грн. пені, відмовити.

Суддя В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису. Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст.84 ГПК України, 20.08.2008р.