ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.08 р.                     Справа № 29/238

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Джарти В.В.

При секретарі судового засідання Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

Від позивача: Костиркін А.А., довіреність № 09/145 від 10.01.2008 р.

Від відповідача: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Комунального підприємства “Донецькміськводоканал” м. Донецьк

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Донвуглеводоканал” м. Донецьк

Предмет спору: стягнення заборгованості в сумі 10256,48 грн., в тому числі 4262,79 грн. – 3% річних та 5993,69 грн. – інфляційної складової.

СУТЬ СПРАВИ:           В судовому засіданні 04.11.2008 р. розгляд справи оголошено закінченим відповідно до ст. 85 ГПК України та оголошена перерва для підготовки тексту рішення до 17.11.2008р. згідно ст. 77 ГПК України.

Позивач, Комунальне підприємство “Донецькміськводоканал” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Донвуглеводоканал” м. Донецьк, про стягнення 3% річних в сумі 4262,79 грн., індексу інфляції в сумі 5993,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2007 р., постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2007 р., постанову Вищого господарського суду України від 04.12.2007 р. по справі № 17/239, вимогу на оплату № 09/5814 від 09.09.2008 р., лист № 24/434 від 19.09.2008 р., реєстр відправлених листів, розрахунок заборгованості.

Клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України.

Відповідач надав відзив на позов, проти нарахування 3% річних, інфляційних нарахувань заперечує, посилаючись на те, що в перелік вимог по справі № 17/239 вказані вимоги не включені, тому для них, згідно ст. 257 ЦК України, встановлена загальна позовна давність в три роки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив:

02.01.1998 року між Державним комунальним підприємством „Донецькміськводоканал” (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством „Донвуглеканал” (одержувач) був укладений договір № 1800, за умовами якого постачальник відпускає одержувачу питну воду та приймати від нього господарсько-побутові стоки.

За п. 1.4 вказаного договору обсяги поданої одержувачу питної води визначаються за приладами обліку.

У відповідності з п. 2.2 договору одержувач – відповідач у справі узяв на себе зобов’язання оплачувати послуги водопостачання та водовідведення по узгодженим тарифам щомісячно плановими платежами по п’ятиденкам 5, 10, 15, 20, 25, а остаточно не пізніше 30 числа розрахункового місяця. По узгодженню сторін розрахунки за послуги можуть здійснюватися шляхом заліку взаємних вимог.

Проте взяті на себе обов’язки відповідач не виконав, вартість отриманої послуги не оплатив.

Факт заборгованості встановлений рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2007 р. по справі № 17/239 та стягнуто на користь Комунального підприємства „Донецькміськводоканал” заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за березень 2004 року в розмірі 400046 грн. 43 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2007 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства „Донецькміськводоканал” по справі № 17/239 задоволено. Рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2007року у справі №17/239 скасовано частково. З Відкритого акціонерного товариства „Донвуглеводоканал”, м. Донецьк на користь Комунального підприємства „Донецькміськводоканал” стягнуто 16 837,12 грн. інфляційних втрат за період з березня по червень 2004 року, 3% річних у сумі 9 661, 98 грн. за період з 1 березня до 7 липня 2004 року, витрати по оплаті державного мита в сумі 2 550 грн. та витрат по оплаті послуг інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., в іншій частині рішення залишено без змін.

Згідно приписів ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи – є преюдиціальними та не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На момент винесення рішення, за відповідачем значиться неоплачена, за постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2007 р. по справі № 17/239, заборгованість в розмірі 400046,43 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до вказаної статті позивачем висунуто вимогу щодо стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобов’язання індексу інфляції, нарахованого у період з 01.05.2008 р. по 09.09.2008 р. в сумі 5993,69 грн. та 3% річних за період з 01.05.2008 р. по 09.09.2008 р. в сумі 4262,79 грн.

Відповідач у відзиві на позов від 30.10.08р. зауважив, що термін позовної давності зі стягнення заборгованості сплинув, оскільки строк виконання зобов»язань настав 30.03.04року, а 31.03.04р. позивач вже знав про порушення свого права, тому сааме з цієї дати і почався перебіг позовної давності як за загальними, а саме заборгованість на сплату послуг з водопостачання так і додатковими (інфляційна складова та 3 % річних) вимогами.

З огляду на викладене вище, відповідач вважає, що у позивача не має права нараховувати інфляційні та 3% річних на суму боргу, що підтверджується протоколом судового засідання від 04.11.2008 р. та відзивом на позов від 30.10.2008 р., якщо сплинув строк позовної давності.

Крім того, відповідач звернувся до суду з вимогою про застосування загального строку позовної давності., про що зазначено у відзиві від 30.10.08року

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 268 ЦК України передбачені вимоги на які не розповсюджується позовна давність, але вимога, яка заявлена позивачем в цьому переліку не значиться, що надає можливість зробити висновок, щодо застосування загальної позовної давності.

Згідно з ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ст. 254 ЦК України).

Як вбачається з рішення господарського суду Донецької області від 30.07.07 по справі № 17/239 31.03.2004 р. позивач вже знав про порушення свого права.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази переривання або зупинення перебігу позовної давності позивачем не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що трьохрічний строк позовної давності по вимогам, що розглядаються минув 31.03.2007 р.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625, глави 19 ЦК України, ст. 193 ГК України, керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства “Донецькміськводоканал” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Донвуглеводоканал” м. Донецьк про стягнення 3% річних в сумі 4262,79 грн., індексу інфляції в сумі 5993,69 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя