ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 20/56-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М., –головуючого (доповідач у справі),

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши

касаційну скаргу

відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривій Ріг Дніпропетровської області

на постанову

та рішення

від 17.06.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 02.04.2008 р. господарського суду Дніпропетровської області

у справі

№ 20/56-08 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомплектсервіс", м. Кривій ріг Дніпропетровської області

до

відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривій Ріг Дніпропетровської області

про

стягнення 33 333 грн. 94 коп.

в судовому засіданні взяли участь представники:

відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

Водяна О.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2008 року (суддя –Н.В. Пархоменко), що прийнято у справі № 20/56-08, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомплектсервіс" (далі –Позивач, Товариство) до відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі –Відповідач, Комбінат) про стягнення 33 333 грн. 94 коп. задоволений.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судом першої інстанції відкрите акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2008 року та прийняти нове, яким відмовити Товариству в задоволенні позовних вимог про стягнення 33 333 грн. 94 коп.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 року (головуючий суддя –Прудніков В.В., судді: Білецька Л.М., Ясир Л.О.) апеляційну скаргу Комбінату залишено без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2008 року –без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, відкрите акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 року, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2008 року та прийняти нове, яким відмовити Товариству в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 1, 12, 14, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст. 604, 625 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що предмет позовних вимог складають вимоги щодо сплати сум 3% річних та індексу інфляції за період з 09.09.2006 року –04.02.2008 року за непогашення Відповідачем перед Позивачем заборгованості, яка була стягнута за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2003 року у справі № 6/488. Також за рішенням від 17.02.2006 року у справі 14/15 стягнута заборгованість у вигляді сум індексу інфляції та 3 % річних за період з 12.08.2003 року по 01.12.2005 року, обумовлена невиконанням того ж самого основного зобов'язання. Крім цього, суди попередніх інстанцій зазначили, що з 01.02.2005 року здійснювалось провадження у справі № 20/56-08 про банкрутство Комбінату, яке було припинено у зв'язку із затвердженням ухвалою від 16.11.2006 року мирової угоди, яка (угода) була розірвана згідно ухвали від 29.01.2008 року.

Між тим, судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень в порушення положень ГПК України не були взяті до уваги, не проведений правовий аналіз та не надана відповідна оцінка положенням ст. 604 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), на які (положення) посилався та обґрунтовував свої заперечення щодо позову Відповідач.

Так, згідно п. 2 вказаної статті ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).          Укладення визначеної вище мирової угоди, у тому числі щодо вимог Товариства за стягненою згідно рішень судів заборгованістю Комбінату є домовленістю між вказаними особами щодо порядку погашення такої заборгованості, умов, строків тощо, тобто відбулась заміна первісного зобов'язання новим (новація).

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство) мирова угода є цивільно-правовою угодою, щодо якої розповсюджуються умови та порядок (з урахуванням особливостей, встановлених вказаною статтею Закону про банкрутство) щодо порядку та наслідків визнання угоди недійсною та її розірвання.

Згідно п. 3 ст. 563 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Отже, умови та дія мирової угоди, а відповідно і положення ст. 604 ЦК України щодо новації до основного зобов'язання діють до розірвання цієї мирової угоди.

Також слід зазначити, що згідно п. 2 ст. 625 ЦК України сума індексу інфляції та 3 % річних стягується за вимогою кредитора у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто сума індексу інфляції та 3 % річних є додатковим до основного зобов'язання, а згідно п. 4 ст. 604 ЦК України новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Викладені норми діючого цивільного законодавства та норми Закону про банкрутство стосовно встановлених в оскаржуваних судових рішеннях обставин судами попередніх інстанцій не були проаналізовані та застосовані належним чином, у зв'язку з чим щодо встановлених обставин в оскаржуваних судових рішеннях судами надана невірна правова оцінка та зроблені неправомірні висновки.

За таких обставин справи, вимоги заявника касаційної скарги в частині підстав для скасування оскаржуваних судових рішень є обґрунтованими, підлягають задоволенню, оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а справа –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи вищезазначені обставини мають знайти належну оцінку господарського суду. У зв'язку з цим, касаційні вимоги Комбінату щодо прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України, переглядаючи судові рішення попередніх інстанцій, обмежений у правах щодо встановлення та доведення обставин, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, надання переваги одних доказів над іншими, збору нових доказів або додаткової перевірки доказів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.

2.          Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2008 року у справі № 20/56-08 скасувати. Справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич