СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 серпня 2008 року

Справа № 2-30/3078-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

прокурор не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ловягіна Ю.Ю.) від 06.05.2008 р. у справі №2-30/3078-2008А

за позовом           Прокурора міста Феодосії (вул. Войкова, 5,Феодосія,98100)

в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в місті Феодосія Автономної Республіки Крим (вул. Українська, 44,Феодосія,98100)

до           Відкритого акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" (вул. Чкалова, 86,Феодосія,98112)

про стягнення 52496,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Феодосії в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України у м. Феодосія звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Феодосійський механічний завод»про стягнення 52 496,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має заборгованість перед Управлінням у сумі 52 496,86грн., пов’язану з відшкодуванням витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «а»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(Список № 1) у сумі 22 188,44 грн. та на підставі п.п. «б-з»ст. 13 цього Закону (Список № 2) у сумі 30 308, 42 грн.

Постановою Господарського суду АР Крим від 06.05.2008 р. (суддя Ловягіна Ю.Ю.) у справі 2-30/3078 -2008 А позов задоволено.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Феодосійський механічний завод»на користь Управляння Пенсійного фонду України в м. Феодосія 52 496,86 грн. заборгованості з відшкодуванням фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Постанова мотивована тим, що відповідач є платником внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. В порушення вимог ст.17 п.2 п.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»№ 1058 –У1, п. 5(7) Інструкції про порядок нарахування та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України не були перераховані в граничні строки сплати страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування, які нараховуються відповідно до Закону України від 26.06.97 № 400/97-ВР та Закону № 1058-1У.

Не погодившись із постановою суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду та направити справу на новий розгляд. Сторона вказує на те, що спір розглянуто за відсутності відповідача. Позивач не надав суду першої інстанції акт звірки станом на 01.05.08, а до справи наданий акт станом на 29.02.08. Сторона вказує також на те, що на її адресу не направлялось вимогу про сплату боргу , що є наявністю невиконання обов’язків з боку відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, оскільки згідно частині 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає розглядові справі.

Розпорядженням заступника голови суду від 20.08.2008 р. суддів Фенько Т.П. та Прокопаніч Г.К. з поважних причин замінено на суддів Гоголя Ю.М. та Гонтаря В.І.

Перевіривши обставини справи на підставі ст.198 КАС України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає зміні на підставі такого.

Позивачем пред’явлено позов на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 р. № 1788-Х11, а саме відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій.

Суд же стягнув вказану суму як страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування, яки не були перераховані в граничні строки сплати на підставі Закону № 1058-1У від 09.07.2003 р..

Таким чином суд першої інстанції самовільно змінив підстави позову та вирішив спір при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, але не послався на законодавство, яке підлягає застосуванню.

При розгляду справи судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно п.2 Прикінцевих Положень розділу ХУ Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р № 1058-1У Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць , на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 № 1788-Х1 зі змінами та доповненнями визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана стаття, крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з»ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України»від 17.02.2000р. № 1461-111 порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме, норму, що регулювала дане питання у ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у Закон України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, у відповідності до вимог Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»суб’єкти підприємницької діяльності, не залежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об’єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначений у п.п.6.4, п. п 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 зі змінами та доповненнями.

Згідно вказаному Порядку розмір сум на відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій, визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що щомісяця, починаючи з квітня 2007 року Управління Пенсійного фонду України у м. Феодосія направляло до ВАТ «Феодосійський механічний завод»повідомлення про місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Вказані повідомлення були отримані відповідачем, про що вказують повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.11-36).

Таким чином, матеріальні підстави для стягнення спірних сум, визначені законом та доведені позивачем. За таких обставин, оскільки суд першої інстанції вирішив спір правильно але з помилковим застосуванням норм матеріального права, резолютивна частина постанови суду залишається без змін.

Керуючись статтями 195, 198, п.1 ст. 201, ч.2 ст.205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Феодосійський механічний завод» задовольнити частково.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008 у справі № 2-30/3078 -2008 А у мотивувальної частині змінити.

Резолютивну частину постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008 у справі № 2-30/3078 -2008 А залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у місячний термін у порядку, визначеному ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді