ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2008 р.

Справа № 10/39-08-2174

за позовом Закритого акціонерного товариства "Український силікат"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський ливарний завод"

про стягнення 5800,6 грн.

Суддя Смелянець Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: Осадчий С.Г. за довіреністю від 09.01.2008р.

від відповідача: Турчин О.О. за довіреністю від 10.12.2007р. №1296

Суть спору: ЗАТ «Український силікат» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ «Одеський ливарний завод» 5325 грн. основного боргу за продукцію, що поставлена позивачем відповідно до умов укладеного з відповідачем договору №07-01УС/34С від 10.01.2007р. та 643, 60 грн. пені, що нарахована відповідачу за порушення строків оплати поставленої позивачем продукції.

В процесі розгляду справи позивач надав заяву, яка 27.07.2008р. залучена господарським судом до справи, згідно з якою, позивач відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 643,60 грн.

Також в процесі розгляду справи строк вирішення спору по даній справі продовжений господарським судом на один місяць, про що винесено відповідну ухвалу від 28.07.2008р.

Представник відповідача у судове засідання 27.08.2008р. надав витребувані судом документи, а також пояснив, що заборгованість за поставлений позивачем товар в сумі 5325 грн. відповідач визнає, але просить відкласти розгляд справи у зв’язку із наміром сторін укласти мирову угоду з предмету спору у даній справі.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

10.01.2007р. між ЗАТ «Український силікат» (постачальник,позивач) і ТОВ «Одеський ливарний завод» (покупець, відповідач) укладений договір №07-01УС/34С, згідно з яким, позивач зобов’язаний передати у власність відповідача скло рідке натрієве у кількості 230 тон по ціні 666,67 грн. за 1 тону на загальну суму 184000 грн. (надалі товар), а відповідач зобов’язаний прийняти і оплатити товар на умовах договору.

У п.2.2. договору встановлено, що відповідач зобов’язується здійснити оплату кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у наступному порядку: 50 % вартості кожної партії товару оплачується відповідачем на протязі п’яти банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури на оплату, а решта 50% вартості кожної партії товару оплачується відповідачем на протязі п’ятнадцяти банківських днів з моменту приймання даної партії товару (п.2.2.1., п.2.2.2. договору).

Разом з тим, судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач виставив відповідачу рахунок –фактуру від 27.08.2007р. №СВ-0000532 на загальну суму 8265 грн., який відповідач 03.09.2007р. оплатив частково в сумі 2505 грн., а 04.09.2007р. одержав від позивача товар на загальну суму 7830 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000708 та довіреністю відповідача на одержання ТМЦ серії ЯНШ №665499 від 03.09.2007р.

Оскільки залишок боргу в сумі 5325 грн. відповідачем не сплачений, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача цього боргу та пені в сумі 643,60 грн. В процесі розгляду справи позивач надав до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено судом між сторонами у справі укладений договір, за умовами якого позивач зобов’язався здійснити поставку товару відповідачу, а відповідач зобов’язався здійснити оплату поставленого позивачем товару у наступному порядку: 50 % вартості кожної партії товару оплачується відповідачем на протязі п’яти банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури на оплату, а решта 50% вартості кожної партії товару оплачується відповідачем на протязі п’ятнадцяти банківських днів з моменту приймання даної партії товару.

Факт поставки відповідачу товару на загальну суму 7830 грн. підтверджується видатковою накладною №РН-0000708 від 04.09.2007р., яка в силу вимог ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»є первинним обліковим документом господарської діяльності, та довіреністю відповідача на одержання ТМЦ серії ЯНШ №665499 від 03.09.2007р., яка в силу вимог п.3 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. №99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996р. за №293/1318 є бланком суворої звітності.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що за поставлений позивачем товар відповідач розрахувався частково в сумі 2505 грн., а залишок боргу в сумі 5325 грн. відповідачем не сплачений. При цьому доказів оплати цього боргу відповідач до суду не надав, а у судовому засіданні наявність цього боргу визнана представником відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи із встановлених обставин справи, які свідчать про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5325 грн., господарський суд дійшов висновку про їх задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 643,60 грн., то в заяві від 28.07.2008р. позивач відмовився від позовних вимог в цій частині. Вказана заява підписана представником позивача Осадчим С.Г., який діє на підставі довіреності від 09.01.2008р. №16, згідно з якою, останньому надані повноваження щодо відмови від позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на те, що дії позивача щодо відмови від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені не суперечать законодавству, а також не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, господарський суд приймає відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 643,60 грн., а тому провадження у справі в цій частині позовних вимог припиняється господарським судом на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв’язку із наміром сторін укласти мирову угоду відхилено господарським судом, оскільки таке клопотання представник відповідача заявив у судовому засіданні 27.08.2008р., а строк вирішення спору по даній справі, який ухвалою господарського суду від 28.07.2008р. вже був продовжений на один місяць, закінчується 28.08.2008р., а відтак, у відповідача було достатньо часу на укладання мирової угоди.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладається на обидві сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.4 ч.1 ст.80 ст.ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Закритого акціонерного товариства «Український силікат» задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський ливарний завод»(м. Одеса, 21 км Старокиївської дороги, р/р 2811 в філії Південного Головного Регіонального Управління ЗАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, МФО 328704, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Український силікат»(м. Херсон, пров. Янтарний, 2, р/р 0302 в філії «Херсон-Трансбанк»м. Херсон, МФО 352822, ) основний борг в сумі 5325 (п’ять тисяч триста двадцять п’ять) грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 90 (дев’яносто) грн. 99 коп., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 105 (сто п’ять) грн. 27 коп.

3.В частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 643,60 грн. провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 28 серпня 2008 року.

Суддя Смелянець Г.Є.