ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2008 р.

Справа № 14/232

Суддя господарського суду Кіровоградської області Колодій С.Б., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м. Кіровоград

до приватного підприємства “Агропромисловий комплекс “Артем”, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Протопопівка

про визнання недійсним договору

Представники сторін:

від позивача – Расулов Т.Б., довіреність б/н від 14.07.2008р.;

від позивача - Кушніров О.М., довіреність № 2 від 10.01.2007р.;

від відповідача – Савицький С.А., довіреність б/н від 11.03.2008р.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” подано позов про визнання договору про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, з однієї сторони та приватним підприємством агропромисловий комплекс “Артем” з іншої сторони, недійсним з дати його укладення.

Посилаючись на норми частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 181 Господарського кодексу України позивач зазначає, що правочин між юридичними особами має бути підписаний особами, уповноваженими на це установчими документами юридичної особи(головою правління, президентом, директором тощо), довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства і скріплені печатками.

При дослідженні підпису директора ПП АПК “Артем” на договорі про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. та на позовної заяві від 15.01.2007 р., що подавалася ПП АПК “Артем” до господарського суду з вимогою про стягнення з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” боргу за невиконання умов договору про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. позивач встановив різне виконання підписів директором Журавльовим С.В., що вважає порушенням вимог частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України оскільки підписи є не автентичними.

З метою встановлення належності підпису посадової особи Журавльова С.В., що розміщений на оспорюваному договорі позивач просить суд витребувати у відповідача оригінал договору про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. та призначити почеркознавчу експертизу для встановлення автентичності підпису виконаного Журавльовим С.В. на договорі про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. від 20.09.2006 р.

В відзиві на позов відповідач заперечив вимоги, викладені в позовній заяві та зазначив, що договір про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. було підписано заступником директора ПП АПК “Артем” Козловським Володимиром Мироновичем, який діяв від імені підприємства на підставі наказу №2а від 16.02.2006 р. та довіреності від 01.09.2006 р. Таким чином стверджує відповідач договір на виконання робіт від 20.09.2006 р. було підписано заступником директора ПП АПК “Артем” Козловським В.М. в чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, тоді як позовну заяву від 15.01.2007 р. було підписано керівником підприємства Журавльовим С.В., повноваження якого підтверджуються статутними документами.

Відповідач звертає увагу суду, що при розгляді господарським судом Кіровоградської області справи №1545 про стягнення з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” на користь ПП АПК “Артем” боргу за договором про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” приймав участь у даній справі в якості відповідача та не піддавав сумніву договір від 20.09.2006 р.

Посилаючись на статтю 218 Цивільного кодексу України, яка встановлює правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину, позивач зазначає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

20.09.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р.

Відповідно до умов договору позивач замовив, а відповідач власними агрегатами зібрав цукровий буряк на площі 300 га.

В зв'язку з невиконанням умов договору, а саме не повним розрахунком за виконані роботи, ПП АПК “Артем” звернулося до господарського суду про стягнення з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” залишку боргу.

Рішенням господарського суду від 05.09.2007 р., що вступило в законну силу, стягнуто з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” на користь ПП АПК “Артем” стягнуто 165 000,00 грн. боргу, 976,44 грн. інфляційних витрат, 1659,77 державного мита,118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду(іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зі змісту рішення господарського суду від 05.09.2007 р. вбачається, що в процесі розгляду справи №1545 судом встановлено, що між сторонами укладено договір про виконання робіт, ПП АПК “Артем” виконано умови договору, про що представниками сторін підписано акт здачі-прийняття робіт. Акт підписаний представниками сторін, затверджений директорами підприємств і посвідчений печатками. ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” частково розрахувався за виконані ПП АПК “Артем” роботи, а залишок боргу за договором про переведення боргу від 30.07.2007 р. без згоди кредитора перевів на ТОВ “Март 94”. Під час розгляду справи №1545 будь-яких питань щодо недійсності договору про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. не виникало.

Досліджуючи представлені відповідачем документи та відзив на позов судом встановлено, що договір про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. підписано заступником директора ПП АПК “Артем” Козловським Володимиром Мироновичем.

Згідно наказу №2а від 16.02.2006 р. по підприємству директор ПП АПК “Артем” надав Козловському В.М., заступнику директора, право підпису наказів, договорів, бухгалтерських документів з 16.02.2006 р.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно частини 1 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частини 1 статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

За нормою статті 246 довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

За дорученням від 01.09.2006 р. ПП АПК “Артем”, в особі директора Журавльова С.В., уповноважило заступника директора ПП АПК “Артем” Козловського В.М.           представляти інтереси підприємства в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності з правом подавати та отримувати документи, матеріальні цінності та зокрема з правом підпису господарського договору на виконання робіт з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”.

Таким чином, повноваження заступника директора ПП АПК “Артем” Козловського В.М. на підписання договору від 20.09.2006 р. підтверджуються довіреністю від 01.09.2006 р.

Навіть, якщо договір про виконання робіт №2009-06 був вчинений представником підприємства з перевищенням повноважень, він був схвалений ПП АПК “Артем”(стаття 241 ЦК України), про що свідчить встановлений рішенням господарського суду від 05.09.2007 р. по справі №1545 факт виконання ПП АПК “Артем” робіт по збиранню власними агрегатами цукрового буряку та підписання акту здачі – прийняття робіт.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За нормою статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на наведене, господарський суд вважає безпідставними та недоведеними вимоги позивача щодо визнання недійсним договору про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р. з дати його укладення.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про призначення почеркознавчої експертизи для встановлення автентичності підпису виконаного Журавльовим С.В. на договорі про виконання робіт №2009-06 від 20.09.2006 р., оскільки даний договір підписано заступником директора ПП АПК “Артем” Козловським В.М.

Керуючись статтями 203,207,215,238,241 Цивільного кодексу України, статтями 32-34,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя