ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 12/4473

За позовом: Закритого акціонерного товариства „Хмельницьклегпром”, м. Хмельницький

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Хлібороб” с. Шпичинці Держнянського району

про визнання дійсним договір купівлі-продажу № 03/01 від 13.03.2007 року та визнання права власності на майно, що є предметом договору купівлі - продажу № 03/01 від 13.03.2007 року, а саме: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну.

Суддя                     Шпак В.О.

Представники сторін:

позивач Кохан В.О. - за довіреністю № 294 від 14.10.2008р.

відповідач не з'явився

Рішення приймається 02.12.2008року, оскільки в засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 03/01 від 13.03.2007 року. Визнання права власності на майно (товар), що є предметом договору купівлі - продажу № 03/01 від 13.03.2007 року, а саме: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с.Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с.Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с.Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав. Ним в адресу суду направлено листа, в якому повідомив, що постачальник ЗАТ „Хмельницьклегпром” дійсно поставив СТОВ „Агрофірма Хлібороб” продукцію за видатковими накладними:

- № РН-0000469 від 2 квітня 2007 року; 1

- № РН-0000468 від 2 квітня 2007 року;

- № РН-0000474 від 17 квітня 2007 року;

- № РН-0000470 від 17 квітня 2007 року;

- № РН-0000600 від 27 серпня 2007 року;

- № РН-0000601 від 28 серпня 2007 року;

- № РН-0000604 від 28 серпня 2007 року.

І він дійсно отримав продукцію за вказаними видатковими накладними і розрахувався по цих накладних.

Представник Шпичинецької сільської ради, викликаний в судове засідання в порядку ст. 30 Господарського процесуального кодексу України Регеша О.І. пояснила, що будівлі на які просить визнати право власності позивач належали СТОВ „Хлібороб”.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

13 березня 2007 року ЗАТ „Хмельницьклегпром” уклав зі СТОВ „Агрофірмою Хлібороб" договір купівлі - продажу № 01/03 від 13.03.2007 року.

Відповідно до договору купівлі - продажу відповідач зобов'язався передати у власність позивача майно згідно додатку №1 за ціною 115 012грн. 98коп.

В зазначеному Додатку № 1 до договору № 01/03 від 13.03.2007 року вказано сорок шість найменувань об’єктів майна, в тому числі: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с.Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну.

Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що оплата товару здійснюється Покупцем за визначеною п. 1.1 цього Договору ціною шляхом сплати частини ( на суму Договору) боргу Продавця, а саме боргу Продавця по оплаті праці його працівників у сумі 115012,98грн. Виплата даного боргу здійснюється Продавцем по мірі його можливості, але в будь - якому випадку до 31.12.2007р. За згодою сторін виплата може проводитись в натуральні формі.

Відповідно до акту приймання - передачі від 13.03.2007року вартість вищевказаних господарських приміщень склала - 6 350 гри. ( гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну - 1 000 грн., магазин ус. Теперівка Деражнянського р-ну - 1 000 грн., цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну -1 000 грн., будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну - 200 грн., дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну - 150 грн., конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну - 1 000 грн., кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну - 1 000 грн., склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну - 500 грн., склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну - 500 грн.).

Позивач у позовній заяві стверджує, що він провів розрахунок за зазначене майно (Додаток №1) шляхом поставки продукції, що підтверджуються: видатковими накладними № РН - 000468 від 02.04.2007р., № РН-0000469 від 02.04.2007р., № РН-000470 від 17.04.2007р., № РН-000474 від 17.04.2007р., № РН-0000600 від 27.08.2007р., № РН-000601 від 28.08.2007р., № 0000604 від 28.08.2007р. та грошовими коштами відповідно до квитанцій № 113 від 06.04.2007р., № 114 від 24.04.2007р., №145 від 14.09.2007р. Виплата здійснювалась частково в натуральній формі, що не суперечить умовам договору (п. 3.1 Договору).

Після оплати вартості придбаного товару виявилось неможливим проведення нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі —продажу № 01/03 від 13.03.2007 року, оскільки у відповідача не виявилось пакету документів які підтверджують його право власності на продане позивачу нерухоме майно.

Тому, просить суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на придбане ним нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Договір № 01/03 від 13.03.2007року по своїй правовій природі є договором купівлі –продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 658 Кодексу передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.ст.316, 317,319 Кодексу) .

Під час розгляду справи судом було встановлено, що у продавця (Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Хлібороб”) відсутні правовстановлюючі документи, які свідчили про набуття ним у встановленому чинним законодавством права власності на нерухоме майно: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну.

Таким чином, СТОВ „Агрофірма „Хлібороб”, не маючи доказів про наявність у нього права власності на нерухоме майно (доказів про оформлення права власності на вказане майно) не мав права виступати в якості Продавця в договорі купівлі –продажу.

Крім того, позивачем не надано доказів, що продавець (СТОВ „Агрофірма „Хлібороб”) дійсно ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору.

З огляду на викладене, у позові про визнання дійсним договір купівлі-продажу № 03/01 від 13.03.2007року необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 220 Кодексу у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. З ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду доказів правомірного набуття права власності на зазначене майно, у позові про визнання права власності на майно, що є предметом договору купівлі - продажу № 03/01 від 13.03.2007 року, а саме: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну необхідно відмовити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 83- 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

В позові Закритого акціонерного товариства „Хмельницьклегпром”, м. Хмельницький до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Хлібороб” с. Шпичинці Держнянського району про визнання дійсним договір купівлі-продажу № 03/01 від 13.03.2007 року та визнання права власності на майно, що є предметом договору купівлі - продажу № 03/01 від 13.03.2007 року, а саме: гаражі тракторного парку у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, магазин у с. Теперівка Деражнянського р-ну, цех у с. Теперівка Деражнянського р-ну, будинок пасіки у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, дизельна у с. Теперівка Деражнянського р-ну, конюшня у с. Теперівка Деражнянського р-ну, кузня у с. Розсохи Деражнянського р-ну, склад під цемент у с. Шпичинці Деражнянського р-ну, склад на фермі у с. Шпичинці Деражнянського р-ну відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак