ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.08р.

Справа № 27/204-08

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ

про зобов’язання вчинити певні дії

Суддя Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники:

від позивача –Сидоренко О.А. дов. № 25 від 14.04.08р.

від відповідача –Калініна В.В. дов. серія ВКО № 213534; Колісник О.В. дов. № 19/2-8767; Боженко О.Є. дов. від 13.10.08р.

Суть спору:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної форми власності № 12/02-1283-ОД від 01.11.2004р. по збільшенню орендної ставки шляхом укладення додаткової угоди в редакції регіонального відділення.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.07.08р. позовні матеріали справи передані за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          з початку 2008 року відповідач, окрім прийняття від населення платежів за житлово-комунальні послуги, виплачує компенсації вкладникам –фізичним особам, що є підставою для встановлення ставки орендної плати в розмірі 30% від вартості орендованого майна згідно з п.3 Додатку 2 до Методики розрахунку порядку використання плати за оренду державного майна (зі змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1846);

-          відповідно до вимог п.3.6 договору оренди, наведена обставина є підставою для внесення відповідних змін до договору.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

-          в порушення ст.ст. 5, 188 ГК України регіональне відділення не надсилало банку пропозицію щодо змін умов договору;

-          з урахуванням змін, внесених до Методики розрахунку та використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786, між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди, якою розмір орендної ставки змінено з 3% до 5%;

-          після укладення сторонами додаткової угоди вказана Методика, в частині розміру орендної плати за приміщення, де здійснюються платежі за житлово-комунальні послуги, не змінювалась;

-          Методикою не передбачено, що на відповідних площах має здійснюватись приймання платежів за житлово-комунальні послуги і не обмежено право відділення здійснювати інші операції на цій же площі;

-          виплата ВАТ «Державний ощадний банк України»компенсацій вкладникам –фізичним особам проводиться відділенням банку поряд із прийняттям від населення платежів за житлово-комунальні послуги, що залишається основним видом діяльності.

В судовому засіданні 14.10.08р. за згодою представників сторін були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

01.11.2004 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (Орендодавець) та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-1283-ОД.

Згідно з умовами цього договору, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування об’єкт нерухомості –нежитлове приміщення в гуртожитку №1 площею 38,4кв.м., що розташоване по пр. Карла Маркса, 21 у м. Дніпропетровську на першому поверсі шестиповерхового будинку, що знаходиться на балансі Національного гірничого університету. Наведене майно передається в оренду з метою розміщення територіального відокремленого безбалансового відділення № 6719/016 для прийому платежів від населення (п.1).

Розділом 3 цього договору сторони узгодили розмір орендної плати та порядок її сплати відповідно до Методики розрахунку та використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ № 786 (із змінами та доповненнями), що діяла на час укладання цього договору у розмірі 189,44 грн. за листопад 2004р. (що складало 3% від вартості орендованого майна).

Відповідно до п.3.6 договору, розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

27.06.07р. у зв’язку із зміною чинного законодавства сторони уклали додаткову угоду до вищезазначеного договору, відповідно до умов якої, збільшено розмір орендної плати до 407,40 грн. за грудень 2006 року (що складало 5% від вартості орендованого майна).

З початку 2008 року орендар, окрім прийняття від населення платежів за житлово-комунальні послуги, також виплачував компенсації вкладникам –фізичним особам.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову з таких підстав.

Як зазначалось вище, позивач обґрунтовуючи вимоги посилається на те, що відповідач є фінансовою установою і окрім приймання платежів за житлово-комунальні послуги здійснює та виплату компенсацій вкладникам –фізичним особам і наведене виключає можливість застосування орендної ставки в розмірі 5% вартості орендованого майна.

Однак такий висновок є помилковим.

Як встановлено в ході вирішення спору, відповідач використовує приміщення в гуртожитку №1 площею 38,4кв.м. по пр. Карла Маркса, 21 у м. Дніпропетровську під розміщення відділення банку для здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Наведене не заперечується позивачем та підтверджується положенням про філію –Правобережне відділення №6719 ВАТ «Державний ощадний банк України», довідками відповідача від 23.09.2008р. і від 14.10.2008р. №4774.

Згідно пункту 21 Додатку № 2 Методики розрахунку та використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами та доповненнями) орендна ставка за розміщення відділень банків на площі, що використовується для здійснення платежів за житлово-комунальні послуги складає 5% від вартості орендованого майна.

Викладена норма дозволяє зробити висновок про те, що обов’язковою умовою для застосування ставки орендної плати в розмірі 5% від вартості майна є здійснення банківською установою платежів за житлово-комунальні послуги і така умова відповідачем дотримана.

Є необґрунтованим твердження позивача про те, що для застосування ставки в розмірі 5% банківська установа має надавати послуги щодо здійснення лише вказаної категорії платежів.

Викладена норма такого положення не містить, а тому у суду відсутні підстави для застосування п.3 Додатку № 2 зазначеної Методики, згідно з яким, орендна ставка за розміщення фінансових установ, ломбардів, бірж, брокерських, дилерських, маклерських, ріелторських контор (агентств нерухомості), банкоматів складає 30% від вартості орендованого майна.

Безумовно відповідач є фінансовою установою (ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»), однак надання останнім зазначеного виду послуг є підставою для застосування ставки в розмірі 5%.

Таким чином, вимоги регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області щодо зобов’язання укладення додаткової угоди в частині збільшення розміру ставки орендної плати з 5% до 30% не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Відповідачем, поряд з виплатами компенсацій вкладникам –фізичним особам, проводиться прийняття від населення платежів за житлово-комунальні послуги, що залишається основним видом його діяльності.

Викладене свідчить про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя В.О. Татарчук

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності до ст.84 ГПК України – 20.10.2008р.