ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №09/3899а

"04" вересня 2008 р., 12 год. 10 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі – Мирошниченко Б.В.,

за участю представників сторін: позивача –Гаркавенко Н.М. –голова селянського фермерського господарства «Наталі», відповідача –Дорош В.І., Швидка В.П. за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом селянського фермерського господарства «Наталі», с. Кошмак Корсунь-Шевченківського району до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Черкаси про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов про скасування незаконного рішення Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №272 від 21.10.2005 року в частині накладення на СФГ «Наталі»фінансових санкцій, а саме про сплату 11062,00 грн. та штрафу в сумі 5531,00 грн.

Відповідач у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що позивачем безпідставно проведено витрати за рахунок коштів Фонду в розмірі 11062,00 грн., які не прийнято до заліку в рахунок страхових внесків, тому спірне рішення є законним та обґрунтованим. Також послався на те, що 18 травня 2006 року постановою господарського суду Черкаської області у справі №16/467 СФГ «Наталі»відмовлено в позові до Фонду про стягнення 52270,63 грн. належної до відшкодування з відповідача матеріальної допомоги по вагітності та пологах, виплачених позивачем працівнику Свистун О.В. та збитків.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.09.2006 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №16/467 та надходження даної справи до господарського суду Черкаської області. Київським міжобласним апеляційним господарським судом 10.11.2006 року була прийнята постанова у справі №16/467, у зв’язку з чим 03 березня 2007 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.03.2007 року провадження у справі було зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом України справи №16/467 та надходження даної справи до господарського суду Черкаської області. У зв’язку з поверненням до господарського суду Черкаської області матеріалів справи №16/467 з ухвалою Вищого адміністративного суду України, якою залишена без змін постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду, провадження у справі 04 серпня 2008 року було поновлено.

У судовому засіданні:

- представник позивача підтримав позовні вимоги;

- представники відповідача позов визнали, посилаючись на те, що постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі №16/467 сума допомоги, яка була виплачена позивачем працівнику Свистун О.В., визнана законною, а спірне рішення ґрунтувалося лише на незаконності даної виплати.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»18 січня 2001 року №2240-III (далі –Закон №2240) відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд).

01 березня 2004 року позивач уклав трудовий договір №1 з громадянкою Свистун Ольгою Володимирівною, яку прийняв на посаду технолога-овочівника.

У липні 2004 році позивач виплатив з власних коштів працівнику Свистун О.В. 11062,00 грн., у тому числі 9174,12 грн. допомоги по вагітності і пологам, 725,00 грн. допомоги при народженні дитини, 1162,88 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років (станом на 01.10.2005 року).

На звернення до Фонду про повернення виплачених коштів позивач отримав відмову з посиланням на те, що Свистун О.В. не перебувала з позивачем у трудових відносинах і тому останнє не має право на відшкодування витрат.

21 жовтня 2005 року заступник директора виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Пузько Л.М. прийняв рішення №272 (спірне рішення), у якому вказав на виявлені перевіркою порушення позивачем вимог ст.ст. 4, 50 Закону №2240, ст. 1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування»від 11.01.2001 року №2213-ІІІ, застосування штрафу за виявлені порушення порядку витрачання коштів Фонду у розмірі 5531,00 грн., та на підставі пп. 6 п. 1 ст. 28, ст. 30 Закону №2240 вирішив стягнути у вигляді донарахованих внесків, пені, неправомірних витрат на допомоги та інших платежів із СФГ «Наталі»платежі та штрафні (фінансові) санкції в таких розмірах: штраф за порушення порядку витрачання коштів Фонду у розмірі 5531,00 грн.; не прийняті до зарахування витрати у розмірі 11062,00 грн., донараховані внески у розмірі 74,50 грн., на загальну суму 16518,50 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»(Закон №2240).

Відповідно до ст. 38 Закону №2240 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1 - 4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Згідно ст. 40 Закону №2240 (в редакції, що діяла у липні 2004 року) застрахованій особі (одному з батьків дитини, усиновителю чи опікуну) при народженні дитини надається одноразова допомога.

Статтею 42 Закону №2240 (в редакції, що діяла у липні 2004 року) встановлено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Зазначена допомога надається застрахованим особам у формі матеріального забезпечення, яке частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Застрахованою особою, відповідно до ст.2 Закону №2240 (в редакції, що діяла у липні 2004 року) є найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону №2240 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

У відповідності до положень Закону України «Про державну допомогу сім’ям з дітьми»від 21 листопада 1992 року №2811-ХII призначаються: 1) допомога у зв’язку з вагітністю та пологами; 2) одноразова допомога при народженні дитини; 3) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інші види допомоги.

Допомога у зв’язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначається і виплачується за місцем основної роботи (служби) - ст. 5 даного Закону. Допомога надається на підставі довідки лікувального закладу встановленого зразка ( лікарняний лист) - ст. 8 даного Закону.

Отже, громадянка Свистун О.В., як найманий працівник позивача та застрахована особа, повинна була отримувати матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду.

В порушення зазначених норм Закону №2240 відповідач матеріальне забезпечення та соціальні послуги Свистун О.В. не надав, витрати, понесені позивачем на виплату матеріального забезпечення, до відшкодування не прийняв. Однак, при цьому застосував до позивача штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків за порушення порядку витрачання страхових коштів в сумі 5531,00 грн. та вирішив стягнути з позивача не прийняті до зарахування витрати у розмірі 11062,00 грн. і донараховані внески у розмірі 74,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі скорочено - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарським судом Черкаської області розглядалась адміністративна справа №16/467 за позовом Сільськогосподарського фермерського господарства „Наталі” до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 52 270,63 грн., у тому числі матеріальної допомоги по вагітності та пологах Свистун О.В. у сумі 10205,19 грн.; інфляційних у сумі 1 265,44 грн. та збитків у сумі 40 800,00 грн.           Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.11.2006 року, залишеного без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.02.2006 року, позов задоволено частково, стягнуто на користь СФГ «Наталі»матеріальну допомогу в зв’язку із вагітністю та пологами, виплачену найнятому працівнику Свистун О.В. в сумі 10205,19 грн.

У зазначеному судовому рішенні встановлено, що взаємовідносини між роботодавцем (СФГ «Наталі») та працівником (Свистун О.В.) були оформлені відповідно до трудового договору; сплата позивачем страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності також свідчить про те, що Свистун О.В. була застрахованою особою саме на підставі трудових відносин з позивачем; стягнення з відповідача понесених підприємством витрат на виплату працівнику Свистун О.В. коштів по родовій та післяродовій відпустці в сумі 10205,19 грн. є правомірною; відповідно до ст. 31 Закону №2240 Фонд має компенсувати зазначені виплати.

Таким чином, зазначена постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду у адміністративній справі №16/467 має преюдиціальне значення при вирішенні даного спору щодо обставин правомірності витрат позивача на виплату допомоги Свистун О.В., тому відсутній склад правопорушення, за яке до позивача застосований штраф та стягнуті не прийняті до зарахування витрати.

З огляду на викладене, суд вважає спірне рішення протиправним, тому підлягаючим скасуванню.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 21.10.2005 року № 272- 2297/8.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 05 вересня 2008 року.