ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.08                                                                                 Справа № 6/122пн.

Суддя Василенко Т.А.., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "АкваПЛАСТ", м. Кремінна Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково - виробниче підприємство “Нафтохімекологія”, м. Лисичанськ Луганської області

про захист ділової репутації

в присутності представників сторін:

від позивача - Селезньов А.В., дов. № 84 від 20.06.07 ;

від відповідача – не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом про захист ділової репутації, за яким просить суд:

- визнати, що інформація розповсюджена ТОВ НВП «Нафтохімекологія»відносно того, що після з’явлення заводу «АкваПласт»на заводі «Кремінмаш»останній почав зупинятися; завод «АкваПласт»випускає контрафактну продукцію чим, спричиняє збитки офіційному державному виробнику композиції реагентів «Міор»; працівники заводу «АкваПласт»присвоюють грошові кошти відповідача –є недостовірною;

- зобов’язати ТОВ НВП «Нафтохімекологія»м. Лисичанськ спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом направлення на адресу прокурора Кременського району листа наступного складу:

«Повідомляємо, що інформація викладена в заяві ТОВ НВП «Нафтохімекологія»№155 від 06.06.08 відносно того, що діяльність заводу «АкваПласт»з’явилася причиною припинення ЗАТ «Завод «Кремінмаш», а також те, що завод «АкваПласт»випускає контра фактну продукцію тим самим, заподіюючи збитки офіційному державному виробнику композиції реагентів «Міор», а працівники завод присвоюють грошові кошти ТОВ НВП «Нафтохімекологія» є недостовірною».

Представник відповідача в судові засідання двічі не з’явився та відзив на позовну заяву не надав, проте про дату та час їх проведення був повідомлений належним чином. Будь-яких письмових заяв або клопотань від відповідача не надходило, у зв’язку з чим справа розглядається у відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

Від представника позивача надійшло пояснення по справі, яке судом залучено до матеріалів справи.

Також від представника позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача штрафу за невиконання вимог суду.

Згідно ч.5 ст. 83 ГПК України господарський суд має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону. Тобто у даному випадку суду надано право накладати штраф, але у даному випадку судом не вбачається підстав для накладення на відповідача вказаного штрафу, у зв’язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Представником позивача було заявлене ще одне клопотання про віднесення судових витрат, в тому числі і витрат на оплату послуг адвоката на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.07.08 представник позивача був запрошений до прокуратури Кремінського району Луганської області для дачі пояснень з питань діяльності заводу «АкваПласт». Підставою для виклику до прокуратури з’явилася заява за підписом директора відповідача №155 від 06.06.08, в якій у тому числі було вказано, що:

- після з’явлення заводу «АкваПласт»на заводі «Кремінмаш», останній почав зупинятися, також завод був проданий. Позивач випускає контрактаційну продукцію тим самим, заподіює збитки офіційному державному виробнику композиції реагентів «Міор»; працівники заводу «АкваПласт»присвоюють грошові кошти відповідача.

Свої вимоги позивач також обґрунтовує посиланням на ст. 94 ГЦК України, ст. 47 Закону України «Про інформацію».

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст.32 Конституції України кожна особа має право вимагати в судовому порядку спростування недостовірної інформації, що порочить її честь і гідність.

Згідно ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність його ділової репутації.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.06.08 до прокуратури Кремінського району Луганської області надійшов лист №155 від 06.06.08 НВП «Нафтохімекологія», за яким останній, в тому числі, просив розглянути в рамках прокурорської перевірки матеріали продажу майна та будівлі, а також виробничих приміщень Кремінського заводу «Кремінмаш».

Згідно листа прокуратури Кремінського району Луганської області від 02.09.08 №2566-08 по вказаним у зверненні відповідача фактам була проведена прокурорська перевірка, за результатами якої підстав для вжиття заходів прокурорського реагування встановлено не було.

Позивач звернувся до суду із позовом про захист ділової репутації.

Приниженням ділової репутації суб’єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарського діяльності.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, торговельних марок та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг.

Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачі по радіо, телебаченню з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

До відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, що принижують честь, гідність і ділову репутацію громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської гідності.

У даному випадку, відповідач звернувся до органів прокуратури із зверненням про проведення прокурорської перевірки, за відомими йому фактами.

Якщо звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовим особам, а не доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, то такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Водночас наявність у зверненні до правоохоронних органів завідомо неправдивих відомостей тягне відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Тобто у даному випадку, з боку відповідача не було припущено дій що принижують ділову репутацію позивача.

Аналогічна правова позиція міститься і в ухвалі судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.11.03, Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 28.09.90, Постанові ВГСУ від 27.002.07 у справі № 21/144.

З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача, в тому числі і за клопотанням щодо оплати послуг адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання - 05.09.2008.

Суддя Т.А.Василенко

Помічник судді С.А.Кулешова