ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2008                                                                                            Справа № 16/79

за позовом                     приватного підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс”, м. Київ

до відповідача           товариства з обмеженою відповідальністю „Заворнова”, с. Довге, Іршавський район

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет

спору на стороні

відповідача           виробничо-комерційна фірма „Леда’С - Україна”, м. Хуст

про                                розірвання договору оренди обладнання; вилучення та повернення обладнання; стягнення заборгованості в сумі 200500,00 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача – Цебрик Л.В. (дов. від 15.04.08 №1/Д)

від відповідача – не з’явився

від третьої особи - не з’явився

СУТЬ СПОРУ: приватне підприємство „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс”, м. Київ (далі –позивач) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Заворнова”, с. Довге, Іршавський район (далі –відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –виробничо-комерційної фірми „Леда’С - Україна”, м. Хуст (далі –третя особа) з урахуванням зменшення позовних вимог про розірвання договору №14/хоз. оренди обладнання від 01.07.05; вилучення та повернення обладнання (технологічної лінії по виробництву паливних брикетів з тирси), передане згідно акту приймання-передачі обладнання від 01.10.05, за винятком такого обладнання: підгортаючий шнек з приводом для підгортання тирси; ваги призначені для зважування тирсових брикетів; жолоб штамповий до сита із заліза призначений для подачі тирси; механічний прес для пресування тирси з електроприводом та охолоджуючим каналом; стягнення заборгованості в сумі 200500,00 грн. орендної плати.

Позивач просить позов задоволити, мотивуючи тим, що відповідач протягом тривалого терміну не вносив орендну плату та всупереч договору користувався обладнанням, що є порушенням істотної умови договору та є підставою для його розірвання у визначеному законодавством порядку з поверненням відповідачем отриманого майна за таким договором.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими, мотивуючи наступним. Договір №14/хоз. оренди обладнання від 01.07.05 припинив свою дію 01.07.07; орендна плата за вказаним договором погоджена сторонами в розмірі 1500 грн.; додаткова угода №1 до договору №14/хоз. оренди обладнання від 01.07.05 керівництвом товариства не підписувалася; позивач в грудні 2006 року здійснив опечатування переданого згідно договору обладнання, що виключило можливість користування обладнанням; позивач продав об’єкт оренди згідно договору купівлі-продажу №33 від 04.10.07 виробничо-комерційній фірмі „Леда’С –Україна”.

Третя особа з позовними вимогами позивача не погоджується, про що зазначено у письмовому заперечені від 94.07.08. При цьому, стверджує, що у зв’язку із укладенням договору купівлі-продажу обладнання між позивачем та ВКФ „Леда’С –Україна” вимога про розірвання договору оренди та повернення обладнання є нікчемною та незаконною.

За клопотання сторін, на підставі ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) справа розглянута у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України.

Рішення проголошено у відповідності до ч.2 ст.85 ГПК України. Повний текст рішення оформлено у відповідності до ст. 84 ГПК України та підписано 26.09.08.

Заслухавши пояснення представника позивача. Представника відповідача та третьої особи у попередніх засіданнях, розглянувши матеріали справи та додатково подані докази, суд встановив:

01.07.05 між позивачем (орендодавець по договору) і відповідачем (орендар по договору) укладено договір №14/хоз. оренди обладнання від (далі –договір), згідно умов якого позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування майно –технологічну лінію по виробництву паливних брикетів з тирси (п. 1.1.1 п. 1.1.).

На виконання договору між сторони здійснили прийом-передачу майна, про що складено акт приймання-передачі обладнання від 01.10.05. Згідно вказаного акту відповідач отримав в оренду наступне обладнання та комплектуючі: засипний бункер з механічним приводом призначений для подачі тирси (9969,89 грн.); операторська кабіна з електричним пультом управління (8308,24 грн.); ваги призначені для зважування тирсових брикетів (830,82 грн.); сушильний барабан з приводом призначений для просушки тирси (31257,62 грн.); частина сушильного облад. іскрогасна камера з газовідвідною трубою (5610,35 грн.); механічне сито з приводом призначене для просівання тирси (20324,95); котел призначений для просушування тирси (20499,89 грн.); стрічковий транспортер з приводом призначений для подачі тирси (9839,94 грн.); порційний транспортер з приводом призначений для транспортування тирси (8199,96 грн.); підгортаючий шнек з приводом для підгортання тирси (8199,96 грн.); механічний прес для пресування тирси з електроприводом та охолоджуючим каналом (2 шт. 42025 грн.); загруз очний бункер призначений для загрузки тирси (1570,16 грн.); жолоб штамповий до сита із заліза призначений для подачі тирси (2424,52 грн.); розфасовочний металічний стіл призначений для фасування тирси (2 шт. 885,17 грн.); порційний транспортер з приводом та транспортер з мех. приводом (12930,78 грн.); підгортаючий шнек з приводом для підгортання тирси (8081,72 грн.); циклон з приводом призначений для просушки тирси (10991,15 грн.).

Щодо терміну оренди сторони у договорі визначили наступне: термін оренди - 1 рік з моменту прийняття об’єкта, що орендується (п. 3.1.); після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, якщо жодна сторона в термін 30 днів до закінчення даного договору письмово не повідомить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонговується на термін 1 року (п. 3.2.).

Позивач звертався до відповідача з пропозицією від 14.03.08 про розірвання договору №14/хоз. оренди обладнання від 01.07.05. Пропозиція про розірвання договору отримана відповідачем 19.03.08, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №2899647.

Позивач стверджує, що його пропозиція залишена відповідачем без відповіді.

Однак, відповідач надав у матеріали справи лист повідомлення від 05.04.08 № 2, де заперечує пропозицію про розірвання договору. Відповідач посилається на ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, де встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно п.3.1 договору оренди термін оренди складає 1 (один) рік з моменту прийняття об’єкта що орендується. Якщо жодна сторона в термін 30 днів до закінчення договору письмово не повідомить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на термін 1 (одного) року”. Отже, загальний термін договору оренди, як стверджує позивач, визначений до 01.07.07.

Однак, ці доводи суд відхиляє. Згідно із ч.4 ст.284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Висновок відповідача про припинення договору оренди зроблений без врахування вищенаведеного законодавчого положення. Водночас, відповідачем не надано доказів направлення позивачу, у місячний строк після 01.07.07, заяви про припинення договору оренди. Відтак, договір вважається продовженим на такий самий строк.

Позивач наводить підстави дострокового розірвання договору, а саме відповідач протягом тривалого терміну не вносив орендну плату.

Наведені підстави є істотними, оскільки наносять збитки позивачу.

Відповідно до ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, оскільки невиконання відповідачем зобов’язань щодо сплати орендних платежів, протягом значного періоду часу є істотним порушенням умов договору оренди, вимога позивача щодо розірвання договору підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та виробничо-комерційною фірмою „Леда’С - Україна” 04.10.07 укладено договір купівлі-продажу №33, згідно якого позивач передав у власність виробничо-комерційній фірмі „Леда’С - Україна” лінію по виробництву паливних брикетів, яка була предметом спірного договору.

Згідно акту приймання-передачі від 07.11.07 позивач здав, а третя особа прийняла наступне майно: прес механічний з пультом управління (1 шт. 21012,50); бункер накопичу вальний з приводом (1 шт, 9268,01 грн.); шнек подаючий накопичу вального бункера (1 шт., 7705,45 грн.); сушильний барабан з приводом (1 шт.,26079,23 грн.); іскрогасна камера з димоходом (1 шт., 5417,30 грн.); котел водяний для сушіння тирси (2 шт., 17573,70 грн.); транспортер стрічковий для подачі палива в котел (1 шт., 7705,08 грн.) шнек для подачі тирси в сушильний барабан (1 шт. 9885,63 грн.); сито для просіювання тирси (1 шт., 17419,12 грн.); циклон з повітреводами (1 шт., 10171,78 грн.); пристрій для відбору і подачі тирси на транспортер (1 шт., 7601,16 грн.); транспортер стрічковий для подачі тирси на сито (1 шт., 8548,13 грн.); кабіна оператора з пультом управління (1 шт., 7801,16 грн.); фасувальний металічний стіл (2 шт.,1242,13 грн.).

Таким чином, з моменту укладення договору та акту-прийому передачі змінився власник орендованого майна, а саме майно вибуло із володіння і користування орендаря (відповідача).

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов’язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 4.1. договору розмір орендної плати за весь об’єкт, що орендується, у цілому складає 9000,00 грн. за місяць, у тому числі ПДВ. У п. 4.2. договорі вказано, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа кожного місяця.

Між сторонами 02.01.06 укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої з січня 2006 року орендна плата орендованого обладнання склала 7100,00 грн.

Відповідач свої зобов’язання щодо сплати орендної плати за обладнання виконав частково на суму 18200,00 грн., зокрема, 31.10.05 сплатив 4000,00 грн., 22.02.06 – 7100,00 грн. та 29.06.06 –7100,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку. Відповідачем у повному обсязі проведено оплату за жовтень та листопад 2005 року. За грудень місяць 2005 року відповідач сплатив орендну плату частково у сумі 200 грн., несплачена сума становить –8800 грн. Позивач вказує, що станом на 17.04.08 заборгованість відповідача по орендній платі склала 200500 грн.

Наведеним спростовуються доводи відповідача щодо погодження сторонами іншого розміру орендної плати, а саме у сумі 1500 грн. При цьому, у відповідності до ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідач у підтвердження своїх доводів не надав суду належних та допустимих доказів.

Таким чином, у частині вимог про стягнення заборгованості по орендній платі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Фактично відповідач користувався об’єктом оренди з 01.10.05 по 07.11.07. Неоплаченими місяцями є грудень 2005 року в розмірі 8800 грн. та з 01.01.06 по 06.11.07 по 7100 грн. за кожний місяць, всього: 8800 грн. + (22 місяці х 7100 грн.) + (7100 : 30 днів х 6 днів) = 166420 грн.

Отже, на користь позивача слід стягнути з відповідача 166 420 грн. орендної плати.

Також, підлягає частковому задоволенню вимога позивача про повернення йому обладнання, яке виступало предметом договору оренди. Аналіз акту приймання-передачі обладнання від 01.10.05 у частині переліку обладнання, що передавалося в оренду та акту приймання-передачі від 07.11.07 до договору купівлі-продажу 01.07.05 №14/хоз. дає підстави для висновку, що прес механічний з пультом управління у кількості 1 шт. залишився у володінні та користуванні відповідача. У відповідності до ч.1 ст.784 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, у якому була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на наведене, підлягає задоволенню вимога позивача про вилучення та повернення обладнання, а саме: прес механічний з пультом управління 1 шт. вартістю 21012,50 грн., отриманого відповідачем згідно акту приймання-передачі обладнання від 01.10.05.

Згідно з ст. 49 ГПК України із сторін підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 43, 49, 69, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Договір №14/хоз. оренди обладнання від 01.07.05, укладений між приватним підприємством „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс”, м. Київ та товариством з обмеженою відповідальністю „Заворнова”, с. Довге, Іршавський район розірвати.

Вилучити у товариства з обмеженою відповідальністю „Заворнова” (Іршавський район с. Довге, вул. Пушкіна, 26, код 32637341) та повернути приватному підприємству „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс” (м. Київ, вул. Западинська, 5а/57, код 21625626) прес механічний з пультом управління 1 шт. вартістю 21012,50 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Заворнова” (Іршавський район с. Довге, вул. Пушкіна, 26, код 32637341) на користь приватного підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс” (м. Київ, вул. Западинська, 5а/57, код 21625626):

- суму 166420 грн.;

- суму 1749,2 грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 97,94 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Стягнути з приватного підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Мінокс” (м. Київ, вул. Западинська, 5а/57, код 21625626) на користь місцевого бюджету м. Ужгород державне мито у сумі 1809,38 грн.

Видати накази.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов’язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                          О.В. Васьковський