СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2008 р.
Справа  № 19/82

за позовом          Млинівський міжрайонний прокурор  в особі                Демидівська селищна рада

до відповідача   Приватний підприємець ОСОБА_1

про стягнення в сумі 6 261 грн. 00
коп.

Суддя  Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  :
Бондарчук Л.П.

Від відповідача :  ОСОБА_1

Від органу прокуратури:
Квятковський Я.А.

Статті 20, 22, 91, 107 ГПК України
сторонам роз'яснені.

СУТЬ СПОРУ:     Млинівський міжрайонний прокурор звернувся
до господарського суду в інтересах держави в особі Демидівської селищної ради з
позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 6261,00 грн. В обгрунтування
вимог зазначає, що відповідачем не виконується рішення Демидівської селищної
ради від 18.12.2007 року № 324 в частині сплати втрат сільськогосподарського
виробництва при зміні цільового призначення наданої земельної ділянки, чим
завдається шкода інтересам держави в частині формування джерела коштів для
фінансування соціальних, економічних та інших програм. В судовому засіданні
позовні вимоги підтримує в повному розмірі.

Відповідачка проти позову
заперечує, мотивуючи тим, що являється власником земельної ділянки і відповідно
до ст. 90 ЗК України має право споруджувати на ній житлові будинки, виробничі
та інші будівлі і споруди. Також зазначає, що оскільки магазин є об'єктом
соціального забезпечення, втрати сільськогосподарського виробництва не
відшкодовуються. Окрім цього, виходячи з системного тлумачення норм законодавства,
вказує, що якби земельну ділянку вилучили у неї для потреб не пов'язаних з
сільськогосподарським виробництвом, то особа, для потреб якої вилучалася
земельна ділянка, повинна була б відшкодувати зазначені втрати їй. Просить в
позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 являється власником
земельної ділянки у смт. Демидівка розміром 0,03 га, що підтверджується
Державними актами на право власності на земельну ділянку від 25.09.2003 року та
від 08.06.2006 року. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення
особистого селянського господарства.

11 вересня 2007 року підприємець
ОСОБА_1 звернулась до голови Демидівської селищної ради з заявою про зміну
цільового призначення земельної ділянки, яка була надана їй для ведення
особистого селянського господарства на ведення роздрібної торгівлі та
комерційних послуг (експлуатації і обслуговування магазину) по вул. Миру, 82а у
смт. Демидівка Демидівського району Рівненської області площею 0,03 га.

Рішенням Демидівської селищної ради
від 21.09.2007 року № 273 надано згоду на зміну цільового призначення на
земельну ділянку, яка перебуває у власності для ведення особистого селянського
господарства приватного підприємця ОСОБА_1 на ведення підприємницької
діяльності (обслуговування магазину) в смт. Демидівка по вул. Миру, 82 в
розмірі - 0,03 га. Зобов'язано підприємця ОСОБА_1 замовити проект зміни
цільового призначення в землевпорядних органах.

Рішенням Демидівської селищної ради
від 18.12.2007 року № 324 затверджено втрати сільськогосподарського виробництва
в розмірі - 6261 грн. за земельну ділянку площею - 0,03 га, в тому числі: 0,03
га - рілля, яка надається громадянці ОСОБА_1 для ведення роздрібної торгівлі та
комерційних послуг (обслуговування та експлуатації магазину). Затверджено
проект землеустрою щодо зміни цільового призначення та надано ОСОБА_1 земельну
ділянку площею - 0,03 га для ведення роздрібної торгівлі та комерційних послуг
(обслуговування та експлуатації магазину) по вул. Миру в смт. Демидівка за
рахунок земель, які перебувають у власності гр. ОСОБА_1 для ведення особистого
селянського господарства. Зобов'язано ОСОБА_1 в двохмісячний термін сплатити
втрати сільськогосподарського виробництва.

Відповідачем втрати сільськогосподарського
виробництва в розмірі 6261 грн. у визначений термін не сплачено.

За умовами ч.ч. 2, 3 ст. 20
Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають
рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування,
вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають
рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного
призначення.

Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Порядок зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб затверджено
постановою КМУ від 11.04.2002 року № 502.

Відповідно до вказаної постанови
зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться на підставі заяви
(клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради. До заяви мають
додаватися такі документи:

- копія державного акта на право
власності на земельну ділянку;

- для громадянина - власника
земельної ділянки - копія паспорта;

- довідка з районного відділу
земельних ресурсів та з районного відділу архітектури і будівництва про
встановлені обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки та земельні
сервітути;

- обгрунтування необхідності зміни
цільового призначення земельної ділянки.

Після розгляду заяви і доданих
документів відповідна рада приймає рішення про задоволення чи відхилення заяви.

Якщо зміні підлягає цільове
призначення всієї ділянки, то така зміна проводиться шляхом перепогодження
раніше складеного проекту відведення земельної ділянки.

Після отримання позитивного
висновку державної землевпорядної експертизи замовник подає погоджені
(перепогоджені) проектні матеріали до відповідного органу влади для прийняття
рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Рішення відповідної ради про зміну
цільового призначення земельної ділянки є підставою для оформлення громадянину
або юридичній особі державного акта на право власності на земельну ділянку із
зміненим цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
зміна цільового призначення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 здійснена з
дотриманням вимог чинного законодавства, за заявою власника. Оскільки відбулась
зміна цільового призначення земельної ділянки, яка надавалась для ведення
особистого селянського господарства (тобто сільськогосподарського призначення)
на ділянку для ведення підприємницької діяльності (обслуговування магазину та
надання комерційних послуг), відповідно селищна рада затвердила розмір втрат
сільськогосподарського виробництва в розмірі 6261 грн. згідно постанови КМУ
"Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" від
17.11.1997 р. № 1279.

Згідно ч. 2 ст. 207 Земельного
кодексу України вилучення (викуп) сільськогосподарських та лісогосподарських
угідь для потреб, що не пов'язані із сільськогосподарським та лісогосподарським
виробництвом, є умовами відшкодування сільськогосподарських та
лісогосподарських втрат.

Втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Визначені Земельним кодексом
України норми відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського
виробництва спрямовані на забезпечення раціонального використання і охорони
особливо цінних земель сільськогосподарського призначення з метою збереження їх
кількісного та якісного стану. Відшкодування втрат передбачає компенсацію
суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного
характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель
сільськогосподарського призначення та лісового фонду до інших категорій земель.
Відшкодування втрат здійснюється незалежно від того, у якій власності
перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження,
перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі втрачають свою функцію головного
засобу виробництва у сільському і лісовому господарстві та вибувають з обігу,
або ж погіршується їх якість чи встановлюється обмежений режим їх використання
за цільовим призначенням.

За умовами ст. 209 ЗК України
втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені
вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників,
підлягають відшкодуванню і зараховуються на спеціальні рахунки відповідних
місцевих рад. Кошти, які надходять у порядку відшкодування втрат
використовуються виключно на освоєння земель для сільськогосподарських і
лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель
відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою. Використання цих
коштів на інші цілі не допускається.

Зважаючи на вищевикладене,
заперечення відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва не заслуговують на увагу, оскільки не
грунтуються на нормах чинного законодавства. Рішення Демидівської селищної ради
від 18.12.2007 року № 324 відповідачем у встановленому порядку не
оскаржувалось, а відтак є чинним. Передбачені ст. 208 ЗК України підстави
звільнення від відшкодування втрат відповідачем суду не доведені. Доказів
відшкодування втрат не подано.

За наведених обставин позов
підлягає задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат згідно ст. 49
ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідн.код НОМЕР_1) на користь Демидівської селищної ради
(35200, Рівненська область, Демидівський район, смт. Демидівка, вул. Миру, 21),
р/р 0091 в ГУДКУ в Рівненській області, одержувач Демидівська селищна
рада, МФО 833017, код 04386321 - 6261 грн. 00 коп. коштів на відшкодування
втрат сільськогосподарського виробництва.

3. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідн.код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України - 102
грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко О.М.

підписано
"15" жовтня 2008 р.