ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2008 р.
Справа №  8/673

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі
,

за участю представників сторін:

позивача: Суб'єкта підприємницької
діяльностіОСОБА_1 (присутнього в засіданні суду 21.08.2008р.);

від відповідачів:

- виконавчого комітету Хмельницької
міської ради: Кучевської Г.В. -представника за довіреністю №02-15-20 від
09.01.2008р. (присутньої в засіданні суду 21.08.2008р.),

- Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2: не

з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м.Хмельницький

на рішення господарського суду
Хмельницької області

від "19" лютого 2008 р. у
справі № 8/673 (суддя А.Г.Степанюк)

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльностіОСОБА_1, м.Хмельницький

до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, м.Хмельницький

Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м.Хмельницький

про 1. зобов'язання усунути
перешкоди у праві володіння та користування приміщенням кафе у переобладнаному
приміщенні шляхом звільнення вказаного приміщення, що знаходиться за адресою:
м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, 4, кв. 7;

2. визнання права власності на
приміщення кафе, що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул. Гарнізонна, 4,
кв. 7

з перервою в засіданні суду згідно
ст.77 ГПК України з 21.08.2008р. по 04.09.2008р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 19.02.2008р. у справі №8/673 (з
врахуванням ухвал господарського суду Хмельницької області від 29.02.2008р. про
виправлення описок) позов Суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1
(м.Хмельницький) до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2
(м.Хмельницький) та Виконавчого комітету Хмельницької міської ради
(м.Хмельницький) задоволено:

- зобов'язано
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 звільнити приміщення, що
знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул. Гарнізонна, 4, кв.3;

- визнано за
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 право власності на приміщення
кафе, загальною  площею 103,7 м.кв., що
знаходиться за АДРЕСА_1

- стягнуто з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 на користь Суб'єкта підприємницької
діяльностіОСОБА_1 85,00 грн. витрат з державного мита, 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись
з прийнятим рішенням, відповідач (Виконавчий комітет Хмельницької міської ради)
звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В апеляційній
скарзі (а.с.41-43) Виконавчий комітет Хмельницької міської ради посилається на
порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема:

- в
оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на ст.319 ЦК України,
згідно якої власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону, при цьому судом не було враховано приписи ст.331 ЦК України,
за якою, якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, й той факт,
що позивачем не було доведено, що спірне приміщення було прийнято до
експлуатації як кафе, а отже й не доведено, що в позивача виникло право
власності на приміщення кафе площею 103,7 кв.м. по вул.АДРЕСА_1

- посилання
суду першої інстанції на статтю 328 ЦК України, згідно якої право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів,
також не є вірним, поскільки згідно договору купівлі-продажу від 01.10.2004р.
позивач є власником лише квартири АДРЕСА_1, а підстави набуття ним права
власності на приміщення кафе за цією ж адресою судом не досліджувались;

- крім того,
посилаючись на статті 391 та 392 ЦК України, відповідно до яких власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном й може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, місцевий
господарський суд не вказав, в чому саме полягають перешкоди, які чинить
виконавчий комітет Хмельницької міської ради у здійсненні позивачем права
користування та розпорядження майном, а також не зазначив, яким чином виконком
не визнає або оспорює право власності позивача;

- встановивши в
своєму рішенні, що Положення про порядок надання дозволу на тимчасове та
постійне використання приватних, орендованих квартир та окремих кімнат в них
для потреб непромислового характеру в житлових будинках, затверджене рішенням
виконавчого комітету Хмельницької міської ради №277 від 27.08.2003р., порушує
норми чинного законодавства, господарський суд першої інстанції не вказав, які
саме норми законодавства були порушені зазначеним Положенням, а також не
врахував, що вказаним Положенням в м.Хмельницькому регулюються правовідносини
щодо надання дозволів на тимчасове та постійне використання приватних квартир
для потреб непромислового характеру в житлових будинках та порядок прийняття їх
в експлуатацію й що саме на підставі вказаного Положення позивачу було надано
дозвіл на тимчасове використання та реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під кафе із
влаштуванням окремого входу.

Представник  виконавчого комітету Хмельницької міської
ради в засіданнях суду підтримала доводи апеляційної скарги, вважає рішення
суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм чинного
законодавства та неповним з'ясуванням усіх обставин справи, просить його
скасувати та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач (СПД
ОСОБА_1) у відзиві на апеляційну скаргу від 15.08.2008р. (з врахуванням
додаткових пояснень від 28.08.2008р., а.с.69,95) та в засіданні суду
апеляційної інстанції заперечив проти доводів апеляційної скарги й надав
пояснення в обґрунтування своєї позиції, вказавши, що вважає рішення суду
першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, у
відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що:

- належне йому
приміщення квартири АДРЕСА_1 було переобладнано під кафе згідно рішення
виконавчого комітету Хмельницької міської ради №490-б від 28.07.2005р., що
підтверджується технічним висновком ТОВ "Хмельницькархпроект" №63 від
29.11.2007р., й прав власників суміжних квартир позивачем порушено не було, про
що свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3;

- крім того,
відповідач (СПДОСОБА_2 в суді першої інстанції визнав наявність між ним та
позивачем спору щодо знаходження в приміщенні кафе за АДРЕСА_1 належного йому
обладнання й визнав вимоги позивача про звільнення вказаного приміщення;

- судом першої
інстанції при прийнятті оскарженого рішення цілком правомірно застосовано
приписи статей 328, 391 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 4
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач
(СПДОСОБА_2 письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не представив, в
засідання суду не з'явився й про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи
положення Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р.
№02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського
процесуального кодексу України", згідно якого особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі тощо надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній  заяві, судова
колегія вважає, що відповідач (СПДОСОБА_2 є належним чином повідомленим про час
та місце розгляду апеляційної скарги, оскільки ухвали Житомирського
апеляційного господарського суду надсилались йому за адресою, зазначеною в
позовній заяві та вказаною в свідоцтві про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с.28), а саме:АДРЕСА_2.

Крім того,
позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.08.2008р. повідомив, що зв'язувався з
Рябчиковим В.М. в телефонному режимі і останній пояснив, що не зможе бути
присутнім на засіданні за сімейними обставинами.

Зважаючи, що
учасники процесу були належним чином та своєчасно повідомлені про дату час та
місце розгляду апеляційної скарги, а також з огляду на приписи ст.101 ГПК
України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає
за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності відповідача -
СПД ОСОБА_2, оскільки його неявка не перешкоджає перегляду оскаржуваного
судового акта за наявними в матеріалах справи доказами.

В засіданні
суду 21.08.2008р. у відповідності до ст.77 ГПК України було оголошено перерву
до 04.09.2008р.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

28.01.2008р.
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Хмельницької області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2
та Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов'язання усунути
перешкоди у праві володіння та користування приміщенням кафе у переобладнаному
приміщенні квартири АДРЕСА_1 (яку він придбав за договором купівлі-продажу від
01.10.2004р.) шляхом звільнення вказаного приміщення та визнання права
власності на приміщення кафе площею 103,7 кв.м., переобладнаного із
квартириАДРЕСА_1, посилаючись на те, що протягом 2006-2007 років ним було
здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з дотриманням всіх будівельних норм,
санітарних та протипожежних вимог, після чого він мав намір продати
реконструйоване приміщення кафе підприємцю ОСОБА_2, який почав користуватись
ним й на даний час займає вказане приміщення безпідставно та відмовляється його
звільнити, а також з огляду на норми ст.ст.376,392 ЦК України, виходячи,
зокрема, з того, що його право власності оспорюється й не визнається іншою
особою (а.с.2-3).

Як вбачається з
позовної заяви, в переліку додатків до неї (а.с.3) серед інших документів
значаться копія договору купівлі-продажу, витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, проте, останні в матеріали справи ні разом з позовом, ні під
час розгляду справи в суді першої інстанції подані не були.

Але місцевий
господарський суд, зіславшись, зокрема, на договір купівлі-продажу від 01.10.2004р.,
за яким ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею
68,3 кв.м., прийняв рішення щодо об'єкта нерухомості - кафе, переобладнаного з
цієї квартири.

Також рішення
ґрунтувалося й на інших документах (заяві від 19.04.2005р. на ім"я
міського голови м.Хмельницького, актах від 12.01.2005р., №102 від 10.03.2005р.,
архітектурно-планувальному завданні №210, заяві №8716 від 08.12.2004р. власника
суміжної квартири ОСОБА_3).

Проте, названі
документи було представлено позивачем й долучено до матеріалів справи в
апеляційній інстанції за її вимогою.

Незважаючи на
викладені вище обставини, як вже вказувалось в цій постанові, господарський суд
Хмельницької області розглянув справу та рішенням від 19.02.2008р. позов було
задоволено:

- зобов'язано
приватного підприємця ОСОБА_2 звільнити приміщення, що знаходиться заАДРЕСА_1;

- визнано за
приватним підприємцем ОСОБА_1 право власності на приміщення кафе, загальною
площею 103,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул.
Гарнізонна, 4, кв.7;

- стягнуто з
приватного підприємця ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 85,00
грн. витрат з державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу (а.с.33-35).

Крім того,
ухвалами від 29.02.2008р. (а.с.37-38) господарський суд Хмельницької області на
підставі заяви позивача (а.с.36) виправив описки, допущені у тексті та
резолютивній частині рішення від 19.02.2008р., зазначивши номер приміщення,
щодо якого заявлено позов з "м.Хмельницький, вул.Гарнізонна, 4, кв.7"
на "м.Хмельницький, вул.Гарнізонна, 4, кв.3".

Проаналізувавши
наведене, враховуючи, що документи, які стосуються придбання позивачем квартир
№3 та АДРЕСА_1 (договір від 01.10.2004р. (а.с.81), договір №3 від 24.04.2002р.
(а.с.77), адресний перелік квартир, що є додатком №1 до договору про пайову
участь №03/12-2 від 18.12.2003р. (а.с.78), свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 16.04.2004р., витяг про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 16.04.2004р. (а.с.70-71), технічний паспорт на зазначене
приміщення (а.с.82-83), архітектурно-планувальне завдання №210 (а.с.87-90) тощо
були представлені СПД ОСОБА_1 та оцінені судовою колегією лише при перегляді
рішення в апеляційному порядку, а також те, що позивач не уточнював (не змінював)
предмет позову, судова колегія приходить до висновку, що місцевий господарський
суд, приймаючи рішення та виносячи ухвали про виправлення описок, порушив
приписи ст.ст.4-2, 43, 89 ГПК України та вийшов за межі позовних вимог, що, як
наслідок, призвело до неправильного рішення.

Одночасно, суд
апеляційної інстанції, керуючись приписами ст.101 ГПК України, здійснюючи
перегляд справи за наявними в ній і додатково витребуваними доказами, зазначає
й наступне.

24.04.2002р.
між військовою частиною А-3212 (Замовником) та ОСОБА_1 (Забудовником) було
укладено договір №3 про сумісну діяльність (а.с.77), згідно якого сторони
взаємозобов'язались здійснити сумісну діяльність по спорудженню житлового
будинку за адресою: м.Хмельницький, вуд.Гарнізонна, 4 в строк до 01.10.2003р.
при умові належного фінансування будівельних робіт зі сторони Забудовника й
загальна сума договору становить 56312,00 грн.

Згідно п.2
Замовник, зокрема, зобов'язався передати по акту, що є невід'ємною частиною
цього договору, Забудовнику профінансоване ним у вигляді 1-кімнатного
нежитлового приміщення загальною площею 70,39 кв.м. на першому поверсі згідно
проекту після введення будинку в експлуатацію і остаточного розрахунку за
збудоване житло з боку Замовника.

Як вбачається з
адресного переліку квартир, які підлягають передачі від військової частини
А-3212 громадянину ОСОБА_1в АДРЕСА_1, що є додатком №1 до договору про пайову
участь №03/12-2 від 18.12.2003р. (а.с.78), ОСОБА_1було передано квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 68,7 кв.м.

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.04.2004р., виданого
Управлінням житлово-комунального майна Хмельницької міської ради, та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2004р., виданого
Хмельницьким БТІ (а.с.70-71), за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Також ОСОБА_1
було оформлено технічний паспорт на зазначене приміщення (а.с.82-83).

16.02.2005р.
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до міського голови
м.Хмельницького з заявою (а.с.72), в якій просив надати дозвіл на реконструкцію
власної квартири АДРЕСА_1 під кафе із влаштуванням окремого входу, без
виведення із житлового фонду.

Рішенням
виконкому Хмельницької міської ради від 28.07.2005р. №490-Б "Про надання
дозволу на реконструкцію квартир, будинків, споруд, внесення змін в рішення
виконкому та видачу архітектурно-планувального завдання" (а.с.22-24) було,
зокрема, надано приватному підприємцю ОСОБА_1дозвіл на тимчасове використання
та реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під кафе з влаштуванням окремого виходу з
видачею забудовнику архітектурно-планувального завдання на умовах мощення
плиткою тротуару та виконання благоустрою прилеглої території.

На підставі
вказаного рішення СПД ОСОБА_1 було отримано архітектурно-планувальне завдання
на реконструкцію квартири №3 під кафе з влаштуванням окремого виходу (а.с.80)
та здійснено погодження з власниками суміжних квартир, зокрема, з власником
сусідньої  квартири  АДРЕСА_1 ОСОБА_3,  що підтверджується відповідною нотаріально
посвідченою заявою останнього №8716 від 08.12.2004р. (а.с.73).

Слід також
зазначити, що іншим суміжним власником є сам ОСОБА_1 (квартира №7 згідно
договору купівлі-продажу від 01.10.2004р., а.с.81).

Як вбачається з
акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 від 12.01.2005р. (а.с.85),
комісія в складі начальника управління житлово-комунального господарства,  начальника житлового відділу управління
житлово-комунального господарства, головного спеціаліста Хмельницького філіалу
"НДІ проектреконструкція", головного спеціаліста інспекції державного
будівельного контролю управління архітектури та містобудування, начальника
відділу нормативно-технічної роботи управління Міністерства з надзвичайних   ситуацій Хмельницькій області, помічника
санітарного лікаря міської санітарно-епідеміологічної станції, головного
інженера бюро технічної інвентаризації, завідуючого відділом капітального
будівництва, провівши обстеження технічного стану квартириАДРЕСА_1, прийшла до
висновку, що квартира АДРЕСА_1 загальною площею 68,7 кв.м., яка належить
ОСОБА_1, може бути реконструйована під кафе при умові влаштування окремого
входу та без виведення з житлового фонду.

Актом
обстеження на предмет реконструкції квартириАДРЕСА_1 з  влаштуванням окремого виходу №102 від
10.03.2003р. (а.с.75) комісія у складі представників управління архітектури та
містобудування, міської санепідемстанції, загону державної пожежної  охорони №3, підприємства
"Хмельницьк-водоканал", підприємства теплових мереж "Хмельницьктеплокомуненерго",
міського району електромереж, ВАТ "Хмельницькгаз" по
газопостачанню  та газифікації, відділу
торгівлі, ЦТЕ МТЗ ВАТ "Укртелеком" визнала зазначене приміщення
квартири площею 68,7 кв.м. придатним для реконструкції  під
кафе з влаштуванням окремого
виходу.

Такі ж приписи
викладено і у висновку Хмельницької міської СЕС на відведення земельної ділянки
під будівництво №345 від 26.05.2005р. (а.с.86).

Згідно
складеного ТОВ "Хмельницькархпроект" технічного висновку №63 від
29.11.2007р. (а.с.14-18) було встановлено, що наявний технічний стан існуючого
приміщення кафе по вул.АДРЕСА_1, його планувальне вирішення відповідають діючим
нормативним документам та будівельним нормам.

Відповідно до
акту прийняття в експлуатацію об'єктів торгівлі, громадського харчування,
побутового обслуговування, підприємств з виробничою діяльністю, які
розміщуються в тимчасових спорудах, орендованих приміщеннях або при зміні їх
призначення від 21.12.2006р. (а.с.79) комісія органів державного нагляду,
створена рішенням Хмельницького виконкому №353 від 27.05.1999р., встановила, що
заклад громадського харчування - тимчасового використання квартири №3 під кафе
загальною площею 68,9 кв.м. по вул.АДРЕСА_1 готовий до експлуатації.

16.01.2006р.
БТІ м.Хмельницького за замовленням ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт
на приміщення кафе по АДРЕСА_1 з якого вбачається, що його загальна площа
становить вже 103,7 кв.м. (а.с.11-13).

Стаття 1
Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підприємства,
установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписами
статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317
ЦК України зміст права власності становлять права власника володіти,
користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Відповідно до
ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Частини 1 та 2
статті 319 ЦК України визначають, що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд й має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності
є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до
приписів ст.386 цього ж Кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Згідно статті
391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні
ним права користування та розпоряджання своїм майном, тобто звернутись до суду
з негаторним позовом.

Відповідно до
ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, за
змістом вказаних статей позивачем у позові про визнання права власності та
усунення перешкод в користуванні майном є власник індивідуально-визначеного
майна, право якого оспорюється або не визнається іншою особою, з якою власник
не перебуває у зобов'язальних відносинах, та якому чиняться перешкоди в
здійсненні ним свого права на користування та розпорядження майном, а
відповідачем у такій справі є особа, яка оспорює право власності на майно, або
особа, яка хоч і не оспорює права власності на майно, але і не визнає його й
своїми протиправними діями перешкоджає позивачу користуватись та розпоряджатись
належним їм майном.

Відповідно до
статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак,
позивачем не було надано суду доказів порушення відповідачами - Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 та Виконавчим комітетом Хмельницької міської
ради його прав як власника майна, оскільки, як вже вказувалось в цій постанові:

- реконструкція
під кафе здійснювалась за дозволом органу місцевого самоврядування щодо
квартири №3 (без виведення її із житлового фонду за заявою підприємця ОСОБА_1),
яка має загальну площу 68,7 кв.м. за технічним паспортом тощо;

- згідно акту
прийняття в експлуатацію від 21.12.2006р. реконструйована під заклад
громадського харчування (кафе) квартира №3 площею 68,9 кв.м. є такою, що готова
до експлуатації;

- будь-яких
документів, які б стосувалися дозволів на добудову, відведення земельної
ділянки, прийняття в експлуатацію, виведення із житлового фонду тощо
реконструйованої під кафе квартири й вже площею 103,7 кв.м. позивач суду не
надав, як і не представив доказів щодо його будь-яких звернень із зазначених
питань до органу місцевого самоврядування;

- не підтвердив
позивач будь-якими доказами й своїх тверджень щодо перебування в приміщенні
підприємця ОСОБА_2 та чинення к ним, так і виконкомом Хмельницької міської ради
перешкод в користуванні кафе, до того ж, реконструйованого з квартири №7 (а не
№3).

За наведеного,
суд критично відноситься до посилань СПД ОСОБА_1 в позовній заяві на норми як
ст.392, так і ст.376 ЦК України.

Враховуючи
вищевикладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльностіОСОБА_1, заявлені до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо
зобов'язання усунути перешкоди у праві володіння та користування приміщенням
кафе у переобладнаному приміщенні шляхом звільнення вказаного приміщення, що
знаходиться за АДРЕСА_17 та визнання права власності на приміщення кафе, що
знаходиться за АДРЕСА_1, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не
підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не є такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того,
судова колегія відзначає також, що судом першої інстанції порушено норми
процесуального права, зокрема, приписи статті 58 ГПК України.

Відповідно до
ч.1 ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Проте, судова
колегія вважає, що визначені позивачем в позовній заяві (а.с.2-3) вимоги про
зобов'язання усунути перешкоди у праві володіння та користування приміщенням
кафе у переобладнаному приміщенні квартири АДРЕСА_1 шляхом звільнення вказаного
приміщення та визнання права власності на приміщення кафе площею 103,7 кв.м.,
переобладнаного із квартириАДРЕСА_1, не пов'язані між собою підставою
виникнення, а мають лише спільний об'єкт - приміщення переобладнаної під кафе
квартири АДРЕСА_1, крім того, як вже зазначалось в цій постанові, позивачем не
надано доказів в підтвердження порушення свого охоронюваного законом права або
інтересу, що також унеможливлює встановлення судовою колегією правомірності
об'єднання вищевказаних позовних вимог.

А тому,
місцевий господарський суд ще на стадії вирішення питання про порушення
провадження повинен був повернути позовну заяву без розгляду на підставі п.5
ч.1 ст.63 ГПК України.

З огляду на
викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду
Хмельницької області від 19.02.2008р. у справі №8/673 слід скасувати та
прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну
скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради (м.Хмельницький)
задовольнити.

2. Рішення
господарського суду  Хмельницької області
від 19 лютого 2008 року у справі №8/673 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (29000,
м.Хмельницький, вул.Гагаріна, 3, код 04060772) 42,50 грн. витрат з державного
мита за подання апеляційної скарги.

4. Видачу
наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Хмельницької
області.

5. Справу
№8/673 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий
суддя:

судді:

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3,4 - відповідачам,

5 - в наряд