ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.10.08                                                                                           Справа № 3/150-2729

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Гунька О.,

з участю представників:

від позивача – з”явився,

від відповідача 1,2– не з”явився, 2 – з»явився,

розглянув апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м.Тернопіль

на рішення господарського суду Тернопільської області від 07.08.08 року, суддя Турецький І.М., у справі №3/150-2729

за позовом: Дікальчука Богдана Івановича, м.Тернопіль

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне Життя», м.Тернопіль

до відповідача 2: відділу державних реєстраторів Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

до відповідача 3: регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м.Тернопіль

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства від 23.03.2006 року, оформленого протоколом №1, від 26.06.2006 року, оформленого протоколом №2 та від 10.07.2006 року, оформленого протоколом №3, а також скасування державної реєстрації товариства,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 07.08.08 року частково задоволено позов Дікальчука Богдана Івановича в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне Життя», оформлене протоколом №2 від 26 червня 2006 року, про створення вказаного товариства та скасовано його державну реєстрацію від 17.07.206 року номер запису 0002499.

Рішення суду мотивоване тим, що на час прийняття рішення зборами засновників ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»про внесення змін до статуту редакції газети «Вільне життя»та затвердження частки учасників у статутному фонді ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»РВ ФДМ України по Тернопільській області останнє не було власником приміщень, які внесло в якості вкладу учасника в статутний фонд товариства, а тому вказане рішення, оформлене протоколом №2 від 26 червня 2006 року, та відповідно державну реєстрацію статуту товариства з внесенням цих змін визнано недійсними.

В частині позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне Життя», оформлених протоколами №1 від 23 березня 2006 року та №3 від 10 липня 2006 року в позові відмовлено з підстав того, що вказані рішення не стосуються створення ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя», а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

В апеляційній скарзі відповідач 3 просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що на час створення ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»спірні приміщення не були та не могли перебувати у статутному фонді ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», оскільки перебували на балансі редакції газети «Вільне Життя», що підтверджується листом Державного комітету Української РСР по пресі від 26.12.1991 року за №2а-412 «Про порядок виходу редакції періодичних видань із складу газетно-журнальних видавництв», актом передачі службових приміщень станом на 30.05.1992 року, а також довідкою ТОВ «Аудиторська фірма «Консул»про вартість приміщення редакції газети «Вільне життя»від 22.03.2001 року за №6 та аудиторським висновком від 23.10.2001 року. При цьому, скаржник також наводить аргументи безпідставної передачі спірних приміщень ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», оскільки останнім не дотримано процедури передачі державного майна.

Скаржник вважає, що позивачем не доведено, а судом зроблено безпідставний висновок при відсутності належних доказів щодо знаходження спірного майна на праві власності у ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», оскільки єдиним належним доказом може бути висновок експертизи, який в спірному випадку відсутній.

Скаржник також покликається на те, що місцевим судом безпідставно визнано встановленим та прийнято до уваги в якості доказів на підставі ч.2 ст.35 ГПК України факт у справі №1/91-5005, оскільки в спірному випадку відсутні ознаки преюдиціальності.

В доповненнях до апеляційної скарги скаржник просить суд звернути увагу при прийнятті рішення на те, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року по справі №1/91-5005 оскаржена в касаційному порядку, в зв»язку з чим ухвалою Вищого господарського суду України від 19.09.2008 року зупинено виконання рішення у даній справі до закінчення перегляду в порядку касації.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що факт належності спірних приміщень на праві власності ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч»підтверджується наявними в матеріалах справи документами, які в судовому порядку визнані недійсними не були і доказів про наявність звернень РВ ФДМ по Тернопільській області до суду про визнання таких недійсними не подано, що свідчить про відсутність доказів внесення РВ ФДМ по Тернопільській області визначеного статутом вкладу до статутного фонду товариства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Верховної ради України від 10.10.1991 року №1644-ХІІ та на виконання постанови КМ України №341 від 27.11.1991 року «Про передачу колишніх партійних видавництв у відання Державного комітету України по пресі»у відання державного комітету України по пресі увійшло ВПК «Збруч»м.Тернопіль разом з основними виробничими фондами, оборотними коштами та іншим майном (п.1 постанови).

П.4 вказаної постанови передбачено, що редакції періодичних видань, які входили до складу колишніх партійних видавництв, надалі здійснюватимуть свою діяльність на підставі угод, укладених з виданнями відповідно до вимог діючого законодавства.

На підставі листа Державного комітету Української РСР по пресі №2а-412 від 26.12.1991 року «Про порядок виходу редакції періодичних видань із складу газетно-журнальних видавництв»ВПК «Збруч»передало на баланс редакції газети «Вільне Життя»службові приміщення загальною площею 761,79 кв.м., що підтверджується актом передачі службових приміщень станом на 30.05.1992 року. Разом з тим, форма власності цих приміщень залишалася державною.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень представників сторін, з метою приватизації вказаних приміщень учасниками редакції газети «Вільне Життя»в кількості 19 осіб та РВ ФДМ України по Тернопільській області вирішено створити ТзОВ «Редакція газети «Вільне Життя».

Зокрема, зборами засновників редакції газети «Вільне життя»прийнято рішення, оформлене протоколом №1 від 23 березня 2006 року, про реорганізацію редакції газети «Вільне життя»у ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»(п.1) та створено комісію з проведення реорганізації (а.с.40-41, т.1).

Загальними зборами засновників (учасників) редакції газети «Вільне життя»прийнято рішення, оформлене протоколом №2 від 26 червня 2006 року, про внесення змін до статуту редакції газети «Вільне життя»та затверджено частки учасників у статутному фонді ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»(а.с.43-44, т.1).

Загальними зборами засновників (учасників) редакції газети «Вільне життя»прийнято рішення, оформлене протоколом №3 від 10 липня 2006 року, про затвердження передавального акту на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи –редакції газети «Вільне життя»в результаті її перетворення на ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»(а.с.45, т.1).

Вказані рішення ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»є предметом оскарження в даній справі.

Відповідно до ст.115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до ст.117 вказаного кодексу учасники господарського товариства зобов'язані, зокрема, додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів та виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом.

Відповідно до ст.144 ЦК України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників. Відповідно до статутного капіталу визначається мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів. Розмір статутного капіталу товариства не може бути меншим розміру, встановленого законом.

Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

До моменту державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю його учасники повинні сплатити не менше ніж п'ятдесят відсотків суми своїх вкладів. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства.

Судом встановлено, що згідно п.1.2 статуту ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»його засновниками стали учасниками редакції газети «Вільне Життя» в кількості 19 осіб та РВ ФДМ України по Тернопільській області, а згідно п.6.4, п.6.5 статуту - статутний фонд товариства створено у розмірі 1396380 грн., а розмір часток кожного учасника розподілено у відсотковому відношенні, зокрема, кожний з фізичних осіб володіє часткою у розмірі 0,073%, а РВ ФДМУ по Тернопільській області –в розмірі 98,54 %.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами в судовому засіданні, вартість вкладу РВ ФДМ України по Тернопільській області до статутного фонду товариства оцінювалася вартістю переданого на баланс редакції газети «Вільне Життя»згідно листа №2а-412 від 26.12.1991 року нерухомого майна загальною площею 761,79 кв.м., яке перебувало у державній власності. Тобто, створенню товариства передувала передприватизаційна підготовка, під час якої проводилася оцінка вказаного майна для визначення вартості внесків засновників до статутного фонду, яку проводило ОКП «Експерт». Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи листами №02-10/852 від 24.02.2006 року, №02-6/3803 від 21.09.2006 року та №02-6/4769 від 01.12.2006 року.

Разом з тим, спірні приміщення разом з основною будівлею редакційного корпусу по вул.Живова,11 в м.Тернополі входять до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч»і перебувають у його власності з 26.09.2007 року відповідно до витягу з реєстру БТІ м.Тернополя від 19.10.2007 року за №16348780. Підставою виникнення права власності є наказ від 30.11.2001 року за №299 Державного комітету інформаційної політики, телебачення та радіомовлення України та додаток до нього –акт від 30.11.2001 року про передачу нерухомого майна у власність цього товариства.

Даний факт також підтверджується рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.05.2008 року у справі №1/91-5005, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року, яким задоволено позовні вимоги ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч»та зобов»язано ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»звільнити спірні приміщення (а.с.28-39, т.1).

Відповідно до ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, а тому вищезазначені факти доведенню не підлягають.

Наведене свідчить про те, що на час прийняття засновницькими зборами ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя» рішення про внесення змін до статуту редакції газети «Вільне життя»та затвердження частки учасників у статутному фонді ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»РВ ФДМ України по Тернопільській області не було власником приміщень, які внесло в якості вкладу учасника в статутний фонд товариства, а тому не могло їх вносити в якості вкладу учасника в статутний фонд товариства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим товариством.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути, зокрема: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; акціонер (учасник) товариства був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах; рішення загальних зборів порушує права чи законні інтереси акціонера (учасника) товариства.

Скаржником не доведено наявність у нього права власності на майно, яке передано ним до статутного фонду товариства, що свідчить про порушення вимог ст.4 Закону України "Про власність", ст.316 ЦК України, ч.1 ст.135 ГК України, та не доведено факту передачі спірного майна товариству, що свідчить про порушення вимог ст.ст.115,117,144 ЦК України.

З наведеного рішення загальних зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне Життя», оформлене протоколом №2 від 26 червня 2006 року, про внесення змін до статуту редакції газети «Вільне життя»та затверджено частки учасників у статутному фонді ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»порушує права та охоронювані законом інтереси позивача як учасника даного товариства, а тому підставно визнано місцевим судом недійсним.

З наведених підстав місцевим судом також правильно задоволено і позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя»від 17.07.206 року номер запису 0002499.

Покликання скаржника на безпідставність передачі спірних приміщень ВАТ «Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», оскільки останнім не дотримано процедури передачі державного майна, судом до уваги не приймається та не може бути предметом дослідження в даній справі, оскільки даний факт вже встановлено судовими рішеннями по справі №1/91-5005 господарського суду Тернопільської області.

Місцевим судом також підставно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне Життя», оформлених протоколами №1 від 23 березня 2006 року та №3 від 10 липня 2006 року, оскільки вказані рішення не стосуються створення ТзОВ «Редакція газети «Вільне життя», а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Тернопільської області від 07.08.08 року в справі за номером 3/150-2729 залишити без змін, а апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

Р.І.Марко