ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2008 р.

Справа  № 20/208-08-4194

За позовом:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача:
Товариство з обмеженою відповідальністю „Ніка-Сан”;

про
розірвання договору підряду та визнання права власності

Суддя
Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2,
діюча за дов. від 1.10.2008р.

від відповідача: не
з'явилися

СУТЬ СПОРУ:
Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Одеської
області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви,
просить розірвати договір підряду від 28.07.2008року, укладений між Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Ніка-Сан”, та визнати за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 право власності
на нежитлове приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 86,
загальною площею 1027 кв.м.

У судовому засіданні 5.11.2008р.
представник позивача уточнив позовні вимоги в частині визнання за ним права
власності, пояснивши, що після звернення позивача до суду КП «ОМБТІ та
РОН»виготовлено новий технічний паспорт від 27.10.2008р., відповідно до якого
після проведення ремонтних робіт площа приміщення збільшилася за рахунок
знесення перегородок, з урахуванням чого позивач просить: визнати за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1, право власності
на нежитлове приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 86,
загальною площею 1027 кв.м., що складається з
приміщення, позначеного літ „А”: 1-основне 173,5 кв.м., 2-
підсобне 8,7 кв.м., 3- основне 15,2 кв.м., 4- основне63,4 кв.м., 5-основне
114,3 кв.м, 6-основне 77,7 кв.м., 7- підсобне 10,8 кв.м., 8-основне 114,3
кв.м., 9-основне 26,6 кв.м., 10- підсобне 0,5 кв.м., 11- підсобне 2,2 кв.м.,
12- основне 10,5 кв.м., 13-основне 18,9 кв.м., 14-основне 133,8 кв.м.,
15-основне 57,8 кв.м., 16- підсобне 2,0 кв.м., 17-основне 133,5 кв.м., 18-
підсобне 2,2 кв.м., 19- підсобне 2,7 кв.м. (разом по літ „А” 968,6 кв.м), та
будівлі, позначеній в технічній документації літ. „Б”, що складається з
приміщень: 1-основне 58,4 кв.м.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позов не надав, про причини відсутності не повідомив. Про
час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать
наявні у справі поштові повідомлення про вручення судових ухвал. З урахуванням
викладеного, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до
ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.175 ГК України
майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають
між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право
вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.193 ГК України, яка
цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи,
28.07.2008р. між позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та
відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Ніка-Сан” (Підрядник)
було укладено договір підряду, згідно якого Замовник доручив, а Підрядник
зобов'язався на власний ризик відповідно до умов договору виконати роботу з
ремонту та реконструкції нежитлового приміщення №501, яке розташоване за
адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, буд. 86, загальною площею 942,8
кв.м.

Умовами договору (п.2.5)
передбачено, що підрядник приступає до виконання ремонтних робіт протягом 2-х
днів після затвердження замовником проектно-кошторисної документації. При чому
Підрядник повинен підготувати зазначену технічну документацію у місячний строк
(п.3.2 договору від 28.07.2008р.), тобто до 28.08.2008р.

Між тим, в порушення умов
укладеного договору, підрядник ТОВ «Ніка-Сан»станом на 29.09.2008р., тобто
після спливу 2-х місячного строку, замість місячного, встановленого договором
від 28.07.2008р., проектно-кошторисну документацію не виготовив та на
затвердження замовнику не подав, що зумовило самостійне виконання робіт
позивачем та звернення до суду із відповідним позовом.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (належне виконання).

На підставі ст. 320 ГК України, у
разі, якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує
роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим,
замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Зазначене також передбачено і
ст.849 ЦК України, за якою, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або
виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим,
замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Згідно до ст. 651 ЦК України:
договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідачем
належним чином не доведено факт початку або здійснення робіт за договором від
28.07.2008р., а, навпаки, ремонт та реконструкція приміщення була проведена
позивачем власними силами (господарським способом), суд, з урахуванням вимог
ст.320 ГК України та ст.849 ЦК України, доходить висновку про обґрунтованість
позовних вимог щодо розірвання договору.

Щодо вимог про визнання права
власності на нежитлове приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул. Героїв
Сталінграду, 86, загальною площею 1027 кв.м., суд зазначає наступне.

Відповідно з п. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до п. 1 ст. 134 Господарського
кодексу України суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність
на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими
суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, у тому
числі має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві
власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або
на основі інших форм правового режиму майна.

Як свідчать надані позивачем
документи, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 04.02.2002р.,
позивач займається підприємницькою діяльністю та є платником єдиного податку
(свідоцтво про сплату єдиного податку видане 01.01.2008р. ДПІ Київського
району) за видом діяльності за КВЕД 70.20 -здавання в оренду власного
нерухомого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач є власником нежитлового приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул.
Героїв Сталінграду, 86, на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2008
року, засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
Колодяжною А.В., відповідно до якого позивачем було придбано у власність нежиле
приміщення №501, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, буд.
86, загальною площею 942,8 кв.м.

На підставі укладеного договору
23.07.2008р. КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
об'єктів нерухомості” було зареєстроване право приватної власності на вказане
нежиле приміщення за мною, про що зроблено відповідний запис №561 в книзі
79неж-59 та надано відповідний витяг

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 319
Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які
не суперечать закону, в тому числі здійснювати ремонт та зміни у належному йому
на праві власності приміщенні.

Враховуючи, що площа спірного
приміщення збільшилася незначно, в результаті зносу перегородок, тобто
внаслідок правомірних дій власника, суд вважає вимоги позивача про визнання за
ним права власності на нежитлове приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул.
Героїв Сталінграду, 86, загальною площею 1027 кв.м., законними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи, відповідно до
ст.ст.44,49 ГПК України, питання розподілу судових витрат, суд зазначає
наступне. Згідно до ст.46 ГПК України, державне мито сплачується чи стягується
в доход бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. З
урахуванням того, що спір про визнання права власності є майновим спором, суд
вважає за необхідне стягнути з позивача в доход бюджету 1% від вартості майна,
тобто 5514 грн., роз'яснивши йому право в подальшому звернутися до відповідача
з вимогами про відшкодування зазначеної суми за приписами ст.49 ГПК України.

Приймаючи до уваги, що позивачем не
заявлені вимоги про відшкодування державного мита та ІТЗ судового процесу, у
суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд
зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для
вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов
задовольнити.

2.          Розірвати
договір підряду від 28.07.2008р., укладений між позивачем - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю „Ніка-Сан”.

3.          Визнати за
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) право власності
на нежитлове приміщення №501 за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 86,
загальною площею 1027 кв.м., що складається з  приміщення, позначеного літ „А”:
1-основне 173,5 кв.м., 2- підсобне 8,7 кв.м., 3- основне 15,2 кв.м., 4-
основне63,4 кв.м., 5-основне 114,3 кв.м, 6-основне 77,7 кв.м., 7- підсобне 10,8
кв.м., 8-основне 114,3 кв.м., 9-основне 26,6 кв.м., 10- підсобне 0,5 кв.м., 11-
підсобне 2,2 кв.м., 12- основне 10,5 кв.м., 13-основне 18,9 кв.м., 14-основне
133,8 кв.м., 15-основне 57,8 кв.м., 16- підсобне 2,0 кв.м., 17-основне 133,5
кв.м., 18- підсобне 2,2 кв.м., 19- підсобне 2,7 кв.м. (разом по літ „А” 968,6
кв.м), та будівлі, позначеній в технічній документації літ. „Б”, що
складається з приміщень: 1-основне 58,4 кв.м.

4.          Стягнути з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) на користь
Державного бюджету України на п/р 0008, одержувач ГУДКУ у Одеській
області, банк одержувача ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, , КБК 22090200 -держмито в сумі 5 514 /п'ять тисяч п'ятсот чотирнадцять
/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили
в порядку ст. 85 ГПК України.

Зазначене рішення є підставою для
реєстрації КП "ОМБТІ та РОН" права власності за  фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, (АДРЕСА_1,
ід. код НОМЕР_1) право власності на нежитлове приміщення №501 загальною площею
1027 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Героїв
Сталінграду, 86.

Суддя
Щавинська Ю.М.