ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

03 вересня 2008
р.           Справа 11/62-08

за позовом   суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1

м. Вінниця

до                  товариства з обмеженою
відповідальністю «Краса Поділля», с. Пултівці

Вінницького району

про               стягнення 27 082 грн. 79 коп..

Суддя      В. Матвійчук

при секретарі судового
засідання Т. Солоненко, за участю представників:

позивач              - ОСОБА_1

відповідач          -
не з'явився;

інші                     - ОСОБА_2

СУТЬ
СПОРУ:

Заявлено
позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Краса
Поділля»заборгованості за договором
купівлі-продажу № ДП-0008/07 від 28.04.2007р. в загальному розмірі 27
082 грн. 79 коп., з яких: 11320,88грн. -основний борг, 15258,15 грн.  -пеня, 305,66 грн. -  збитки від інфляції та 198,10 грн. -3% річні.

Позов мотивовано тим, що 28.04.2008р.
між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Краса Поділля» укладено договір купівлі-продажу, відповідно
до якого позивач зобов'язався продати, а відповідач відповідно прийняти та
оплатити товар на протязі 20 банківських днів з моменту його фактичної
передачі. Свої зобов'язання за договором позивач виконав  поставивши відповідачу товар відповідно до
накладних, проте відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково.

Відповідач вимоги суду викладені в
ухвалах  від 16.05.2008р., 03.06.2008р.,
17.06.2008р. та 14.07.2008р.    щодо
надання відзиву на позов, доказів виконання договору, установчих документів,  довідки ЄДРПОУ  не виконав, явки уповноваженого представника
в судові засідання не забезпечив. Про час, дату та місце  розгляду справи відповідач повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових відправлень № 68346, № 1302889, №
19060.

Таким чином суд вважає, що вжив всі
залежні від нього заходи для реалізації відповідачем права судового захисту
своїх прав та інтересів. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника відповідача за
наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
позивача, оцінивши наявні докази, судом
встановлено наступне.

28.04.2008р.
між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1  (позивач) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Краса Поділля»(відповідач)
укладено договір купівлі-продажу,
згідно якого позивач зобов'язується
продати, а відповідач відповідно прийняти та оплатити товар на умовах
цього договору.

На виконання умов
договору позивач згідно накладних № № РН-0000140 від 28.04.2007р., РН-0000162
від 08.05.2007р., РН-0000207 від 09.07.2007р., РН-0000268 від 24.07.2007р., РН-
0000303 від 07.08.2007р., РН-0000307 від 10.08.2007р. поставив відповідачу
товар (атохімія, авто масла, автокосметика) на загальну суму 12760,88грн..

Відповідач
згідно довіреностей серії НОМЕР_1 від 28.04.2007р., серії НОМЕР_2від
09.07.2007р., серії НОМЕР_3 від 07.08.2007р., серії НОМЕР_4 від 24.07.2007р.
отримав вказаний  товар та відповідно до
п. 2.3 цього договору зобов'язався на протязі 20-ти  банківських днів оплатити його вартість.

Як
свідчать матеріали справи, а саме виписка банку (а.с. 31),  відповідачем оплачено товар лише частково в
розмірі 1440 грн. , в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 11
320,88 грн..

25.03.2008р.
позивач звернувся до відповідача  з
претензією за № 002,   в якій просив в
семиденний термін з дня її отримання перерахувати  на розрахунковий рахунок позивача борг за
договором, проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

У
відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником
відносин,  один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно
до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Отже,
позовні вимоги позивача про стягнення основної
суми  заборгованості в розмірі 11
320,88 грн.  підлягають задоволенню.

Згідно
ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем
правомірно нараховані  3% річних в
розмірі 198,10 грн.  та збитки від інфляції
в сумі 305,66 грн.  відповідно до вимог
закону.

Пунктом
2.3 договору визначена процентна ставка пені, за неоплату у вказаний в п. 2.2
цього договору термін, складає 0,5% від вартості відпущеного  товару за кожний день прострочки, що починає
нараховуватись з 21 банківського дня після прийняття товару покупцем.

Водночас
відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»розмір
пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми
простроченого  платежу та не може
перевищувати подвійної облікової Ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Як
вбачається з розрахунку , позивач просить стягнути пеню в розмірі 15258,15
грн.,  за
період з 29.05.2007р. по 30.04.2008р. виходячи з приписів  ЦК України.

Суд  не
може  погодитись  з
твердженням  позивача  щодо
нарахування  пені  за
нормами  ЦК України,  оскільки
між  сторонами  договору
виникли  господарські  правовідносини і  до них
слід  застосовувати  норми
ГК  України,  як
спеціального  закону,  який
регулює  господарські  відносини.

Так,  відповідно до
п. 6 ст. 232  ГК України,
нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання,
припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Статтею
258 Цивільного кодексу України передбачений спеціальний строк позовної давності
в один рік для стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким
чином, ч.6 ст.232 ГК України, передбачає строк, у межах якого нараховуються
штрафні санкції, а строк протягом якого особа може звернутися до суду за
захистом свого порушеного права, встановлюється ст. 258 ЦК України в 1 рік.

Беручи
до уваги вищевикладене, період нарахування пені обмежений ч.6 ст.232 ГК України
та становить:

по
накладній №РН-0000140 від 28.04.2007р. на суму 2080 грн.

з  29.05.2007р. по 28.11.2007р., розмір пені
-166,97 грн.;

по
накладній № РН-0000207 від 09.07.2007р. на суму 4153 грн.

з
07.08.2007р. по 06.02.2008р., розмір пені -349,76 грн.;

по
накладній № РН-0000268 від 24.07.2007р. на суму 1765,60 грн.

з
22.08.2007р. по 21.02.2008р., розмір пені -151,56грн.;

по
накладній № РН-0000303 від 07.08.2007р. на суму 3000грн.

з
06.09.2007р. по 05.03.2008р., розмір пені 259,11 грн.;

по
накладній №РН-0000303 від 07.08.2007р. на суму 322,28 грн.

з
11.09.2007р. по 10.03.2008р., розмір пені -
28 грн.,

що
загалом складає 955,40 грн..

Наведене
свідчить,  що позивачем не вірно
визначено період нарахування пені і як наслідок
її розмір, а тому в позові в частині стягнення 14302,75 грн. пені  слід відмовити.

Відповідно
до ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
а суд згідно ст. 43 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному,  повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи
обставини справи, зважаючи, що відповідач не надав суду доказів  в спростування позовних вимог, що позовні
вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам,    суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню з розподілом судових витрат за правилами ст.
49 ГПК України.

При
розгляді  справи судом з'ясовано, що при
зверенні до суду позивачем  квитанцією №
142257 від 29.04.2008р. надмірно сплачено 9 грн. 17 коп.  державного мита, а тому мито у вказаному
розмірі підлягає поверненню відповідно до ст. 8 Деркрету України «Про державне
мито».

Також
судом встановлено, що відповідач  в
порушення ст. 115 ГПК України ухилився від дій покладених на нього судом згідно
ухвал від 16.05.2008р., 03.06.2008р., 17.06.2008р. та 14.07.2008р., зокрема не
надав витребуваних доказів та не забезпечив явку в судові засідання
уповноваженого представника, а отже з нього слід стягнути в доход державного бюджету
300 грн. штрафу у відповідності з ч. 5 ст. 83 ГПК України.

Керуючись  ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82,
83, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Краса Поділля»(вул. Леніна, с. Пултівці, Вінницький район,
Вінницька область, р/р НОМЕР_5, АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 33623282) на
користь суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1(АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_6 АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, ідент.
Номер ) 11320 грн. 88 коп.
-  основного боргу;  198 грн. 10 коп. - річних;  305 грн. 66 коп. -збитків від інфляції; 955
грн. 40 коп. -пені; 127 грн. 80 коп. - державного мита та 55 грн. 68 коп.  витрат за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

3.          В
стягненні 14302 грн. 75 коп.
пені відмовити.

4.          Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Краса Поділля»(вул. Леніна, с. Пултівці, Вінницький район,
Вінницька область, р/р НОМЕР_5, АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 33623282) в
дохід Державного бюджету України 300 грн. штрафу.

5.          Повернути суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_6 АКІБ «УкрСиббанк»,
МФО 351005, ідент. Номер ) з Державного бюджету України суму надмірно
сплаченого державного мита в розмірі 9 грн. 17 коп..

6.          Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

7.          Копію рішення направити сторонам.

Дане
рішення скріплена печаткою суду є підставою для повернення державного мита з
бюджету.

Рішення оформлено та підписано 05.09.2008р.

Суддя
В. Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 -позивачу

3 -відповідачу