КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29.09.2008
№ 05-5-9/8570

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -    не з'явилися

відповідача                    не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтан"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
08.08.2008

у справі № 05-5-9/8570

за позовом                               Товариства з
обмеженою відповідальністю "Олтан"

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про
стягнення 19129,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від
08.08.2008 р. № 05-5-9/8570 суд першої інстанції повернув без розгляду з
підстав п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Олтан”, посилаючись на
те, що позивач доказово не доводить існування відповідача на день звернення з
позовною заявою в якості сторони судового процесу відповідно до вимог ст.ст. 1,
21 ГПК України; що фактично у позовній заяві не вказані та до останньої і не
додані докази на підтвердження повного найменування, статусу у відповідача
суб'єкта підприємницької діяльності без створення юридичної особи та
облікування останнього у ЄДР;  що згідно
абз. 2 п. 3.3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України” від
18.09.1997 р. № 02-5/289 (з послідуючими змінами і доповненнями) підставою для
повернення позовної заяви є, зокрема, не зазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини;  що позовна
заява не відповідає приписам ч. 1 ст. 38 ГПК України.

Не
погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить Київський апеляційний господарський суд її скасувати та направити
позовну заяву на розгляд господарського суду міста Києва у іншому складі суду.

Позивач
вважає, що при винесенні ухвали від 08.08.2008 р. № 05-5-9/8570 господарським
судом міста Києва було порушено та неправильно застосовано норми процесуального
права, оскільки суддя Жирнов С.М., вдруге повернувши позовну заяву без
розгляду, порушив правила ст. 20 ГПК України, згідно якій він не може брати
участь у новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятою за
його участю.

Крім
того, на думку позивача, у суду першої інстанції були відсутні підстави для
повернення позовної заяви з підстав ст. 63 ГПК України.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2008 р.               № 05-5-9/8570 розгляд
апеляційної скарги призначено на 29.09.2008 р.

В
судове засідання 29.09.2008 р. представники сторін не з'явилися, письмових
пояснень щодо причин відсутності представників в судовому засіданні суду не
надали.

Враховуючи,
що матеріали справи містять докази належного повідомлення учасників судового
процесу про дату, час та місце розгляду справи, явка представників сторін у
засідання апеляційної інстанції не визнана обов'язковою, колегія вважає за можливе
здійснити перевірку ухвали господарського суду міста Києва від 08.08.2008 р. №
05-5-9/8570 за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали позовної заяви, колегія суддів дійшла
висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 08.08.2008 р. №
05-5-9/8570 підлягає скасуванню, а позовна заява - передачі до суду першої
інстанції для розгляду по суті з огляду на наступне.

Позивач,
звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, додав до позовної заяви в
якості доказів існування відповідача на момент звернення до суду копії витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії
НОМЕР_1(далі Витяг серії НОМЕР_2), виданому державним реєстратором Шаблій М.А.
відповідно до ст. 20 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців”, та Свідоцтва про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер  НОМЕР_3, виданого
Дарницькою районною державною адміністрацією                  м. Києва 11.02.2000 р.
замість свідоцтва від 24.07.96 р. (далі Свідоцтво   НОМЕР_3).

Суд
першої інстанції (при вирішення питання належності відповідача на день
звернення з позовною заявою як сторони судового процесу відповідно до вимог
ст.ст. 1, 21 ГПК України) віддав перевагу Витягу серії НОМЕР_2, в якому йдеться
про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про фізичну особу-підприємця Ярошенко Світлану
Володимирівну.

Проте,
у Витязі серії НОМЕР_1міститься застереження, згідно якого інформація про
юридичних та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004 та не
включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,
отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація.

СвідоцтвоНОМЕР_4
видане Дарницькою районною державною адміністрацією м. Києва суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 11.02.2000 р. замість
свідоцтва від 24.07.96 р.

Тобто,
особу відповідача зареєстровано до 01.07.2004, а тому відсутність запису про
його реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців не може вважатися підставою для сумніву у наявності державної
реєстрації цієї особи.

Той
факт, що з моменту державної реєстрації (перереєстрації) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 минув довготривалий час
(згідно Свідоцтва НОМЕР_4 ), з урахуванням якого суд першої інстанції віддав
перевагу Витягу серії НОМЕР_2, на думку колегії суддів, не впливає на вирішення
питання щодо наявності чи відсутності державної реєстрації особи відповідача.

До
того ж, Закон України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
- підприємців” зобов'язує виключно державного реєстратора провести заміну
раніше виданих свідоцтв про державну реєстрацію свідоцтвами про державну
реєстрацію єдиного зразка і тільки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону,
у разі надходження від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців
реєстраційної картки.

При
цьому, цей Закон не містить положень, які б зобов'язували підприємців вчиняти
певні дії щодо заміни свідоцтв чи регламентували такі дії.

З
огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні
правові підстави повертати позовну заяву без розгляду з підстав недоведеності
позивачем існування відповідача на день звернення з позовною заявою в якості
сторони судового процесу відповідно до вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України.

Посилання
суду першої інстанції на абз. 2 п. 3.3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду
України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України” від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з послідуючими змінами і
доповненнями), згідно якому підставою для повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не
зазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, на думку
колегії суддів, є безпідставними, оскільки у позовній заяві позивач чітко
виклав обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, і зазначив
про відповідні документальні докази на їх підтвердження.

Суд
першої інстанції не мав правових підстав для повернення позову без розгляду на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Посилання
суду першої інстанції як на підставу повернення позовної заяви без розгляду на
порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст.63 ГПК України, згідно якій суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, також є безпідставними,
оскільки позовна заява такі реквізити містить.

Думка
суду першої інстанції, що вигляд позовної заяви має відповідати приписам ч. 1
ст. 38 ГПК України, до уваги колегією суддів не приймається як помилкова,
оскільки зазначена стаття регулює порядок витребування доказів і не має
відношення до вимог до вигляду позовної заяви.

За
таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що висновки, викладені в ухвалі
господарського суду міста Києва від 08.08.2008 р.№ 05-5-9/8570, не відповідають
обставинам справи, що суд першої інстанції не довів обставин, що мають значення
для справи, які він визнав встановленими, і неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права, що згідно ч. 1 ст. 104 ГПК України є
підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

За
таких обставин, ухвала господарського суду міста Києва № 05-5-9/8570 від
08.08.2008 р. підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам чинного
законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Відповідно
до ч. 4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадку
скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви справа
передається на розгляд місцевого господарського суду.

З
огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 Господарського
процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Олтар” на ухвалу господарського суду міста
Києва                             №
05-5-9/8570 від 08.08.2008 р.

2.
Скасувати ухвалу господарського суду міста Києва № 05-5-9/8570 від 08.08.2008
р.

3.
Матеріали позовної заяви передати на розгляд до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя

Судді

30.09.08 (відправлено)