ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"23" жовтня 2008 р., 11 год. 50
хв., м. Чернігів                                        Справа
№ 6/352/56/38

Господарський
суд Чернігівської області у складі:

судді                                        Блохіної
Ж.В.

при секретарі                         Кузьміні М.М.,

за участю представників

позивача:                                Усенко Л.М.,
довіреність №9406/9/10-010 від 07.10.2008р.,

відповідача:
не з'явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов                                       Державної
податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

до                                             Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

про                                           стягнення за рахунок активів 455049,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у місті Чернігові подано позов до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення за рахунок активів 455049,93
грн. податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб. Податковий борг
виник станом на 23.11.2006р.

Ухвалою від 19.12.2006р. було зупинено провадження у справі до
розгляду господарським судом Чернігівської області справи №6/356а.

Ухвалою від 11.09.2008р. провадження у справі було поновлено за
клопотанням позивача, оскільки відпали обставини, які були підставою для
зупинення провадження, та призначено розгляд справи на 25.09.2008р.

В судове засідання від 25.09.2008р. відповідач не з'явився, але
надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю
з'явитись у судове засідання.

25.09.2008р. розгляд справи було відкладено на 09.10.2008р. в
зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача та направлено на адресу
відповідача судову повістку.

В судове засідання від 09.10.2008р. відповідач вдруге не з'явився,
заяв та клопотань не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення №1017050, в зв'язку з чим було відкладено розгляд справи
на 23.10.2008р.

В судове засідання від 23.10.2008р. відповідач втретє не з'явився,
заяв та клопотань не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення №1037604

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги
та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, які мають юридичне
значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець
Новозаводською районною радою м. Чернігова 09.07.1999р. та знаходиться на
обліку в ДПІ у м. Чернігові як платник податків з 12.07.1999р.

Відповідно до ст.4, п.3 ст. 9 Закону України “Про внесення змін і
доповнень до Закону України “Про систему оподаткування” платники податків
зобов'язані сплачувати належні суми податків та зборів (обов'язкові платежі) у
встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст.11 Закону України “Про систему оподаткування”
платник податків несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність
сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 23.11.2006р.
відповідач має податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в розмірі
455049,93 грн.

Податковий борг по податку з доходів фізичних осіб виник внаслідок
несплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання, визначеного ДПІ у
м. Чернігові податковим повідомленням-рішенням №/3 від 15.09.2006р.,
в сумі 455049,93 грн.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. (надалі -Закон №2181) податкове
зобов'язання, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом
5.2.2 цього пункту.

Підпунктом 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону №2181 визначений порядок
адміністративного оскарження платником
податків   вищевказаного рішення.

Згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 вищевказаного Закону процедура
адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого
підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення
контролюючого органу, у разі, коли така заява була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається
днем узгодження податкового зобов'язання платника податків.

Нараховану суму податкового зобов'язання відповідач в
установленому законом порядку не оскаржив.

Відповідно до п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону №2181 у випадках
адміністративного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків
зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні
санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого
узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не сплатив узгоджену
суму податкового зобов'язання в строки передбачені п.5.3 ст.5 Закону №2181,
отже вона у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 цього Закону є сумою
податкового боргу платника податків. Отже, податковий борг - це в будь-якому
випадку узгоджене податкове зобов'язання, яке не сплачене у встановлений строк.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону №2181 ДПІ у м. Чернігові
на узгоджену суму податкового зобов'язання були направлені перша податкова
вимога №1/4975 від 02.10.2006р. (отримана 05.10.2006р.) та друга податкова
вимога №2/5520 від 09.11.2006р. (отримана 14.11.2006р.).

Таким чином, на момент подання позовної заяви позивач правомірно
подав позов про стягнення суми податкового боргу по податку з доходів фізичних
осіб в розмірі 455049,93 грн.

Напротязі розгляду справи відповідач оскаржив в судовому порядку
нараховану суму податкового зобов'язання.

Так, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було подано адміністративний
позов до Державної податкової інспекції у місті Чернігові про визнання
недійсними та скасування податкового повідомлення рішення від 15.09.2006р.
№/3, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 455049,93
грн., першої податкової вимоги від 02.10.2006р. №1/4975 та другої податкової
вимоги від 09.11.2006р. №2/5520. Ухвалою від 08.12.2006р. було відкрито
провадження в адміністративній справі №6/356а за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Чернігові
про визнання недійсними та скасування податкового повідомлення рішення.
Постановою господарського суду Чернігівської області від 03.04.2007р. по справі
№6/356а у позові відмовлено. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було подано
апеляційну скаргу на постанову від 03.04.2007р. Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду від 23.05.2008р. апеляційну скаргу було
задоволено частково. Змінено постанову господарського суду чернігівської
області від 03.04.2007р. в частині визначення понять „тоталізатор” та
„букмекерська діяльність”, а в іншій частині залишено без змін.

Оскільки постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
то податкове зобов'язання в розмірі 455049,93 грн., визначене ДПІ у м.
Чернігові податковим повідомленням-рішенням №/3 від 15.09.2006р. є
узгодженим.

Згідно п.п.5.2.5. п.5.2 ст. 5 Закону №2181 з  урахуванням
строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення
контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який
момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку
зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному
оскарженню.

Відповідач не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання в
строки передбачені п.5.3 ст.5 Закону №2181, отже вона у відповідності з
п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 цього Закону є сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р., активи платника податків можуть
бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань
виключно за рішенням суду.

На момент прийняття рішення судом відповідач доказів сплати
податкового боргу не надав.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими
і підлягають задоволенню повністю в сумі 455049,93 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, р/р в ЗАТ
„Полікомбанк” м. Чернігів, МФО 353100) до місцевого бюджету (р/р 0002
в ГУДК в Чернігівській області, код платежу 11010100, код отримувача 22825965,
МФО 853592) 455049,93 грн. податкового боргу за рахунок активів.

3. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Про апеляційне
оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна
скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються
без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
Ж.В. Блохіна