ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.08 р.                     Справа № 36/64

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання Крючковой К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства „Луганськвугілля” м.Луганськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Комунальник” м.Донецьк

про стягнення 1 102 980грн. 82коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

З 09.07.08р. по 10.07.08р. у судовому

засіданні згідно ст. 77 Господарського

процесуального кодексу України

оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство „Луганськвугілля” м.Луганськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Комунальник” м.Донецьк, про стягнення 1 102 980грн. 82коп. штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язань по договору №02-01/1-402 від 27.04.07р., які складаються зі штрафу за поставку некомплектного товару в сумі 720 000грн., а також пені в сумі 130 980грн. 82коп. та штрафу в сумі 252 000грн. за несвоєчасну поставку обладнання.

Водночас, позивач подав заяву №05/01-27 від 07.04.08р., в якій просить суд винести ухвалу про накладення арешту на все належне відповідачу майно, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на всіх розрахункових рахунках, на весь час судового розгляду.

05.06.08р. позивач подав до господарського суду доповнення №05/01-162 від 04.06.08р. до вищевказаної заяви про забезпечення позову, в якому просить направити запит до Державної податкової інспекції м.Донецька про наявність відкритих рахунків ТОВ „Комунальник”, та винести ухвалу про накладення арешту на все належне відповідачу майно.

Крім того, позивачем заявлено письмове клопотання від 09.07.08р., в якому він просить суд витребувати у відповідача додаткові документи.

Господарський суд в означеному клопотанні позивачу відмовляє, у зв’язку з тим, що скінчився строк розгляду даної справи, передбачений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивачем заявлено одностороннє письмове клопотання від 09.07.08р. про продовження строку розгляду спору.

Відповідач проти продовження строку розгляду спору категорично заперечує, про що надав заяву від

У заявленому клопотанні суд позивачу також відмовляє, оскільки ухвалою заступника голови господарського суду Донецької області від 10.06.08р. вже був продовжений строк розгляду справи на 1 місяць, а згідно ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір може бути вирішений у більш тривалий строк лише за клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір про закупівлю №02-01/1-402 по результатам відкритих торгів, які відбулися 05.04.07р., платіжні доручення, товарно-транспортні накладні №00003 від 17.03.08р. та від 18.03.08р., акт про приймання по якості та кількості комбайну від 31.03.08р., розрахунок, телеграму, посвідчення, службову записку, лист №14 від 08.04.08р., претензію №05/01-13 від 14.03.08р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки зі свого боку він був готовий відвантажити продукцію, але за бажанням позивача комбайн УКД-200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП (або еквівалентній) залишився на відповідальному зберіганні у ТОВ „Комунальник” на підставі укладеного договору зберігання №02/10хр від 02.10.07р. та переданий по акту приймання-передачі від 02.10.07р. (накладна №Н-00003 від 02.10.07р.), у зв”язку з чим вважає необґрунтованими твердження позивача про прострочення поставки комбайну в той час, коли товар був поставлений своєчасно. В частині поставки некомплектного товару відповідач посилається на те, що комбайн очисной УКД-200 повної комплектації постачався згідно умов тендерної документації та специфікації по лоту №48. Виробник цього комбайну – ЗАТ „НКМЗ”, листом №250/387 від 10.04.08р. підтверджує, що поставка товару була повної комплектації, а по питанню переліку некомплектного товару, вказаного позивачем в акті від 31.03.08р., цей перелік є додатковими запасними частинами, які повинні оплачуватися окремо. Крім того відповідач вказує на те, що акт приймання продукції по кількості та якості від 31.03.08р. складений позивачем з порушенням вимог Інструкції Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази господарським судом встановлено:

27.04.07р. Міністерство вугільної промисловості України, позивач – ДП „Луганськвугілля”, та відповідач – ТОВ „Комунальник”, уклали договір про закупівлю №02-01/1-402 по результатам відкритих торгів, які відбулися 05.04.07р.

Згідно п.3.1 означеного договору відповідач зобов’язався передати у власність позивачу продукцію, а саме комбайн очисной УКД-200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП (або еквівалентні) (2шт.), а позивач, у свою чергу, зобов’язався прийняти та здійснити оплату за товар.

Загальна вартість товару складає 7 200 000грн., в т.ч. ПДВ – 1 200 000грн., з яких за рахунок бюджетних коштів – 3 600 000грн., за рахунок власних коштів – 3 600 000грн. (п.3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що доставка товару здійснюється на умовах DDP (склад позивача) протягом 90 днів з моменту 100% передоплати позивачем (згідно правил ІНКОТЕРМС 2000р.) за узгоджену партію товару. Узгоджена партія товару – це одиниця товару.

Відповідно до п.4.4 договору датою поставки товару вважається дата, яка вказана позивачем на товаросупроводжувальних документах, наданих відповідачем, при його прийманні.

Пунктом 7.2 договору сторони визначили, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передоплати згідно вставленого рахунку на узгоджену партію товару.

На виконання умов договору позивач платіжними дорученнями №140 від 04.07.07р. та №141 від 04.07.07р. перерахував відповідачу у рахунок оплати одного комбайну 3 600 000грн.

Виходячи зі змісту п.4.1 договору, відповідач повинен поставити позивачу комбайн у строк до 02.10.07р. включно.

Посилаючись на те, що відповідно до товарно-транспортних накладних №00003 комбайн УКД-200 був поставлений відповідачем 17.03.08р., а ВСП (ВСПУ) та ЗІП до комбайну очисного УКД-200 – 18.03.08р., тобто з простроченням на 166 днів, позивач направив на адресу відповідача претензію №05/01-13 від 14.03.08р. з вимогою оплатити пеню на підставі п.10.2 договору №02-01/1-402 від 27.04.07р. в сумі 130 980грн. 82коп. та штраф згідно ст. 231 Господарського кодексу України в сумі 252 000грн.

Дана претензія відповідачем була залишена без відповіді та задоволення, у зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою.

Однак вищевказані твердження позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Дійсно, відповідачем за товарно-транспортною накладною №00003 комбайн був поставлений позивачу 17.03.08р. та 18.03.08р., а за товарно-транспортною накладною №00003 ВСП (ВСПУ) та ЗІП до комбайну – 18.03.08р.

Але, 02.10.07р., тобто в останній день строку поставки комбайну відповідачем по договору №02-01/1-402 від 27.04.07р., між сторонами був укладений договір зберігання №02/10хр, за умовами якого позивач передав відповідачу на відповідальне зберігання комбайн очисной УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП (або еквівалент), поставлений згідно договору №02-01/1-402 від 27.04.07р.

Оригінал означеного договору, наданий відповідачем, був досліджений судом у судовому засіданні 09.07.08р.

Зі змісту акту приймання-передачі від 02.10.07р., підписаного представниками сторін без зауважень та заперечень і скріпленого печатками обох підприємств, вбачається, що позивач передав відповідачу по договору зберігання №02/10хр від 02.10.07р. комбайн очисной УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП (або еквівалент), який закупається згідно договору №02-01/1-402 від 27.04.07р.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України зобов’язання відповідача щодо поставки позивачу комбайну по договору №02-01/1-402 від 27.04.07р. припинилося по домовленості сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між ти ми ж сторонами, тобто відбулася новація.

За таких обставин, у відповідача виникло зобов’язання не по поставці позивачу комбайну по договору №02-01/1-402 від 27.04.07р., а повернути позивачу даний комбайн з відповідального зберігання по договору зберігання №02/10хр від 02.10.07р.

Строк дії договору зберігання №02/10хр від 02.10.07р. скінчився 31.12.07р.

Витребувану ухвалою від 10.06.08р. вимогу про поставку комбайну за договором зберігання №02/10хр від 02.10.07р. позивач суду представив, у зв’язку з чим суд вважає, що комбайн УКД-200 з ВСП (ВСПУ) та ЗІП до нього за товарно-транспортними накладними №00003 від 17.03.08р. та 18.03.08р. був добровільно поставлений відповідачем позивачу з відповідального зберігання, і строк виконання відповідачем зобов’язання по договору №02-01/1-402 від 27.04.07р. порушений не був.

Пунктом 10.2 договору №02-01/1-402 від 27.04.07р. передбачено, що у разі несвоєчасної поставки товару згідно п.4.1 договору відповідач сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми непостачання або недопостачання товару за кожен день прострочення.

Згідно частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Зазначені в даній статті та пункті 10.2 договору №02-01/1-402 від 27.04.07р. штраф та пеня, відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України є штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов’язаний оплатити у разі порушенням ним правил господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

В контексті вищевказаних норм закону та п.10.2 договору, однією з підстав для застосування штрафних санкцій є порушення учасником господарських відносин взятих на себе зобов’язань.

Виконання зобов’язання у належний строк – це один з елементів належного виконання зобов’язання.

Проаналізувавши усі вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що підстави для покладання на відповідача господарсько-правової відповідальності шляхом застосування до нього штрафних санкцій відсутні, оскільки передбачені п.4.1 договору №02-01/1-402 строки поставки позивачу комбайну відповідач не порушував, факт невиконання або неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов’язань позивачем в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України недоведений, у зв’язку з чим позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 130 980грн. 82коп. та штрафу в сумі 252 000грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Водночас, позивач стверджує, що поставлений відповідачем за товарно-транспортними накладними №00003 від 17.03.08р. та від 18.03.08р. комбайн є некомплектним, у зв’язку з чим просить суд стягнути з відповідача штраф на підставі п.10.3 договору та статті 231 Господарського кодексу України в розмірі 20% від вартості некомплектного товару, що складає 720 000грн.

В обґрунтування цих вимог позивач посилається на акт від 31.03.08р. про приймання по якості та кількості комбайну очисного УКД 200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) і ЗІП зав.№408023.

Як вбачається з даного акту, поставлений відповідачем комбайн не відповідає комплектності згідно специфікації по лоту №48 та етикетки комплектності ВСП, відсутні: ланцюг комбайновий, комплект ЗІП, вертлюги у кількості 2шт., з’єднувальна ланка ЗС-26.00.000, направляюча ВСП 00.00140 у кількості 2шт., трьохланковий відрізок ланцюгу, КУЗ (апаратура зв’язку по лаві), два шнека, кріпильні болти.

Відповідач у судовому засіданні надав лист виробника комбайну - ЗАТ „Новокраматорський машинобудівний завод” №250/1/636 від 19.06.08р., відповідно до якого комбайн відповідає технічним умовам, вказаним в специфікації по лоту №48, і постачається без ВСП та направляючих до неї, з комплектом ЗІПа, який не передбачає наявності запасної пари шнеків. Також до обсягу поставки не входять ланцюг комбайновий 26х92-С, вертлюги, з’єднувальна ланка 3С-26.00.000, трьохланковий відрізок ланцюгу, КУЗ (апаратура зв’язку по лаві).

Вищевказана специфікація по лоту №48 є частиною тендерної документації по тендерним торгам, які проводились тендерним комітетом Міністерства вугільної промисловості України, у зв’язку з чим суд вважає, що обладнання повинно було поставлено позивачу в тій комплектації, яка зазначена у специфікації по лоту №48 та керівництві по експлуатації ВСП.00.00.000.ПЭ.

Прийняття товару по комплектності проводиться відповідно до вимог Інструкції Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66р. №П-7 (надалі – Інструкція).

Дослідивши наданий позивачем акт від 31.03.08р., господарський суд не може вважати його належним доказом, що підтверджує поставку відповідачем некомплектного товару, оскільки він не відповідає вимогам Інструкції, а саме:

- за вимогами п.16 Інструкції у разі виявлення невідповідності комплектності продукції, отримувач зупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. В подальшому, згідно п.29 Інструкції, по результатам приймання продукції по якості та комплектності з участю представників, зазначених в п.19 та 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції. Таким чином, позивач повинен був оформити 2 самостійних акта, при цьому, за приписами п.31 Інструкції, до остаточного акту повинен бути доданий первісний акт, складений у відповідності до п.16 Інструкції. Однак в порушення вимог п.16, 29, 31 Інструкції позивач оформив приймання продукції по комплектності одним актом, в якому лише зазначено що приймання зупинено до виклику представника постачальника, без зазначення часу зупинення та поновлення приймання товару.

- у порушення вимог п.16 Інструкції позивач належним чином не викликав представника відповідача для приймання товару по якості, оскільки направлена ним телеграма від 28.03.08р. №05/01-20 на адресу відповідача доставлена не була, що підтверджується довідкою поштового відділення від 29.03.08р., а зміст вищевказаної телеграми не відповідає п.17 Інструкції, так як в ній не вказано основні недоліки, виявлені в продукції, та кількість некомплектної продукції.

-в акті зазначено, що приймання продукції почалося о 14:00год. 27.03.08р., а посвідчення на представника громадськості Головіна В.А. №05/01-22 датоване 28.03.07р.

-у порушення вимог п.п. „а”, „б”, „г”, „и”, „п”, „р” п.29 Інструкції в акті не зазначені адреса отримувача, номер акту, найменування і адреса виробника та постачальника, умови зберігання продукції на складі отримувача до складання акту, вартість некомплектної продукції.

-наявна в матеріалах справи зберігальна розписка №12 про прийняття на відповідальне зберігання комбайну очисного УКД-100 з ВСП та ЗІП видана не в день отримання позивачем комбайну за товарно-транспортною накладною №0003 від 17.03.08р., а на наступний день – 18.03.08р, без зазначення строку зняття комбайну з відповідального зберігання. З наданих видаткових накладних №255 та №266 вбачається, що 01.04.08р. комбайн та ВСП були передані позивачем до Шахти Вергелівської 01.04.08р.

-направлений позивачем лист №03-01/56 директору ВП „УССП” ДП „Луганськвугілля” з проханням прийняти на тимчасове зберігання комбайн УКД-200, який поставляється згідно договору №02-01/1-402 від 05.04.07р., датований 14.03.08р., тоді як сам комбайн позивач отримав 17.03.08р., а ВСП та ЗІП до нього - 18.03.08р.

-крім того, суд також звертає увагу на те, що претензія №05-01/13 про оплату відповідачем штрафу за поставку некомплектного товару датована 14.03.08р., а факт поставки некомплектного комбайну згідно акту від 31.03.08р. виявлений позивачем 27.03.08р.

За таких обставин, враховуючи те, що акт від 31.03.08р. складений позивачем з порушенням п.16, 17, 29 п.п. „а”, „б”, „г”, „и”, „п”, „р”, 31, Інструкції, тобто факт поставки відповідачем некомплектної продукції, а саме комбайну УКД-200 повної комплектації з ВСП (ВСПУ) та ЗІП (або еквівалент) (2шт.) позивачем в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не доведений, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав покладання на відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 статті 231 Господарського кодексу України, за порушення умов зобов’язання щодо комплектності товарів, у зв’язку з чим відмовляє позивачу у заявлених вимогах в частині стягнення штрафу в сумі 720 000грн. 00коп.

Водночас, відмовляючи позивачу у задоволенні позову, господарський суд відмовляє і у заявленому ним клопотанні в частині направлення запиту до Державної податкової інспекції м.Донецька про наявність відкритих рахунків ТОВ „Комунальник”, та винесення ухвали про накладення арешту на все належне відповідачу майно.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Державного підприємства „Луганськвугілля” м.Луганськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Комунальник” м.Донецьк про стягнення 1 102 980грн. 82коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя