ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 р.

№
10/284

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка
О.С.

суддів:

Заріцької
А.О.

Короткевича
О.Є.

розглянувши   касаційну скаргу

АТ
"Ідустріально-експортний банк" в особі філії "Полтавська
дирекція"

на
постановуКиївського
міжобласного апеляційного господарського суду від 08.01.2008

у
справі

№  10/284 господарській суд Полтавської області

за
заявою

Приватного
сільськогосподарського підприємства "Миколи Щорса"

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1

в судовому засіданні взяли участь  представники :

АТ
"Ідустріально-експортний банк" в особі філії "Полтавська
дирекція"

Омельченко
Е.М.

Арбітражний
керуючий

ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою
господарського суду Полтавської  області
від 25.10.2007 (суддя Білоусов С.М.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаціний
баланс приватного сільськогосподарського підприємства "Миколи Щорса"
(надалі ПСП "Миколи Щорса"), ліквідовано ПСП "Миколи
Щорса", припинено провадження у справі.

Постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.01.2008 (судді:
Тарасенко К.В., Шкурдова Л.М., Міщенко П.К.) ухвалу  господарського суду Полтавської  області від 25.10.2007 залишено без змін,
апеляційну скаргу АТ "Ідустріально-експортний банк" в особі філії
"Полтавська дирекція" залишено без задоволення.

АТ
"Ідустріально-експортний банк" в особі філії "Полтавська
дирекція" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 08.01.2008 та прийняти нове рішення, яким
перенести розгляд справи до перегляду та прийняття рішення господарським
судом  Полтавської області у справі
№10/260.

В
обґрунтування своєї касаційної скарги заявник посилається на порушення судом
апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм процесуального
права, оскільки вважає, що висновки господарського суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Зокрема, заявник зазначає, що його вимоги як заставного
кредитора не були задоволені у зв'язку з тим, що грошові кошти, отримані від
реалізації заставного майна АТ "Ідустріально-експортний банк" в особі
філії "Полтавська дирекція" були направлені ліквідатором ПСП
"Миколи Щорса" на задоволення вимог іншого заставного кредитора ВАТ
АКБ "Автокразбанк", що суперечить ч.2 ст.26 Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ".

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою
господарського суду Полтавської області від 24.09.2003 порушено провадження у
справі про банкрутство ПСП "Миколи Щорса" в порядку ст.51 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом ".

Ухвалою
господарського суду Полтавської області від 13.01.2004 затверджено реєстр вимог
кредиторів ПСП "Миколи Щорса".

Ухвалою
господарського суду Полтавської області від 17.02.2004 окремо до реєстру вимог
кредиторів включено кредиторські вимоги ВАТ АКБ "Автокразбанк",
забезпечені заставою, на суму 111691,66 грн.

Ухвалою
господарського суду Полтавської області від 30.03.2004 визнано вимоги  АТ "Ідустріально-експортний банк" в
особі філії "Полтавська дирекція" в сумі 171855,04 грн. як такі, що
забезпечені заставою майна згідно договору застави від 07.03.2002.

Постановою
господарського суду Полтавської області від 08.07.2004 ПСП "Миколи
Щорса" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

За
результатами розгляду звіту ліквідатора ПСП "Миколи Щорса" на
засіданні комітету кредиторів одностайно вирішено подати клопотання до
господарського суду Полтавської області про затвердження ліквідаційного балансу
та звіту ліквідатора (Протокол від 22.01.2007 а. с. 84 т.4).

Згідно
з п. 1 ст. 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:
показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі
майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;
документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів

Господарський
суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів
або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Відповідно
до положень ч. 2 ст. 32 Закону, якщо за результатами ліквідаційного балансу
після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

У
разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32
вищевказаного закону, господарський суд на підставі ст. 40 Закону припиняє
провадження у справі про банкрутство боржника.

Судом
першої інстанції встановлено, що в результаті розпаювання майна ПСП
"Миколи Щорса" воно було виявлено у третіх осіб та включено до складу
ліквідаційної маси банкрута, крім комунальної інфраструктури. Оціночна вартість
ліквідаційної маси склала 61792,00 грн. На виконання рішень кредиторів
реалізовано майна на суму 40521,00 грн. Загальна сума надходжень в
ліквідаційній процедурі склала 47059,37 грн. Зазначені кошти за погодженням з
комітетом кредиторів розподілені ліквідатором. Сформовану ліквідаційну масу
реалізовано в повному обсязі. Залишок грошових коштів на розрахунковому рахунку
боржника відсутній.

Судом
зазначено, що заставне майно ліквідатором
не реалізовувалось, а вимоги, які були визнані судом як забезпечені
заставою, не погашалися.

Пунктом
8 ст. 30 Закону передбачено, що кошти, які надходять при проведенні
ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З
основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому
статтею 31 цього Закону.

Відповідно
до приписів ч. 1 ст. 31 Закону у першу чергу, зокрема, задовольняються вимоги,
забезпечені заставою.

Отже,
вищезазначеними нормами встановлено, що майно банкрута, яке є предметом
застави, використовується виключно для першочергового  задоволення вимог заставодержателя, а кошти,
одержані від продажу майна банкрута, у першу чергу спрямовуються на задоволення
вимог, що забезпечені заставою.

Згідно
зі ст. 38 ГПК України, якщо подані сторонами докази є недостатніми,
господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

В
поточному звіті ліквідатора ПСП "Миколи Щорса" від 04.01.2006,
останній зазначив, що для встановлення права власності на худобу, що була
заставлена під банківський кредит, ним було подано позов до ТОВ
"Кам'янка", а ухвалою господарського суду Полтавської області від
11.10.2005 у справі №10/102 його позовна заява була залишена без розгляду. (т.1
а.с. 239). Проте, судом першої інстанції при розгляді ліквідаційного балансу та
звіту не було витребувано необхідні документи для з'ясування місця знаходження
заставного майна.

Відповідно
до ч.6 ст.3-1, ст.25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом” при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний
керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів
боржника та його кредиторів. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює ряд
повноважень, в тому числі вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

В
даному випадку ліквідатор не вжив належних заходів до виявлення та повернення
заставного майна банкрута та наведене не знайшло свого відображення у звіті
ліквідатора та ліквідаційному балансі.

Відповідно
до ст. 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” після завершення усіх розрахунків з кредиторами
ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Господарський
суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів
або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

У
разі, якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не
реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, необхідні для повного
задоволення кредиторів, він виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора.

Таким
чином, судом першої інстанції, всупереч приписам ч.4 ст.32 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, залишено
поза увагою те, що ліквідатор не вжив необхідних заходів для виявлення та
реалізації заставного майна.

Стаття
40 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” зазначає певний перелік підстав припинення провадження у справі про
банкрутство, зокрема п.6 ст.40 визначає, що господарський суд припиняє
провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в
порядку, передбаченому ст.32 цього Закону.

Господарським
судом Полтавської області  було
затверджено звіт ліквідатора із порушенням вимог ст.32 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

За
таких обставин, судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що
оскаржувані ухвала та постанова винесені з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст. 26, 30, 31, 32 Закону, ст.38 ГПК України,
у зв'язку з чим підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до
господарського суду Полтавської області на стадію ліквідаційної процедури.

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу АТ
"Ідустріально-експортний банк" в особі філії "Полтавська
дирекція"  задовольнити.

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 08.01.2008 та ухвалу господарського суду
Полтавської області від 25.10.2007 у справі про банкрутство №10/284 скасувати.

Справу передати на розгляд до
господарського суду Полтавської області на стадію ліквідаційної процедури.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                       А.О.
Заріцька

О.Є.
Короткевич