ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.08

Справа № 14/367-08.

за
позовом: ОСОБА_1, м. Суми

довідповідачів:
1. ОСОБА_2, м. Суми;

2.  ОСОБА_3, м. Суми

За
участю третіх осіб без самостійнихвимог на предмет спору на боці позивача:

1.
Товариство з обмеженоювідповідальністю “Сумська ремонтно-будівельна дільниця
“Рембуд”, м. Суми;

2.ОСОБА_4,
м. Суми

3.ОСОБА_5,
м. Суми;

4.ОСОБА_6,
м. Суми;

5.
ОСОБА_7, м. Суми;

6.
ОСОБА_8, м. Суми;

7.ОСОБА_9,
м. Суми;

8.ОСОБА_10,
м. Суми.

провизнання
недійсним договору купівлі-продажу

Суддя Миропольський С.О.

За
участю  представників сторін:

Від
позивача:ОСОБА_11

Відвідповідачів:
ОСОБА_12

Треті
особи: (3)ОСОБА_5

(6) ОСОБА_8.,ОСОБА_11

Суть спору: представник позивача та
третіх осіб на боці позивача просить судвизнати недійсним договір
купівлі-продажу частки у статутному фонді товариства з
обмеженоювідповідальністю Сумська ремонтно-будівельна дільниця “Рембуд”від
03.04.2008 року укладений між вта ОСОБА_3, учасниками товариства з
обмеженоювідповідальністю Сумська ремонтно-будівельна дільниця “Рембуд”(код
03120940), судовівитрати покласти навідповідача.

Своївимогивін обґрунтовує тим,що позивач
та 2-8 особі є учасниками ТОВ»Рем буд»,що підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи № 1 000595від 15.05.1995 р.,
Довідки № 811 Головного управління статистики у Сумській областівід 18.05.2006
р.,витягом з Статуту ТОВ РБД „Рембуд".
Одночасно, позивач є директором ТОВ РБД „Ребмбуд", про що зазна
ченов копії Довідки №811.

21.05.2008
р. представник 2-говідповідача подаввідповідачу нотаріально заві рені копії
заяв провихід деяких учасників Товариства з складу учасників,в тому чис лі, і
нотаріально завірену копію заяви 1-говідповідача, що підтверджується копією
заяви ОСОБА_2.від 03.04.2008 р., копією довідкивід 21.05.2008 р. ТОВ РБД
„Рембуд" та копією заявиОСОБА_3від 23.04.2008 р., поданої 15.05.2008 р.

При
цьому,в нотаріально завіреній копії заяви 1-говідповідача зазначено, щовін
повідомляє „про свійвихід зі складу учасників Товариства з обмеженоювідпові дальністю
Сумська ремонтно-будівельна дільниця „Рембуд" () у
зв'язку звідчуженням належної мені часткив статутному капіталі Товариства
". Грошових та майнових претензій до Товариства з обмеженоювідпові
дальністю Сумська ремонтно-будівельна дільниця „Рембуд" () не маю. У зв'язку звикладеним прошувнестивідповідні зміни до Стату
ту. "

Однак,
жодного документу, що засвідчував бивідчуження та на чию користь частки  ОСОБА_2. товариству надано не було. При
цьому, 2-йвідпові дач, усно та письмово стверджував, що частку учасника
ОСОБА_2. та інших 20-ти учасниківвін придбав на підставі укладених договорів
купівлі - продажу, але ні договорів, ні завірених належним чином їх копійвін
при цьому не надав. На решті, 26 червня 2008 р., було надано позивачу копію
договору купівлі - продажу частки у статутному фонді товариства з
обмеженоювідповідальністю Сумська ремо нтно-будівельна дільниця
„Рембуд"від 03 квітня 2008 р„ укладеногов простій пись мовій формі між
продавцемОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3

Однак,
даний правочин між зазначеними сторонами,яквважае позивач,укладений з пору
шеннямвимог закону та прав, як юридичної особи (ТОВ РБД „Рембуд"), так і
позива ча та 2 - 8 третіх осіб на боці позивача.Свою позицію позивач
обґрунтовує тим,що увідповідності до частини 3 статті 53 Закону України „Про
господарські товариства" та аналогічної норми Цивільного кодексу України
(абзац 2 частини 2 статті 147 ЦКУ),„ учасники товариства користуються
переважним правом купівлі част ки (її частини) учасника пропорційно до розмірів
своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками
невстановлений інший порядок здійснення цього права, " тобто закон
мовуведе про переважне правовсіх учасників пропор ційно до розмірів своїх
часток у товаристві, а не лише одного учасникаОСОБА_3Пунктом 13 абзацу 2 статті
4 Статуту Товариства довиключної компетенції зборів учасників (вищого органу
товариства)віднесено „вирішення питань про оде ржання Товариством чадтки
учасникав Статутному фонді, а також: права пере дачі частки третім особам
".Після подання 21.05.2008 р. заяви провихід 1-говідповідачавід 03.04.2008
р., позивач та 2-8 треті особи на боці позивача,виявили бажання про придбання
част ки учасника ОСОБА_2. (що заявив провихід з Товариства), користуючись
правом переважного покупця.Таким чином, здійсненнявідповідачами спірного
правочину одночасно (03.04.2008 р.) із заявою ОСОБА_2. провихід з складу
учасників Товариства, грубо порушують право переважних покупців інших учасників
Товариства,вимоги закону та Статуту Товариства.

Представниквідповідачів
подаввідзив на позоввід 4.09.08р.в якому позовнівимоги невизнаєвважає їх
безпідставними та необґрунтованими тому просить суд у задоволенні позову
позивачувідмовити посилаючись на
те,щовідповідно до ст.28 ГПК України фізичні особи можутьвести справив
господарському суді через своїх представників. Довіреність фізичної особи має
бути посвідчена нотаріально. Повноваження представника позивача та третіх
осіб-фізичних осіб, оформлена неналежним чином та не надає йому права представлятив
суді інтереси цих осіб. Надані йому довіреності, що посвідчені за місцем
роботивідповідно до п.4 ст.245 ЦК України, не надають права представництвав
суді. Недійсність правочинувизначена ст.215 ЦК України з посиланням на ст.203
ЦК України.Жодну нормувищезазначених статей договір купівлі-продажувід 03.04.08
р. , укладений міжОСОБА_2. та ОСОБА_3 не порушує, так як укладений
уповноваженими особами звільнимволевиявленням, увідповідній письмовій формі,
спрямований на реальне настання правових наслідків, не суперечить Цивільному
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства,
а також увідповідності до ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має
правовільно розпоряджатись своєювласністю.

.
Договірвід 03.04.08 р. підписанийвід іменіОСОБА_3 його представником ОСОБА_13,
який був уповноважений навчинення такого договору нотаріально посвідченою
довіреністювід 27.03.08 р. Заявоювід 03.04.08 р. ОСОБА_2 повідомив ТОВ РБД
«Рембуд» про продаж своєї частки тавихідв зв'язку з цим з товариства. Заява
посвідчена нотаріально 03.04.08 р.

Згідно
з ст. 53 ЗУ «Про господарські товариства», яка регулює  перехід частки (її частини) учасника у
статутному  капіталі товариства з
обмеженоювідповідальністю  до іншої
особи, учасник товариства з обмеженоювідповідальністю  має право продати чи іншим чиномвідступити
свою  частку (її  частину) у статутному капіталі одному або
кільком учасникам цього товариства.в п.3.2.3 Рекомендаційвищого господарського
суду Українивід 28.12.2007р. № 04-5/14 «Про практику застосування законодавства
у розгляді справ, щовиникають з корпоративнихвідносин» зазначається про те, що
згідно з ч.1 ст. 147 ЦК України та ч.1 ст. 53
Закону  України «Про  господарські товариства»  учасники
товариств  з  обмеженоювідповідальністю  мають
право  продати чи іншим
чиномвідступити свою частку (її частину) у статутному  капіталі
одному або кільком учасникам цього товариства

Переважне
право на придбання частки або її частинивиникає у інших учасників тільки
увипадку продажу частки або її частини третій особі, тобто не учаснику
товариства.

ОСОБА_3
на час укладання ним договорувід 03.04.08 р. належала часткав розмірі 122,18
грн, що складало 7,13%, підтвердженням чого є статут товариства, зареєстрований
01.08.05 р.виконавчим комітетом Сумської міської ради. Згідно з витягом з ЄДР
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.04.08 р. ОСОБА_3 також
є учасником ТОВ РБД «Рембуд».

Одже
ніяких переважних прав інших учасників перед ОСОБА_3 не існувало і жодних їх
прав укладенням спірного договору ОСОБА_3 не порушив.

Н

Представник Позивача та третіх осіб
з боку позивача позовнівимоги підтримав і просив позов задовольнити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
господарський судвстановив:

Відповідно
до ст.28 ГПК України фізичні особи можутьвести справив господарському суді
через своїх представників. Довіреність фізичної особи має бути посвідчена
нотаріально.

Звертаємо
увагу суду, що повноваження представника позивача та третіх осіб-фізичних осіб,
оформлена неналежним чином та не надає йому права представлятив суді інтереси
цих осіб. Надані йому довіреності, що посвідчені за місцем роботивідповідно до
п.4 ст.245 ЦК України, не надають права представництвав суді.

Недійсність
правочинувизначена ст.215 ЦК України з посиланням на ст.203 ЦК України.

Жодну
нормувищезазначених статей договір купівлі-продажувід 03.04.08 р. , укладений
міжОСОБА_2. та ОСОБА_3 не порушує, так як укладений уповноваженими особами
звільнимволевиявленням, увідповідній письмовій формі, спрямований на реальне
настання правових наслідків, не суперечить Цивільному Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, а також
увідповідності до ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має
правовільно розпоряджатись своєювласністю.

Договірвід
03.04.08 р. підписанийвід іменіОСОБА_3 його представником ОСОБА_13, який був
уповноважений навчинення такого договору нотаріально посвідченою довіреністювід
27.03.08 р. Заявоювід 03.04.08 р. ОСОБА_2 повідомив ТОВ РБД «Рембуд» про продаж
своєї частки тавихідв зв'язку з цим з товариства. Заява посвідчена нотаріально
03.04.08 р.

.  Згідно з ст. 53 ЗУ «Про господарські
товариства», яка регулює  перехід частки
(її частини) учасника у статутному
капіталі товариства з обмеженоювідповідальністю  до іншої особи, учасник товариства з
обмеженоювідповідальністю  має право
продати чи іншим чиномвідступити свою
частку (її  частину) у статутному
капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.в п.3.2.3
Рекомендаційвищого господарського суду Українивід 28.12.2007р. № 04-5/14 «Про
практику застосування законодавства у розгляді справ, щовиникають з
корпоративнихвідносин» зазначається про те, що згідно з ч.1 ст. 147 ЦК України
та ч.1 ст. 53  Закону  України «Про
господарські товариства»  учасники  товариств
з  обмеженоювідповідальністю  мають
право  продати чи іншим
чиномвідступити свою частку (її частину) у статутному  капіталі
одному або кільком учасникам цього товариства.

Переважне
право на придбання частки або її частинивиникає у інших учасників тільки
увипадку продажу частки або її частини третій особі, тобто не учаснику
товариства.

ОСОБА_3
на час укладання ним договорувід 03.04.08 р. належала часткав розмірі 122,18
грн, що складало 7,13%, підтвердженням чого є статут товариства, зареєстрований
01.08.05 р.виконавчим комітетом Сумської міської ради. Згідно з витягом з ЄДР
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.04.08 р. ОСОБА_3 також
є учасником ТОВ РБД «Рембуд».

Одже
ніяких переважних прав інших учасників перед ОСОБА_3 не існувало і жодних їх
прав укладенням спірного договору ОСОБА_3 не порушив.

Як свідчать матеріали справи, зокрема лист
№252від 06.03.2007р. позивач звертався довідповідача з проханням надати рішення
для отримання свідоцтва про правовласності навказанівище об'єкти нерухомого
майна.

25вересня 2007 рокувідповідачвиніс рішення
№182 згідно якого оформив правовласності на зазначені будівлі та просив КП
«Сумське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати нерухоме майно,
проте свідоцтв про правовласності позивачувидано не було.

Як зазначає прокурор позивач,
керуючисьвказаним рішенням, звертався до КП «Сумське міське бюро технічної
інвентаризації» з заявою №301/11від 05.02.2008р. у якій просиввидати свідоцтво
про правовласності та зареєструвати правовласності навказанівище об'єкти
нерухомості, проте останнє згідно з листом №210від 13.03.2008 року відмовило
позивачуввидачі свідоцтва про правовласності івідповідно реєстрації
прававласності. Причиноювідмови буловказано те, що документи надані позивачем
невідповідаютьвимогам,встановленим Тимчасовим положенням і для здійснення
державної реєстрації прававласності необхідно було надати не рішення
Нижньосироватської сільської ради, а свідоцтва про правовласностівидані
зазначеною радою.

в обґрунтування своїх позовнихвимог
прокурор посилається на те, щовідповідачв своєму рішенні  фактично підтвердив правовласності державив
особі Мінтрансзв'язку України на зазначенівище об'єкти нерухомого майна, однак
в порушеннявимог Тимчасового положення належним чином його не оформив - невидав
свідоцтво про правовласності, що і стало причиноювідмовив державній реєстрації
прававласності на нерухомість, чим порушив права позивача яквласника майна.

відповідно до ст.392 Цивільного
кодексу  Українивласник майна може
пред'явити позов провизнання його права, якщо це право оспорюється або
невизнається іншою особою.

Згідно зі ст.326 Цивільного
кодексу України у державнійвласності є майно, у тому числі грошові кошти, яке
належить державі Україна.від імені тав інтересах держави Україна правовласності
здійснюютьвідповідно органи державноївлади.вданомувипадку це Міністерство
транспорту та зв'язку України, до складу якоговходить СТГО «Південна
залізниця», щоволодієвищезазначеним майном на праві господарськоговідання.

Приписами ст. 5 Закону України “Про
залізничний транспорт”встановлено, що майно, закріплене за залізницями є
загальнодержавноювласністю.

відповідно до ч.3 ст.73 Господарського
кодексу України, майно, що є державноювласністю і закріплене за державним
підприємством, належить йому на праві повного господарськоговідання, а
згідно  ч.3 ст.136 Господарського кодексу
України щодо захисту права господарськоговідання застосовується положення
закону,встановлені для захисту прававласності.

Діючим законодавством не передбачено якими
саме доказамивласник повинен підтверджувати належність йому майна на
правівласності, однак пунктом 2 статті 328 Цивільного кодексу України
встановлено принцип добросовісного (правомірного) набуття прававласності - правовласностівважається
набутим правомірно, якщо інше прямо невипливає із закону або незаконність
набуття прававласності невстановлена судом.

Таким чином, підтвердженням прававласності
можуть бути документи, що фіксують, підтверджують і оформлюють самі юридичні
факти, на підставі яких увласникавиникає (або до нього переходить)
правовласності.

Матеріали справи підтверджують факт
приналежності спірних будівель позивачу, а саме: технічні паспорти на нежитлове
приміщення, щовидані Сумським міським бюро технічної інвентаризації,  Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,виданий згідно з розпорядженням Сумської
районної державної адміністрації №63від 04.02.2004 року, який підтверджує, що
земельні ділянки, на яких розташованівказанівище будівлі, знаходятьсяв
смузівідведення Південної залізниці.

Також доказами приналежності будівель та
споруд позивачу є їхвідображення на самостійному балансі структурного
підрозділу Південної залізниці - Сумського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління Південної залізниці. Знаходження  на балансі підприємства будівель та споруд
підтверджує той факт, що державне підприємство
СТГО «Південна залізниця»в особі Сумського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління Південної залізниці добросовісно та безперервно
експлуатує тавикористовує вище зазначені об'єкти нерухомого майна, здійснює на
них амортизаційнівідрахування, чим абезпечуєвиконання завдань, покладених на
нього державою. Утримання зазначених будівель (оплата комунальних послуг,
поточний і капітальний ремонти та інше) здійснюється за рахуноквласних  коштів дистанції та централізованих коштів
Південної залізниці, що підтверджується
довідкою №432/08від 26.03.2008 року.

Жодна фізична чи юридична особа не заявляла
про порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів до Південної
залізниці, щодо здійснення нею прававолодіння чи користування даними об'єктами
нерухомого майна.

враховуючивищезазначене, господарський
судвважаєвимоги позивача такими,що не підлягають задоволенню.

На підставі ст.44 ГПК України судовівитрати
покладаються на позивача.

На підставівикладеного,
керуючись ст.ст.44,82-85  Господарського
процесуального кодексу України, ст. 147 ЦК України, ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства»  суд, -

ВИРІШИВ
:

1.         в позовівідмовити.