донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.11.2008 р.                                                              справа №28/25

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Бабіч К.Ю. (довіреність № 64/88 від 27.10.08р.),

від відповідача:

не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.09.2008 року

по справі

№28/25

за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланс-Хім», м.Артемівськ Донецької області

про

стягнення 62847 грн. 73 коп

В С Т А Н О В И В:

У 2008 році позивач, Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланс-Хім», м.Артемівськ Донецької області, про стягнення суми основного боргу з урахуванням інфляції в розмірі 54 657 грн. 52 коп., суми штрафу 4 333 грн. 44 коп., пені в розмірі 2 698 грн. 57 коп., 3% річних в розмірі 1 158 грн. 20 коп., всього 62 847 грн. 73 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.09.08р. у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області було відмовлено в повному обсязі. Рішення мотивовано тим, що позивач не довів суду факт поставки товару відповідачу.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 11.09.08р. скасувати повністю і прийняти нове, яким стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням інфляції в розмірі 54 657 грн. 52 коп., суму штрафу 4 333 грн. 44 коп., пені в розмірі 2 698 грн. 57 коп., 3% річних в розмірі 1 158 грн. 20 коп.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланс-Хім», м.Артемівськ Донецької області, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 23.10.08р. уповноваженій особі підприємства поштового відправлення - ухвали суду від 16.10.08р. Про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, явка сторін ухвалою суду від 16.10.08р. не була визнана обов’язковою, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи № 28/25, та наданих представником позивача пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей 28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає справу та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Додані до апеляційної скарги документи, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки в матеріалах справи, що розглядалися судом першої інстанції, вони були відсутні. В порушення вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України позивач не обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, тому ці документи повертаються скаржнику, оскільки судова колегія не залучає їх в якості додаткових доказів до матеріалів справи. Крім того, вони не підтверджують доводи позивача про виникнення між сторонами правовідносин саме за Договором дистрибуції.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.07р. між позивачем, Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області (далі –Постачальник), та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ланс-Хім», м.Артемівськ Донецької області (далі –Дистрибутор), був укладений Договір дистрибуції № 126 (далі –Договір).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, Постачальник зобов’язався поставити Товар Дистрибутору за цінами, зазначеними у «Прайс-листах на Товар», а Дистрибутор зобов’язався здійснити продаж Товару Клієнтам, в обсягах, зазначених в «Плані продажу Товару», який є невід'ємною частиною Договору та здійснити своєчасну оплату отриманого Товару.

Термін дії Договору - до 31 грудня 2007 р. в частині постачання, а в частині оплат - до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за Договором (пункт 2.3).

Згідно пункту 3.1 Договору асортимент, кількість Товару та остаточний термін поставки визначаються в замовленні Дистрибутора, підписаному уповноваженою особою Дистрибутора з наявністю печатки. Замовлення узгоджується (письмово) з Постачальником. Поставка за цим Договором відбувається тільки на підставі погодженого Постачальником замовлення (наявність візи уповноваженої особи Постачальника).

Асортимент, кількість Товару, термін оплати, термін поставки, ціна та сума вважаються узгодженими сторонами з моменту оформлення рахунку і накладних на Товар, останні підписуються уповноваженими особами обох сторін (пункт 3.2 Договору).

Пунктом 4.1 встановлено, що сума Договору складає суму всіх накладних на Товар до цього Договору, на підставі яких здійснювалось постачання Товару Постачальником.

Передача Товару представникам Дистрибутора здійснюється згідно накладної на підставі доручення на отримання цінностей. Розшифровка підпису особи, яка підписує накладну як представник Дистрибутора є обов’язковою. Датою прийняття Товару вважається дата, зазначена в накладній (пункт 5.4.3 Договору).

Пунктом 6.3.1 Договору передбачено, що оплата за отриману продукцію здійснюється згідно рахунку, що виставляється Постачальником на кожну поставлену партію Товару, шляхом попередньої оплати, або протягом 30 календарних днів з моменту отримання Товару на склад Дистрибутора в залежності від усної домовленості між сторонами на кожну окрему партію Товару. Дата оплати вказується у виставленому рахунку і вважається узгодженою сторонами.

Як стверджує позивач, на виконання Договору дистрибуції № 126 від 22.02.07р., ним було передано відповідачу за накладними №№ 004079, 004080, 004585 Товар у вигляді лакофарбової продукції на загальну суму 43 334 грн. 43 коп.

14.05.07р. та 12.02.08р. позивачем на адресу відповідача були направлені Претензії № 64-6, № 64-4 з вимогою про сплату боргу за поставлений за Договором Товар, які відповідач залишив без відповіді та задоволення.

За цих підстав, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з відповідача суми заборгованості та штрафних санкцій, всього у розмірі 62 847 грн. 73 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, вислухавши пояснення представника позивача, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору сторони в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, домовились про те, що асортимент, кількість Товару та остаточний термін поставки визначаються в замовленні Дистрибутора, підписаному уповноваженою особою Дистрибутора з наявністю печатки. Замовлення узгоджується (письмово) з Постачальником. Поставка за цим Договором відбувається тільки на підставі погодженого Постачальником замовлення (наявність візи уповноваженої особи Постачальника). Асортимент, кількість Товару, термін оплати, термін поставки, ціна та сума вважаються узгодженими сторонами з моменту оформлення рахунку і накладних на Товар, останні підписуються уповноваженими особами обох сторін. Ніяких змін до Договору в цій частині позивач суду не надав.

В матеріалах справи відсутні замовлення Дистрибутора, оформлені відповідно до вимог укладеного сторонами Договору, узгоджені та підписані обома сторонами накладні і рахунки.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав документи, які, на його думку, підтверджують заборгованість відповідача за поставлений товар саме за Договором дистрибуції №126 від 22.02.07р.: копії накладних № 004079 від 16.07.07р., № 004080 від 16.07.07р., № 004585 від 06.08.07р.; копії претензій №64-6 від 14.05.07р., №64-4 від 12.02.08р.; копія листа № 36 від 27.07.08р.; копії Довіреності серії ЯНН №572241 від 17.07.07р. та Довіреності серії ЯНН №572248 від 07.08.07р.; копія рахунку № 006258 від 06.08.07р.

Але вищевказані матеріали справи не є належними доказами того, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем саме за Договором дистрибуції №126 від 22.02.07р. в розумінні вимог статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційною інстанцією розглянуті та не прийняті до уваги ствердження позивача про належність цих доказів, оскільки позивач повинен був надати документи, які б підтверджували факт їх відношення до цього Договору дистрибуції та оформлення належним чином даних господарських операцій в бухгалтерському і податковому обліку підприємств.

Письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати як обов'язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу –одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо. Тобто, для надання первинним документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські операції, що здійснюються за конкретним договором, укладеним між сторонами.

Надані позивачем накладні №№ 004079, 004080, 004585 судовою колегією розглянуті та відхилені в якості належних доказів наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, з огляду на наступне.

Так, з накладних №№ 004079, 004080 від 16.07.07р. вбачається, що отримувачем товару є ТОВ «Ланс-Хім»на підставі рахунку № 005936 від 16.07.07р. з наступною оплатою за Договором №126 від 22.02.07р., товар отримав Жолуденко В.Я. за Довіреністю від 16.07.07р. - робітник заводу. В накладній №004585 від 06.08.07р. також зазначено отримувачем - ТОВ «Ланс-Хім»на підставі рахунку № 006258 від 06.08.07р. з наступною оплатою за Договором №126 від 22.02.07р. та містить підпис Снижченко Д.В. –особи, яка отримала товар за Довіреністю від 06.08.07р. Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що вищезазначені Довіреності від 16.07.07р. та 06.08.07р. на осіб Снижченко Д.В. і Жолуденко В.Я. були видані відповідачем. Навпаки, як свідчать матеріали справи, ці особи є робітниками позивача.

До позовної заяви в якості доказів отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ланс-Хім», м.Артемівськ Донецької області товару за Договором дистрибуції №126, позивач надав копії Довіреностей серії ЯНН №572241 від 17.07.07р. та № 572248 від 07.08.07р. на ім'я Сечкіна Г.Г. Проте, ці Довіреності не мають доказової сили отримання товарно-матеріальних цінностей відповідачем саме за Договором дистрибуції. Так, вони були видані Сечкіну Г.Г. днем пізніше, ніж дата передачі товару, що зазначена в накладних. А Довіреність №572241 від 17.07.07р. була видана Сечкіну Г.Г. з метою отримання від Постачальника матеріальних цінностей за рахунком-фактурою №005936 від 16.07.07р., який в матеріалах справи взагалі відсутній.

Наявні в матеріалах справи копії накладних та рахунку № 006258 від 06.08.07р., правомірно не прийняті судом в якості належних доказів по справі, оскільки вони не оформлені відповідно до умов укладеного сторонами Договору, а саме: не підписані та не скріплені печаткою підприємств сторін, не містять доказів узгодження з відповідачем дати оплати та умов отримання продукції, як передбачено пунктами 5.4.3, 6.3.1 Договору Дистрибуції №126 від 22.02.07р.

Судовою колегією не приймаються в якості належної вимоги про сплату боргу відповідачем претензії №64-6 від 14.05.07р., №64-4 від 12.02.08р., оскільки вони мають посилання на вищевказаний Договір, а позивачем не доведено суду факт наявності між сторонами правовідносин саме за Договором.

Лист №36 від 27.07.08р. судовою колегію також не прийнятий в якості належного доказу по справі в частині визнання відповідачем боргу за Договором Дистрибуції, оскільки він не містить в собі посилань ані на суму заборгованості, ані на підставу її виникнення.

З урахуванням вищевикладеного, Донецький апеляційний господарський суд вважає, що позивачем недоведений факт наявності заборгованості за поставлений товар саме за Договором Дистрибуції №126 від 22.02.07р., оскільки в обґрунтування заявленого позову позивач надав первинні документи, які не мають доказової сили.

Оскільки позивач не довів наявності заборгованості відповідача за Договором Дистрибуції, суд першої інстанції правомірно зазначив про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 1158 грн. 20 коп., інфляційних в сумі 11323 грн. 09 коп., штрафу в розмірі 4333 грн. 44 коп. та пені в розмірі 2698 грн. 57 коп.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 11.09.2008 року у справі № 28/25 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод», м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області на рішення господарського суду Донецької області від 11.09.2008 року у справі № 28/25 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 11.09.2008 року у справі № 28/25 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надр. 5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.