ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2008 р.

Справа № 10/4985

За позовом Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електромереж м. Хмельницький

до Молодіжного виробничого об'єднання "Обласний штаб студентських загонів" м. Хмельницький

про стягнення 390,76 грн.

Суддя

Представники сторін:

позивача : Докієн В.В. - представник за дорученням №3593 від 29.12.07р.

відповідача : не з'явився

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 456,62 грн. заборгованості ( з яких 390,76 грн. основного боргу, 15,64 грн. втрат від індексу інфляції, 5,89 грн. - три проценти річних), яка виникла в зв'язку із невиконанням зобов'язань щодо своєчасних розрахунків за спожиту електроенергію згідно договору №1092 від 10.07.07р. про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України, подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 390,76 грн. основного боргу. Дана заява не суперечить чинному законодавству, а тому приймається судом.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив, письмового відзиву щодо позовних вимог та доказів про сплату заборгованості не надав, суми позовних вимог не оспорив, своїм процесуальним правом не скористався.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Між ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго” в особі Хмельницького міського РЕМ (постачальник) та Молодіжним виробничим об'єднанням "Обласний штаб студентських загонів" м. Хмельницький (споживач) 10.07.2007р. укладено договір №1092 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам –суб’єктам підприємницької діяльності.

Згідно умов договору (п.п. 2.2, 2.3.3,9.4) постачальник електричної енергії здійснює постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість електроенергії згідно з умовами додатків 10,3 до договору, що є його невід’ємними частинами. Споживач зобов’язується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами даного договору. Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії згідно з додатку №1 з врахуванням очікуваного споживання електроенергії за розрахунковий період у відповідності до 4 числа розрахункового періоду 100% від договірної величини споживання електроенергії розрахункового періоду. Договір вважається чинним з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2007р. Цей договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач, на виконання своїх договірних зобов’язань, постачав споживачу (відповідачу) електроенергію, однак відповідач умов договору належно не виконав, розрахунків за використану електроенергію вчасно та у повному обсязі не провів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 390,76 грн. за період з 01.03.08р. по 31.05.08р., що підтверджується рапортами від 14.03.2008р. та 14.04.2008р., 15.05.2008р., рахунками-фактурами №1092 від 14.03.2008р.,14.04.2008р., 15.05.2008р..

На момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем спірної заборгованості в добровільному порядку.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору №1092 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб’єктам підприємницької діяльності від 10.07.2007р., за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи , відповідач взятих на себе зобов'язань по оплаті електроенергії за березень -травень 2008р. не виконав, доказів , які спростовували позовні вимоги не надав.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення 390,76 грн. заборгованості обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електромереж м. Хмельницький до Молодіжного виробничого об'єднання "Обласний штаб студентських загонів" м. Хмельницький про стягнення 390,76 грн. задоволити.

Стягнути з Молодіжного виробничого об'єднання "Обласний штаб студентських загонів" м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля,71, кім.1 (код 14151278) на користь Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії „Хмельницькобленерго” в особі Хмельницького міського району електромереж м. Хмельницький, вул. Свободи,57/2 ( код 22764703) 390,76 грн. (триста дев'яносто гривень 76 коп.) заборгованості, 102грн. (сто дві гривні) державного мита, 118грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя

Віддруковано 3 примірники: 1 - в справу, 2- позивачу,3-відповідачу