ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" вересня 2008 р.

Справа № 9/481/07(ЗН)-НР

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бойко
Л.І.,

суддів
Величко Т.А., Жукової А.М.

при секретарі судового засідання
Арбієві А.А.

за участю представників сторін

від позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача:  Машкаренко С.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Миколаївської міської ради

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 18.07.2008р.

у справі
№ 9/481/07 (З.Н)-Н.Р.

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1

до Миколаївської
міської ради

про
визнання права власності

встановив:

ПП ОСОБА_1 у 2007 році звернулась до
господарського суду Миколаївської області з позовом  до КП “Миколаївське міжміське бюро технічної
інвентаризації” про визнання права власності на самочинно збудовану
адміністративну будівлю літ. “О-1”, площею 420,9 кв.м., загальною площею 371,7
кв.м., основною площею 311,4 кв.м. та погріб літ. Опд площею 3,7 кв.м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 03.07.2007 року (суддя Філінюк І.Г.) позов задоволено
в повному обсязі. Визнано за ПП ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану
адміністративну будівлю літ. “О-1”, площею 420,9 кв.м., загальною площею 371,7
кв.м., основною площею 322,4 кв.м. та погріб літ. Опд площею 3,7 кв.м..

Миколаївське міжміське бюро технічної
інвентаризації 15.08.2007р. звернулось до господарського суду Миколаївської
області з заявою про перегляд рішення від 03.07.2007р. по справі № 9/481/07 за
нововиявленими обставинами і 17.08.2007р. заява прийнята судом до розгляду, із
присвоєнням  справі № 9/481/07-ЗН
(07).

06.02.2008р. Миколаївська міська рада звернулась до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на вищевказане  рішення господарського суду Миколаївської
області від 03.07.2007р., в якій просила його скасувати,  справу передати на новий розгляд, посилаючись
на незалучення її до участі у справі, що вплинуло на її права і обов'язки.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.05.2008р. цю касаційну скаргу задоволено, рішення господарського
суду Миколаївської області від 03.07.2007р. у справі № 9/481(07)-ЗН
скасовано,  справу передано на новий
розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 17.06.2008р. справу № 9/481/07 (З.Н.) прийнято до
нового розгляду суддею Фроловим В.Д. із присвоєнням  їй № 9/481/07 (З.Н.)-Н.Р. На виконання вимог
вищевказаної постанови Вищого господарського суду України від 15.05.2008р.,
залучено до участі у справі в якості відповідача Миколаївську міську раду.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 18.07.2008р.
позов задоволено у повному обсязі. Визнано за ПП ОСОБА_1 право власності
на самочинно збудовану адміністративну будівлю літ. “О-1”, площею 420,9 кв.м.,
загальною площею 371,7 кв.м., основною площею 322,4 кв.м. та погріб літ. Опд
площею 3,7 кв.м. У рішенні суду також зазначено, що  комунальне підприємство бюро технічної
інвентаризації  здійснює лише  реєстрацію прав власності на нерухоме майно і
тому не може бути відповідачем щодо позовних вимог про визнання права власності
на спірне нерухоме майно, тому судом виключено зі справи як неналежного  відповідача Комунальне підприємство
“Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації”.

Не погодившись із рішенням суду,  Миколаївська міська рада звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, в позові відмовити,
посилаючись на порушення норм матеріального права та неналежну оцінку доказів у
справі, а саме на те, що земельна ділянка належним чином позивачу не
відводилась, самочинна будівля зведена на місці незаконно знесеного позивачем
об'єкту комунальної власності, у ОСОБА_1 відсутній повний пакет документів для
визнання права власності на самочинне будівництво, справу розглянуто судом
упереджено.

ПП ОСОБА_1 вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою, а прийняте судом рішення законним і просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет
правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення є
незаконним і тому підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами
та підтверджується матеріалами справи, позивач ПП ОСОБА_1 згідно договорів  купівлі-продажу від 15.02.2002р., від
29.05.2002р., від 11.08.2206р. та від 09.02.2007р. придбала квартири №№ 2, 4,
7, 12 за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать, що
позивач  самочинно побудував
адміністративну будівлю літ. “О-1”, площею 420,9кв.м., загальною площею
371,7кв.м., а згодом заявив вимогу про визнання за ним права власності на
вказане майно.

Крім того, матеріали справи свідчать,
що на земельній ділянці, на місці, де згодом було зведено  самочинне будівництво, існував об'єкт
комунальної власності - дворовий туалет загального користування, і
наявність  цього об'єкту загального
користування комунальної власності на цій земельній ділянці свідчить про те, що
об'єкти нерухомості, які були придбані ОСОБА_1 жодним чином не стосуються
земельної ділянки, на якій було зведено самочинне будівництво, і ця інформація
не підтверджується планом земельної ділянки.

Розглянувши спір по суті, місцевий
господарський суд дійшов висновку про можливість визнання за ПП ОСОБА_1 права
власності на самочинно збудовану адміністративну будівлю на підставі ст. ст.
376, 392 ЦК України і ст. 120 ЗК України, з огляду на те, що  рішенням виконкому Миколаївської міської ради
депутатів трудівників № 301 від 17.02.1956р. закріплено за землекористувачами
будівельного кварталу № 178 м. Миколаїв, вул. Херсонська, 43 -1944 кв.м.
земельної площі, власники суміжних приміщень -квартир у будинках № 77, 43, 41,
53, 55 по пр. Леніна м. Миколаєва не заперечували проти самовільно збудованого
позивачем об'єкту, висновками Головного управління містобудування та архітектури,
ГУ МНС України в Миколаївській області, СЕС Центрального району м. Миколаєва,
погоджено оформлення вищевказаного об'єкту.

Судова колегія вважає такі висновки
суду першої інстанції невірними і такими, що не відповідають чинному законодавству,
з огляду на таке.
Статтею 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою.

Між тим, задовольняючи позов,
місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що згідно з частиною 3
статті  376 Цивільного кодексу
України  право власності на самочинно
збудоване  нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване майно.

Матеріали справи свідчать, що у
встановленому законом порядку земельна ділянка позивачу не надавалась, у
позивача відсутнє право власності або користування земельною ділянкою, на якій
знаходиться спірна адміністративна будівля.

Згідно довідки Управління земельних
ресурсів Миколаївської міської ради № 01-1946 від 11.07.2007р., ділянка за
адресою:АДРЕСА_1 належить до земель державної власності, повноваження щодо
розпорядження якими здійснює Миколаївська міська рада.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
те, що земельна ділянка, на якій розташовано самочинне будівництво, належить до
земель державної власності, позивачу для цього будівництва не відводилась і під
це вже збудоване майно теж не надавалась, підстави для задоволення позову і
визнання за позивачем права власності на спірний об'єкт відсутні.

Посилання позивача на те, що,
здійснення самовільного будівництва не порушує чиїх-небудь прав та інтересів,
оскільки власниками усіх приміщень за вказаною адресою є позивач та син
ОСОБА_1, суміжне приміщення також належить позивачеві, а громадський туалет,
який знаходився на спірній земельній ділянці, фактично не існував, так як був
зруйнованим на 90% , і знесення цього об'єкту було здійснено за наявності
відповідного погодження, крім того, позивачем за власний рахунок було
розроблено та погоджено проект проведення каналізації сусідам, підведено труби
каналізації, збудовано новий дворовий туалет, у підтвердження чого позивачем
надано до суду апеляційної інстанції низку документів, а також на висновок
Головного Управління містобудування та архітектури від 20.06.2007р. № 15-3085,
який відкликаний листом міського голови № 7455/05-14-15 від 02.07.2008р., не
приймаються судовою колегією до уваги, так як не являються законною підставою
для задоволення позову про визнання права власності на спірний об'єкт.

Вищезазначене не враховане судом
першої інстанції при прийняті рішення по справі, рішення суду не ґрунтується на
всебічному, повному дослідженню всіх обставин справи і оцінки доказів, тому
воно підлягає скасуванню із відмовою позивачу у задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, колегія суддів

постановила:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 18.07.2008р. у справі № 9/481/07 (З.Н.)-НР скасувати,
в позові відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
Л.І. Бойко

Суддя
Т.А. Величко

Суддя
А.М. Жукова