ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"28" жовтня 2008 р. Справа № 15/329-08

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом          товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Мир-Сем і К”, Черкаська обл., Канівський р-н, с. Мельники

до           товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Олеандр”, Київська обл., Баришівський р-н, с. Лукаші

про           стягнення 23 150,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Білик О.А. (ліквідатор);

від відповідача: Сімонова О.М. (дов. №77 від 01.10.2008р.)

Обставини справи:

товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Мир-Сем і К” (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Олеандр” (далі-відповідач) про стягнення 23150,00 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач не розрахувався з позивачем за товар, поставлений позивачем відповідачу у 2004 році на підставі накладних, зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 23 150,00 грн.

В судових засіданнях 17.10.2008 р. та 28.10.2008 р. представник позивача підтримав позов.

28.10.2008р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову на підставі ст.ст. 257, 267 Цивільного кодексу України у зв’язку зі спливом позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

товариством з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Мир-Сем і К” було поставлено, а товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “Олеандр” було прийнято згідно з видатковими накладними № Аф-00014/3 від 19.03.2004 р. ячмінь ярий “Барке” кількістю 7500 кг. на суму 11250,00 грн., № Аф-00014/4 від 19.03.2004 р. горох “Дамир-1” кількістю 7000 кг. на суму 11900,00 грн., всього товар на загальну суму 23150,00 грн.

Для отримання товару відповідачем видано довіреність серії НАР № 028663 від 19.03.2004 р. на ім’я Проца Олексія Антоновича.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач за отриманий товар з позивачем не розрахувався. Заборгованість у сумі 23 150,00 грн. залишилася несплаченою.

12.08.2008 р. позивачем на адресу відповідача надіслана вимога № 234/9 від 11.08.2008р. про повернення боргу в сумі 23 150,00 грн., з пропозицією в 7-ми денний термін з моменту одержання вимоги оплатити 23 150,00 грн. заборгованості за отриманий 19.03.2004року товар.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, оплату заборгованості за товар у сумі 23150,00 грн. не здійснив.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову, оскільки сплинув строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного Кодексу України, відповідно до вимог якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а в накладних зазначено, що продаж товару здійснюється за умови попередньої оплати.

Цивільним кодексу не встановлено форми, змісту та порядку пред’явлення кредитором вимоги до боржника, а тому вимога № 234/9 від 11.08.2008р. вважається вимогою до відповідача щодо виконання грошового зобов’язання у розумінні статті 530 Цивільного кодексу України.

Строк позовної давності визначений пунктом 1 статті 261 Цивільного кодексу України. По зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги , перебіг позовної давності починається з дня виникнення у кредитора права вимоги виконання зобов’язання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Дата закінчення семиденного терміну для виконання зобов’язань, передбаченого ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, є датою початку обрахування позовної давності, тобто з восьмого дня кредитор має право звертатись до суду з вимогою про захист своїх інтересів.

Посилання відповідача на накладні, в яких зазначено, що продаж товару здійснюється за умови попередньої оплати, не береться судом до уваги, оскільки накладна є документом, який підтверджує виконання угоди, а доказів того, що сторони досягли згоди щодо попередньої оплати товару в належній формі, тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 203 та абз. 2 ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України матеріали справи не містять.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 23 150,00 грн. за товар, поставлений у 2004 р. на підставі видаткових накладних, на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 23 150,00 грн. підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статей 44, 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ”Фірма ”Олеандр” (07513, Київська обл., Баришівський р-н, с. Лукаші, вул. Будьонного, 17, код 30520994) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма ”Мир-Сем і К” (19043, Черкаська обл., Канівський р-н, с. Мельники, код 21351637) 23 150,00,00 грн. (двадцять три тисячі сто п’ятдесят грн. 00коп.) заборгованості, 231,50 грн. (двісті тридцять одна грн. 50 коп.) витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Рябцева О.О.

Рішення підписано 11.11.2008 р.