КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2008                                                                                           № 26/186

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Жепко О.В. (за дов.),

від відповідача - Нитченко Г.Р. (за дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торнадо"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.06.2008

у справі № 26/186

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Торнадо"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Палітра"

про                                                  стягнення 11 823,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.06.2008 у справі № 26/186 відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” до Закритого акціонерного товариства „Палітра” про стягнення 11 823, 60 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивач сплатив виставлені відповідачем рахунки – фактури та отримав товар, що свідчить про визнання ним умов угоди.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим у зв’язку з неповним з’ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та, що воно прийняте з порушенням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Торнадо” не направляло відповідачу жодної пропозиції (замовлення) на укладення договору, яка б містила істотні умови договору. Жодної пропозиції від відповідача на укладення договору, яка б містила істотні умови договору, на адресу позивача не надходило, а факт помилкової оплати бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” рахунків, виставлених відповідачем, не може розглядатись як доказ прийняття пропозиції на укладення договору та не свідчить про досягнення згоди сторін з істотних умов договору.

Отже, апелянт зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Торнадо” та Закритим акціонерним товариством „Палітра”, у передбачених законом порядку та формі, не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору як купівлі – продажу (поставки), так і будь – якого іншого.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що вимоги викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, а Господарський суду м. Києва при винесенні рішення об’єктивно оцінив всі обставини справи та просить суд відхилити апеляційну скаргу, а рішення Господарського суду м. Києва від 12.06.2008 у справі № 26/186 залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

01.06.2007 від Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” до Закритого акціонерного товариства „Палітра” факсимільним зв’язком надійшов запит на поставку запасної частини для поліграфічної машини MAN ROLAND 106 (ланцюг). Даний запит містив: назву товару, серію, номер та рік випуску машини, номер потрібного ланцюга по каталогу та його схему (завірена належним чином копія факсимільного листа міститься в матеріалах справи).

На вищевказане замовлення відповідач направив позивачу комерційну пропозицію на суму 12 484, 44 грн. На пропозицію позивач не погодився, і відповідач, зробивши 5% знижку, направив оновлену пропозицію, оформлену листом № 02-89 від 22.06.2007, на суму 11 823, 60 грн. Умовами оплати було 30%-ва передоплата та 70% протягом 3-х днів з моменту отримання повідомлення про наявність товару на складі Закритого акціонерного товариства „Палітра”. Таким чином, Закрите акціонерне товариство „Палітра” повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю „Торнадо” про згоду укладання договору та про всі його істотні умови.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торнадо”, отримавши рахунок – фактуру № СФ-0096 від 22.06.2007 на суму 3 547, 08 грн. оплатив його, чим підтвердив факт укладення договору.

Після того, як замовлений товар прибув на склад Закритого акціонерного товариства „Палітра”, відповідач повідомив позивача про готовність поставки товару і 05.07.2007 виставив другий рахунок – фактуру № СФ-0105 на суму 8 276, 52 грн. Позивач оплатив даний рахунок платіжним дорученням № 343 від 16.07.2007, при цьому в призначенні платежу вказав № листа – пропозиції відповідача 02-89 від 22.06.2007.

Тому, можна зробити висновок, що між позивачем (замовник) та відповідачем було укладено договір купівлі – продажу шляхом технічного засобу зв’язку (факсимільного).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” виходячи з наступного:

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися в усній або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв’язку.

Стаття 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В даному випадку сторони виразили згоду на укладення договору за допомогою факсимільного засобу зв’язку і погодили всі істотні умови договору, про що свідчать лист відповідача № 02-89 від 22.06.2007 і оплачені вищевказані рахунки - фактури з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо”.

Відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Тому твердження апелянта, що договір між ним та відповідачем не укладався і що не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору як договору купівлі – продажу, так і будь – якого іншого не приймається судом до уваги з вищевказаних підстав.

Щодо посилання позивача на те, що бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” було помилково оплачено рахунки – фактури, судова колегія вважає необґрунтованим з посиланням на наступне:

Грошові кошти на оплату рахунків – фактур, виставлених відповідачем, були перераховані позивачем через електронну систему платежів „Клієнт – банк”.

Відповідно до правил здійснення платежів через систему „Клієнт – банк” (електронну систему платежів) уповноважений банк приймає платіж до виконання виключно за умови наявності електронних цифрових підписів уповноважених осіб. Носій із зразками підписів знаходиться у вповноваженої особи.

Відповідно до статті 18 Закону України „Платіжні системи та переказ грошей в Україні”, електронний документ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний цифровий підпис на електронному документі має однакову юридичну силу з підписом на паперовому документі. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка підписала цей документ електронним цифровим підписом. Електронний цифровий підпис є обов’язковим реквізитом електронного документа. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним цифровим підписом, не приймається до виконання. При цьому при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документа.

Банком було проведено переказ коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” на рахунок Закритого акціонерного товариства „Палітра”. Отже, відповідно до вимог Закону України „Платіжні системи та переказ грошей в Україні”, банк перевірив електронний цифровий підпис на електронному документі.

Таким чином, твердження апелянта про те, що бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю „Торнадо” помилково оплатив рахунки – фактури є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія вважає рішення Господарського суду м. Києва від 12.06.2008 по справі № 26/186 обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Палітра” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 12.06.2008 у справі № 26/186 – без змін.

2. Матеріали справи № 26/186 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді

30.09.08 (відправлено)