ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
УХВАЛА

03.11.08                                                                                 Справа № 7/199.

Суддя Калашник Т.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Новопсковського району Луганської області в інтересах держави в особі Новопсковського районного комунального підприємства “Комунальник”, смт. Новопсков Луганської області

до Новопсковської селищної ради, смт. Новопсков Луганської області

про стягнення 13363 грн. 66 коп.

присутності представників:

від заявника –Дядіна Ю.В., посвідчення № 497 від 15.05.08;

від позивача –Аніщенко Т.А., наказ про призначення № 9 від 25.04.08;

від відповідача –Черевашенко В.І., довіреність № 12 від 03.06.08.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у сумі 13363 грн. 66 коп.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 843 від 17.10.08, посилаючись зокрема на те, що прокурором при зверненні до суду, в порушення приписів ст.2 ГПК України та п.5 мотивувальної і п.2 резолютивної частин Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року, подано позов не в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій /бездіяльності/ фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними і державою.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств (абз.3 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.99).

Проте, при зверненні до суду з цим позовом прокурор не звернув уваги на наступне.

В абз.4 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.99 зазначено, що із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

За змістом ч.2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор має право подавати позовні заяви в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, при цьому саме такий орган набуває статусу позивача.

В п.5 мотивувальної частині вказаного рішення Конституційного суду України, зокрема, визначено, що поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі частини першої статті 21 Арбітражного процесуального кодексу України є стороною в арбітражному процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно зі статтею 22 Арбітражного процесуального кодексу України.

Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.99 під поняттям "органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" /щодо ст. 2 ГПК України/, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Тобто, виходячи з приписів ст.ст.2, 29 ГПК України та рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року, при зверненні до суду прокурор мав у позовній заяві зазначити орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, що ним не було зроблено.

Посилаючись на приписи ст. 142 Конституції України, частиною 3 якої зокрема визначено, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування; витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою, прокурор навіть не звертає уваги на той факт, що вона стосується здебільшого відповідача у справі - Новопсковської селищної ради.

Позов заявлений в особі визначеного прокурором позивача - Новопсковського районного комунального підприємства “Комунальник” підлягає залишенню без розгляду згідно п. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а в інтересах держави в особі самостійного суб’єкта господарської діяльності, а на підписання таких позовних заяв прокурор не уповноважений. Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Вищого господарського суду України від 29.10.08 у справі № 4/127.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов залишити без розгляду.

Суддя Т.Л.Калашник