ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.08р.

Справа № 22/222(3/140-08)-08

За позовом приватного підприємства «СТД-ТРАНС», с-ще Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна», с-ще Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області

про витребування майна

Суддя Пуппо Л.Д.

Представники:

Від позивача –Серпіліна Н.В., дов. від 29.12.2007 р.

Від відповідача –не з"явився

СУТЬ СПОРУ

ПП «СТД-ТРАНС»звернулося до суду з вимогою зобов’язати ТОВ «Стандарт Україна»повернути зерно –пшеницю 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни, що перебуває на зберіганні ТОВ «Стандарт Україна»за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с-ще Васильківка, вул. Будьонного, 129.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 13.08.07. придбав зерно –пшеницю 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 2 395,170 тонн у третьої особи та уклав договір зберігання зерна з відповідачем, на підтвердження чого останній видав позивачу складську квитанцію на зерно № 431 від 13.08.07. За період зберігання зерна, тобто з 13.08.08. по 12.09.08., відповідач погіршив якість зерна, внаслідок чого здійснював його доробку. За цей же період позивач відвантажив з зернового складу відповідача зерно у кількості 2 371,22 тонн. Решту зерна у кількості 23,950 тонни відповідач неправомірно відмовляється видавати позивачу, незважаючи на те, що позивач є власником зерна в повному обсязі.

В процесі розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги, просив суд зобов’язати ТОВ «Стандарт Україна»змінити причину погашення складської квитанції на зерно № 431 від 13.08.07., а саме змінити підставу погашення з «у зв’язку з видачею зерна його володільцеві»на підставу погашення «у зв’язку з допущенням помилок при заповненні бланку складського документа», та видати ПП «СТД-ТРАНС»нову складську квитанцію на зерно, в якій зазначити фактичні показники якості належного ПП «СТД-ТРАНС»зерна, а саме вологість 12,45 % та сміттєва домішка 0,31 %.

Збільшену позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, що відповідач у складській квитанції на зерно № 431 від 13.08.07. в порушення вимог законодавства з питань зберігання зерна зазначив не фактичні показники якості зерна (вологість 12,45 %, сміттєва домішка 0,31%), а інші, які не відповідають дійсності (вологість 14,00 %, сміттєва домішка 2,00 %).

Також в процесі розгляду справи позивач змінив свою позовну вимогу в частині зобов’язання відповідача повернути майно, просив стягнути з ТОВ «Стандарт Україна»на користь ПП «СТД-ТРАНС»22 752,50 грн. - вартість неповернутого зерна пшениці 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни, що перебувало на зберіганні ТОВ «Стандарт Україна»за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с-ще Васильківка, вул. Будьонного, 129.

Зміну позовної вимоги позивач обґрунтовує тим, що на день винесення рішення по справі зерно –пшениця 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни на зберіганні зернового складу відсутнє. Оскільки за втрату (нестачу) речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) зерна, відшкодовуються зберігачем (зерновим складом) у розмірі вартості втраченого або такого, що не вистачає, зерна, а вартість зерна у кількості 23,950 тонни складає 22 752,50 грн., позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого зерна.

Відповідач ТОВ «Стандарт Україна»проти позову заперечує, вказуючи на те, що під час зберігання та відпуску зерна позивачу було додержано всіх вимог чинного законодавства України, що регулює ці правовідносини, зерно –пшениця 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни не було відвантажено позивачу у зв’язку зі зміною обсягу зерна внаслідок його доробки. Замінити складську квитанцію на іншу неможливо у зв’язку з тим, що на день винесення рішення по справі пшениці 4-го класу зерно 2006 року врожаю на зерновому складі відповідача на зберіганні немає, законодавством не передбачено видачу складської квитанції на ім’я поклажодавця, якщо зерно на зерновому складі фактично не зберігається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ

Між позивачем та ПІІ «СЄРНА»24.07.07. було укладено договір № DS-060-07, за яким позивач купив у ПІІ «СЄРНА»пшеницю 4-го класу українського походження врожаю 2006 року у кількості 2395,200 тонн +/- 5%, яке зберігалося на зерновому складі ТОВ «Стандарт Україна».

Відповідно до пункту 2.3. зазначеного договору купівлі-продажу остаточно вага та якість зерна визначаються згідно складської квитанції та картки аналізу зерна, оформленої зерновим складом на ПП «СТД-ТРАНС».

Передача зерна від ПІІ «СЄРНА»покупцю ПП «СТД-ТРАНС»відбулася 13.08.07., про що свідчить складська квитанція на зерно № 431 від 13.08.07. та видаткова накладна № СР-13/08/3 тієї ж дати шляхом переоформлення зерна на особистий рахунок ПП «СТД-ТРАНС»(без фактичного відвантаження або переміщення в межах території зернового складу).

Під час переоформлення зерна з ПІІ «СЄРНА», як попереднього власника, на ім’я позивача відповідачем за актом-розрахунком не було знято різницю в обсязі зерна, яка виникла через природний убуток та покращання показників якості зерна (доробку).

31.07.07. ПП «СТД-ТРАНС»уклало з ТОВ «Стандарт Україна»як зерновим складом договір № 39 складського зберігання зерна.

Згідно складської квитанції на зерно № 431 та картки аналізу № 27 від 13.08.07. зерновий склад ТОВ «Стандарт Україна»прийняв на зберігання належне ПП «СТД-ТРАНС»зерно у заліковій вазі у кількості 2 395 170 кг з показниками якості: вологість –14,0 %, зернова домішка 7,0 %, сміттєва домішка 2,0 %, зараженості немає, зерно відповідає вимогам ДСТУ 3768:2004 «Пшениця. Технічні умови».

Однак згідно витягу з Книги кількісно-якісного обліку хлібопродуктів (міні форма № 36) станом на 13.08.07., що також вбачається й з розпоряджень на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та актів до них, фактичними показниками якості зерна –пшениці 4-го класу врожаю 2006 року, яке було переоформлене на ім’я позивача, були такі основні (середньозважені) показники: вологість –12,45 %, сміттєва домішка –0,31 %.

Зерно різних власників –пшениця 4-го класу 2006 року врожаю зберігалося відповідачем насипом знеособлено на декількох складах: №№ 14, 15 (Ульянівка) та №№ 7,9 (Письменна).

ПП «СТД-ТРАНС»за період з 21.08.07. по 12.09.07. вивезло з зернового складу відповідача зерно загальним обсягом 2 371,22 тонн, тобто на 23,950 тонни менше від обсягу, зазначеного у складській квитанції.

В процесі відвантаження зерна відповідачем було видано позивачу зерно у кількості 132,296 тонн неналежної якості, оскільки згідно висновку Дніпропетровської обласної державної хлібної інспекції від 07.09.07. видана пшениця врожаю 2006 року не відповідала вимогам ДСТУ 3768:2004 «Пшениця. Технічні умови»через присутність невластивого (солодового) запаху. 07.09.07. зерно неналежної якості позивачем було повернуто відповідачу, останній його замінив зерном належної якості.

Зерно –пшениця 4-го класу 2006 року врожаю, яке зберігалося на зерновому складі відповідача, потребувало доробки раніше дати, коли позивач став власником свого обсягу зерна. Так, згідно висновку Дніпропетровської обласної державної хлібної інспекції від 26.06.07. пшениця врожаю 2006 року по складах, зокрема 7 та 9 (Письменна) не відповідала вимогам ДСТУ 3768:2004 «Пшениця. Технічні умови», потребувала оздоровлення через присутність плісняво-затхлого запаху.

Решту 23,950 тонни зерна відповідач видати відмовився на підставі акту-розрахунку від 14.09.07., згідно якого, а також листа відповідача від 11.09.07., обсяг зерна, належного позивачу, змінився через вжиття заходів щодо доробки зерна (сепарування для знезараження та усунення невластивих запахів), внаслідок чого покращилися показники якості: вологість з 12,45 % до 11,64 %, сміттєва домішка з 0,31 % до 0,29 %. Тому обсяг зерна, що мав бути відвантажений, було зменшено на 1 %.

У зв’язку з цим ТОВ «Стандарт Україна»запропонував позивачу укласти відповідну додаткову угоду до договору зберігання про те, що обсяг зерна, який зерновий склад видає позивачу як поклажодавцю, не може різнитися більш як на 1 %. Від укладення додаткової угоди позивач відмовився.

В обмін на відвантаження відповідачем зерна позивач передав зерновому складу складську квитанцію № 431 від 13.08.2007 р., яка зерновим складом була погашена у зв’язку з відвантаженням зерна.

Не погодившись з діями відповідача, ПП «СТД-ТРАНС»25.10.07. на його адресу направив вимогу про видачу зерновим складом зерна, що перебуває на зберіганні, його власнику, у якій пропонував видати належне позивачу зерно –пшеницю 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни з показниками якості згідно виданої зерновим складом відповідача складської квитанції на зерно від 13.08.07. № 431.

Вимогу ТОВ «Стандарт Україна»отримав 09.11.07., однак жодних дій з надіслання відповіді або видачі зерна не здійснив.

Згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України (далі –Кодекс) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Статтею 655 Кодексу передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) за певну грошову суму.

Згідно статті 334 Кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до пункту 4.3. договору купівлі-продажу з ПІІ «СЄРНА»дата, зазначена у складській квитанції, є датою передачі зерна та датою переходу права власності на зерно від ПІІ «СЄРНА»до ПП «СТД-ТРАНС».

Згідно вимоги пункту 6.2 Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його перероблення на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах незалежно від форм власності і господарювання, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 11.07.05. № 310, «обсяг переоформлюваного зерна визначається актом-розрахунком, який складається підприємством на момент переоформлення, після чого новому власнику видаються переоформлені складські документи. Процедура переоформлення засвідчується бухгалтерією підприємства на особистому рахунку власника зерна в книзі кількісно-якісного обліку хлібопродуктів (форма № 36). Новий власник укладає договір з підприємством на здійснення операцій з переданим йому зерном: зберігання, доробка тощо. Перед переоформленням зерна перший власник повинен повністю розрахуватися з підприємством за послуги з приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, вирішити питання щодо використання побічних продуктів і відходів, що належать йому».

У складській квитанції на зерно, виданій зерновим складом ТОВ «Стандарт Україна»13.08.07., кількість зерна за фізичною та заліковою вагою однакова.

Відповідно до Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Мінагрополітики від 27.06.03. № 198, Технічного регламенту зернового складу, затвердженого наказом Мінагрополітики від 15.06.04. № 228, заліковою масою зерна є фізична маса зерна (крім кукурудзи в качанах), вже зменшена на розрахункову величину маси відхилень показників якості від базисних кондицій.

Відповідно до Порядку випуску бланків складських документів на зерно, їх передачі та продажу зерновим складам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.03. № 510, Технічного регламенту зернового складу, а також відповідно до пункту 3.1.5. договору зберігання про прийняття зерна на зберігання зерновий склад видає поклажодавцю складський документ на зерно із зазначенням фактичних показників якості зерна, переданого на зберігання.

Таким чином, позивач з 13.08.07. був власником зерна –пшениці 4-го класу врожаю 2006 року у кількості 2 395,170 тонн, причому у заліковій вазі, яке відповідало вимогам ДСТУ 3864:2004, з середньозваженими показниками якості по вологості 12,45 %, по сміттєвій домішці 0,31 %.

Згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»за договором зберігання зерна зерновий склад зобов’язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб’єктом ринку зерна.

Відповідно до пункту 1.1. Договору зберігання поклажодавець –ПП «СТД-ТРАНС»- передає, а Зерновий склад –ТОВ «Стандарт Україна»- приймає на зберігання зерно та здійснює доробку (у разі необхідності), зберігання та відвантаження зерна на умовах, визначених Договором зберігання.

Пунктом 1.2. договору зберігання передбачено, що зберігання зерна здійснюється з моменту прийняття зерна на зберігання до фактичного відвантаження або переоформлення зерна.

Згідно статті 949 зазначеного вище Кодексу зберігач зобов’язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передано на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої саме якості. Відповідно до статті 32 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»зерновий склад зобов’язаний повернути поклажодавцеві зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання зерна.

Згідно статті 950 Кодексу професійний зберігач відповідає за пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Розділом 3, пункту 4.2. договору зберігання зерновий склад забезпечує кількісне і якісне зберігання зерна, що виключає його псування, та здійснює відпуск його поклажодавцю.

Відповідно до Інструкції № 310, а також Технічного регламенту зернового складу, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 15.06.04. № 228, кількісне та якісне зберігання зерна полягає у його доробці, але після доробки зерна складається акт за формою 34, що підписується завідувачем зерносушарки (якщо виконується сушіння зерна), начальником ВТЛ та бухгалтерією (пункт 6.10.5 Технічного регламенту); технологічну операцію із сушіння зерна оформлюють розпорядженням за формою № 34 й актом про сушіння зерна (форма № 34). Облік роботи зерносушарки ведеться зерносушильним майстром зернового складу в журналі за формою № 122 та у вахтовому журналі (частина 3 пункту 3.11.11 Технічного регламенту); результати активного вентилювання записуються у журнал оперативного контролю процесу вентилювання зерна (форма № 153), який повинна вести уповноважена особа зернового складу; після закінчення процесу активного вентилювання зернової маси складається акт про технологічну операцію за формою № 34, що передається у бухгалтерію для розрахунку маси зерна із занесенням її до книги кількісно-якісного обліку (форма № 36) (пункт 6.11.23 Технічного регламенту).

Як вбачається з розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав від 20.08.07. та відповідного акту до нього від 13.09.07. на Письменній зерновим складом відповідача з 20.08.07. по 13.09.07. проведено очистку зерна –пшениці змішаних сортів 4-го класу у кількості 1 505,00 тонн з метою його знезараження.

Також з розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав від 20.08.07. та відповідного акту до нього від 13.09.07. вбачається, що зерновим складом відповідача на Письменній з 20.08.07. по 12.09.07.. проведено сушіння зерна –пшениці змішаних сортів у кількості 1 500,00 тонн з метою його оздоровлення та усунення плісняво-затхлого запаху.

Як вбачається з розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав № 8 від 11.08.07. та відповідного акту до нього від 20.08.07. зерновим складом відповідача на Ульянівці з 11.08.07. по 20.08.07. проведено очистку зерна –пшениці 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 1 490,00 тонн з метою його охолодження та знезараження.

Також з розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав № 21 від 01.08.07. та відповідного акту до нього від 19.08.07. вбачається, що зерновим складом відповідача на Ульянівці з 01.08.07. по 12.08.07. проведено очистку зерна –пшениці 4-го у кількості 1 000,00 тонн з метою його охолодження та знезараження.

Позивач з 13.08.07. був власником зерна –пшениці 4-го класу врожаю 2006 року у кількості 2 395,170 тонн у заліковій вазі, яке відповідало вимогам ДСТУ 3864:2004.

Відповідно до пункту 3.2.3. договору зберігання відвантаження зерна здійснюється за фізичною вагою і за фактичними показниками якості, сформованими відповідно до загальної партії зерна, що зберігається на зерновому складі, але не вищими (гіршими) обмежувальних кондицій, встановлених відповідними державними стандартами на таке зерно, з врахуванням втрат у кількості (вазі) за рахунок зміни якісних показників і природної втрати при зберіганні та відвантаженні, які розраховуються відповідно до норм природного убутку зерна, затверджених відповідними нормативними актами України.

Згідно пункту 3.6.2 Інструкції № 301, видача зерна власникам за їх письмовою вимогою проводиться з урахуванням конкретних показників його якості після складання акта-розрахунку зерна відповідно до складських документів на зерно, що належить власнику в обсягах, зменшених на величину продуктів, відходів, механічних утрат та природного убутку за конкретний період зберігання.

Зазначені розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та відповідні акти до них, а також висновки Дніпропетровської обласної державної хлібної інспекції від 26.06.07. та від 07.09.07. свідчать про те, що якість зерна, яке належало позивачу, за період зберігання зерна позивача (від 9 до 30 днів –залежно від відвантаження зерна партіями з 21 серпня по 12 вересня 2007 року) погіршилося до моменту, коли позивач став власником зерна, про що відповідачеві було достовірно відомо, відповідні заходи з доробки зерна з метою недопущення погіршення якості зерна мали бути здійснені та враховані попередньому власнику зерна, до того ж погіршення якості зерна жодним чином не пов’язано зі строком зберігання зерна позивачем, відсутні об’єктивні причини для погіршення якості здорового зерна позивача після переоформлення за такий нетривалий період зберігання зерна, а отже погіршення відбулося з вини зернового складу.

Про це свідчить й видача позивачеві складської квитанції № 431 від 13.08.2007 р. з показниками якості зерна, яке відповідає ДСТУ 3468:2007 (зокрема в частині відсутності зараженості та невластивого запаху).

Крім того, розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав № 21 від 01.08.07. та відповідний акт до нього від 19.08.07. у даній справі не можуть розглядатися як належний доказ, оскільки зазначені в них заходи щодо доробки зерна вживалися до моменту, коли позивач став його власником. Інші розпорядження та акти до них мають недоліки заповнення (не в усіх зазначено рік врожаю зерна, клас пшениці, що доробляється номер складу), що не дає можливості розглядати їх як належний доказ.

Згідно наданої відповідачем довідки станом на 16.09.08. на зерновому складі відповідача зерно –пшениця 4-го класу 2006 року врожаю, належне будь-яким поклажодавцям, на зберіганні не перебуває.

Відповідно до статей 950, 951 Цивільного кодексу України, статей 33, 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»за втрату (нестачу) речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) зерна, відшкодовуються зберігачем (зерновим складом) у розмірі вартості втраченого або такого, що не вистачає, зерна.

Заперечення відповідача щодо того, що позивачем пропущено строк звернення до зернового складу відповідача з письмовою заявою про нестачу товару, передбачений Законом України «Про сертифіковані товарні склади та прості і подвійні складські свідоцтва», не може бути прийнято до уваги з огляду на наступне: позивач не міг за звичайного способу прийняття товару виявити його нестачу, оскільки при прийнятті керувався не тільки даними про обсяг зерна, зазначеними у складській квитанції № 431 від 13.08.07., а й документами, виданими сертифікованим зерновим складом, що вимагається законодавством, зокрема актом-розрахунком обсягу зерна, який підлягає видачу його власнику. Отримуючи обсяг зерна, позивач виходив з даних, зазначених в акті-розрахунку від 14.09.07. Тим більше, що в позовній заяві не йдеться про недостачу.

Що стосується позовної вимоги про зобов’язання ТОВ «Стандарт Україна»змінити причину погашення складської квитанції на зерно № 431 від 13.08.07., а саме змінити підставу погашення з «у зв’язку з видачею зерна його володільцеві»на підставу погашення «у зв’язку з допущенням помилок при заповненні бланку складського документа», та видати ПП «СТД-ТРАНС»нову складську квитанцію на зерно, в якій зазначити фактичні показники якості належного ПП «СТД-ТРАНС»зерна, а саме вологість 12,45 % та сміттєва домішка 0,31 %, то дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до пункту 40 Порядку випуску бланків складських документів на зерно, їх передачі та продажу зерновим складам погашення бланку та його копії у разі допущення помилок та видача нового складського документу можливе лише за наявності зерна на зберіганні на зерновому складі. Крім того, в разі задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача як зернового складу вартості нестачі зерна –пшениці 4-го класу 2006 року врожаю у кількості 23,950 тонни усуває необхідність видачі складського документа, який потрібний для витребування власне зерна у відповідача.

Як зазначалося вище в процесі розгляду справи позивач змінив свою позовну вимогу в частині зобов’язання відповідача повернути майно, просив стягнути з ТОВ «Стандарт Україна»на користь ПП «СТД-ТРАНС»22 752,50 грн. - вартість неповернутого зерна пшениці. Оскільки зміна вимог не суперечить чинному законодавству, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, позов може бути задоволений лише частково, в частині стягнення в відповідача 22 752 грн. 50 коп. вартості неповернутого зерна пшениці 4-го класу у кількості 23,950 тонни, що перебувало на зберіганні у останнього за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с-ще Васильківка, вул. Будьонного, 129, пропорційно судові витрати.

Керуючись статтями 16, 328, 334, 387, 655, 949, 950, 951 Цивільного кодексу України, статтями 26, 32, 33, 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», положеннями Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його перероблення на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах незалежно від форм власності і господарювання", затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 11.07.05. № 310 та Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Мінагрополітики від 27.06.03. № 198, господарський суд –

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна», селище Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області на користь приватного підприємства «СТД-ТРАНС»селище Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області 22 752 грн. 50 коп. основної суми, 227 грн. 53 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видавши наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя Л.Д.Пуппо