ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

№ 8/538

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

Є.Борденюк,

П.Гончарука,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією"

на постанову

від 09.06.2008 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 8/538

за позовом

Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка)

до

Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією"

про

стягнення 228 774,51 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Ринко О.А. (дов. від 15.03.2007),

Шевчук І.С. (дов. від 16.10.2006)

відповідача

Купріянчук А.П. (дов. від 07.04.2008)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

24.11.2006р. до господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), в якій позивач просив суд стягнути з Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" на його користь 228 744,51 грн. (заборгованість в сумі 192 297,68 грн., та пеня - 36 446,83 грн.).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.08.2006р. між Господарським управлінням Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) (Орендодавець) та Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" (Орендар) укладено договір № 18 оренди нежилих приміщень.

У відповідності до п. 1.1. Договору Орендодавець здав, а Орендар прийняв в користування службові приміщення корисною площею 227 кв.м., кімн. №№520, 522, 524, 526, 8, 541, 543, 545, 547, 549, розташовані на п'ятому поверсі адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, про що 11.08.2006р. між Господарським управлінням Центральної спілки споживчих товариств України та Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" складено акт приймання-передачі вищевказаних нежилих приміщень.

Згідно п. 3.1. Договору сума орендної плати, яка підлягає сплаті Орендарем Орендодавцю за користування службовими приміщеннями становить 57885,00 грн. на місяць.

Договір діє з 11.08.2006р. по 01.08.2007р. (п. 6.1. Договору).

Зазначений договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками Господарського управління Центральної спілки споживчих товариств України та Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією".

Всеукраїнська громадська організація "Національний комітет по боротьбі з корупцією", в порушення умов договору № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р., не сплачувала Центральній спілці споживчих товариств України (Укоопспілка) орендну плату та плату за комунальні послуги, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по орендній платі за серпень-листопад 2006р. у розмірі 183 063,35 грн. та по розрахунках за комунальні послуги за вересень, жовтень, листопад 2006р. у розмірі 9 234,33 грн.

На загальний розмір заборгованості позивачем також нараховано пеню за порушення терміну перерахування коштів, яка, відповідно до договору № 18 оренди нежилих приміщень складає 0,5% за кожен день прострочки, всього у сумі 36 446,83 грн.

Згідно з заявою про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача також заборгованість по орендній платі з 01 по 10 грудня 2006р. у сумі 18 672,58 грн. та неустойку за користування приміщеннями з 11 грудня 2006р. по 13 січня 2007р. у сумі 126 973,53 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.06.2007р. (суддя Усатенко І.В.), яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р. (колегія суддів: Капацин Н.В., Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.) залишено без зміни, позовні вимоги Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) задоволено частково, стягнуто з Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" на користь Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) суму основного боргу у розмірі 201 735,93 грн., пені у розмірі 3 353,10 грн. та судові витрати у розмірі 2 115,53 грн., в іншій частині у позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується представниками сторін, Всеукраїнська громадська організація "Національний комітет по боротьбі з корупцією" в порушення взятих на себе зобов'язань за період з серпня по листопад 2006р. включно, а також з 01 по 10 грудня 2006р., орендну плату згідно умов Договору не сплачувала.

В матеріалах справи міститься обґрунтований розрахунок позивача (т. І, а.с. 73), з якого вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача по орендній платі за період з серпня по листопад 2006р. включно, а також з 01 по 10 грудня 2006р. становить 201 735,93 грн.

Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" не надано доказів сплати вказаної заборгованості.

З огляду на зазначене, суди дійшли висновку про задоволення позовних вимоги Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) в частині стягнення з Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" суми основного боргу з орендної плати у розмірі 201 735,93 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Договору вартість комунальних послуг (водо-, енерго-, теплопостачання-, телефонний, факсимільний, поштовий зв'язок, тощо), що пов'язані з утриманням приміщень, відшкодовуються щомісяця Усеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" у фактичних затратах, пропорційно займаній площі, водночас з орендною платою згідно з рахунком Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка).

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідача плати за комунальні послуги, Центральною спілкою споживчих товариств України (Укоопспілка) до матеріалів справи додані рахунки, виставлені відповідачу, а саме: № 938 від 01.09.2006р., № 1009 від 21.09.2006р., № 1112 від 10.10.2006р., № 1092 від 02.10.2006р., № 1131 від 25.10.2006р., № 1213 від 01.11.2006р. всього на загальну суму послуг 9 234,33 грн.

Однак, зазначені рахунки взагалі не містять посилання на договір № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р., а отже, на думку судів попередніх інстанцій, не можуть бути належними доказами в підтвердження позовних вимог Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) щодо стягнення з відповідача плати за комунальні послуги.

До того ж, місцевий господарський суд, ухвалами від 20.12.2006р., 08.02.2007р., 06.03.2007р. зобов'язував Центральну спілку споживчих товариств України (Укоопспілка) надати детальний розрахунок складових сум по фактичних витратах за електроенергію, міжміські розмови, послуги охорони, експлуатаційні витрати (в чому вони полягають) та письмові пояснення бухгалтерії щодо розрахунку заявлених вимог, проте, позивачем не виконано вимоги вказаних ухвал.

Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій вважають такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) в частині стягнення з Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" плати за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, зокрема: за порушення терміну перерахування коштів, встановлених в пункті 4.1.2, орендар сплачує пеню у розмірі не менше 0,5% за кожен день прострочки.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, облікова ставка Національного банку України з 10.06.2006р. і станом на день прийняття судового рішення складала 8,5%, отже подвійна ставка НБУ становила 17%. Таким чином відсоткова ставка пені за кожен день прострочення складає: 17%/365 днів = 0,046%.

З огляду на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" становить 3 353,10 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі №36/582 від 08.12.2006р., за позовом Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) до Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" про визнання недійсним договору № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р. між Господарським управлінням Центральної спілки споживчих товариств та Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" та виселення Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" з кімнат №№ 520, 522, 524, 528, 541, 547, 549, розташованих на п'ятому поверсі адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, позов задоволено в повному обсязі.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007р.

Відповідно до частини 3 статті 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач 13.01.2007р. звільнив орендоване приміщення, тобто позивач не заперечує, що відповідач звільнив орендовані приміщення до набрання рішенням господарського суду міста Києва від 08.12.2006 року у справі № 36/582 законної сили, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі 126 973,53 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відсутні правові підстави для її стягнення.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Фактичне користування майном на підставі договору оренди, унеможливлює, в разі його недійсності, проведення між сторонами реституції, так як використання майна - "річ" безповоротна і повернути сторони в первісне положення практично неможливо. Тому такий договір визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що матеріалами справи доведено, що відповідач з серпня 2006р. по січень 2006р. користувався службовими приміщеннями корисною площею 227 кв.м., які розташовані на п'ятому поверсі адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11 та має заборгованість по орендній платі у розмірі 201 735,93 грн., то суди попередніх інстанцій вважають, що Всеукраїнська громадська організація "Національний комітет по боротьбі з корупцією" зобов'язана виконати свої зобов'язання щодо сплати орендної плати за вказаний період у повному обсязі.

Позивачем і відповідачем до матеріалів справи додані оригінали договору оренди нежилих приміщень № 18 від 02.08.2006р., які мають різну редакцію. Зокрема, примірник договору, наданий Центральною спідкою споживчих товариств України, вказує на те, що розмір орендної плати, узгоджений сторонами, складає суму 57 885 грн. на місяць, а в примірнику договору оренди, наданому Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією", орендна плата зазначена в розмірі 20 971 грн. на місяць.

За клопотанням Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" Київський апеляційний господарський суд ухвалою від 22.10.2007р. призначив експертизу для дослідження двох оригіналів примірників договору оренди № 18 від 02.08.2006р.

Висновком № 13710 судово-технічної експертизи документів по господарській справі № 8/538, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 21.03.2008р. встановлено, що текст на аркушах 1-5 примірнику договору № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р. наданого Центральною спілкою споживчих товариств України (Укоопспілка) (об'єкт А), та текст на аркуші 5 примірнику договору № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р., наданого Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" (об'єкт Б), виконані на лазерному принтері комп'ютера, а текст на аркушах 1-4 об'єкту Б виконаний на іншому за типом принтері комп'ютера - струминному. У примірнику договору № 18 оренди нежилих приміщень від 02.08.2006р., наданого Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" (об'єкт Б), аркуші 1, 2, 3, 4 піддавалися заміні.

З огляду на зазначене, суди надали перевагу примірнику договору № 18 оренди нежилих приміщень наданого Центральною спілкою споживчих товариств України (Укоопспілка).

До того ж, суди попередніх інстанцій посилаються на відсутність належних доказів в підтвердження того, що Центральна спілка споживчих товариств (Укоопспілка) не допускала Всеукраїнську громадську організацію "Національний комітет по боротьбі з корупцією" до орендованих нею службових приміщень, або зчиняла інші дії спрямовані на перешкоджання відповідачу реалізовувати своє право користування орендованим майном.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Всеукраїнська громадська організація "Національний комітет по боротьбі з корупцією" просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити Центральній спілці споживчих товариств (Укоопспілка) у задоволені позовних вимог, посилаючись при цьому на неправильне застосування норм матеріального права, зокрема,ст.ст. 216, 236 Цивільного кодексу України, 291 Господарського кодексу України.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

11.08.2006р. між Центральною спілкою споживчих товариств України та Всеукраїнською громадською організацією "Національний комітет по боротьбі з корупцією" складено акт приймання-передачі вищевказаних нежилих приміщень.

Відповідно до вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Суди першої та апеляційної інстанції посилаються на не доведення відповідачем наявності перешкод у користуванні орендованим майном.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що, враховуючи специфіку договорів оренди, фактичне користування майном на підставі договору оренди, унеможливлює, в разі його недійсності, проведення між сторонами реституції, так як використання майна - "річ" безповоротна і повернути сторони в первісне положення практично неможливо. Тому такий договір визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Твердження скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Всеукраїнської громадської організації "Національний комітет по боротьбі з корупцією" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р. у справі № 8/538 залишити без зміни.

Головуючий, суддя Є. Борденюк

Судді : П. Гончарук

В. Харченко