СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

30 вересня 2008 року

Справа № 2-28/9141-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Барсукова Любов Ериківна, довіреність № 86/08 від 02.09.08, товариство з обмеженою відповідальністю "КС-Сервіс";

представник відповідача: Трушков Євген Ігорович, довіреність № 01 від 08.07.08, комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя";

представник позивача: Лозинський Ігор Миколайович, повноваження перевірені, паспорт ЕЕ 700889 від 19.07.02, Директор, товариство з обмеженою відповідальністю "КС-Сервіс";

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 13.05.2008 у справі №2-28/9141-2007

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КС-Сервіс" (вул. Павленка, 15/72, к. 4, місто Сімферополь, 95000)

до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" (вул. Лермонтова, 17, місто Сімферополь, 95000)

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року позивач –товариство з обмеженою відповідальністю "КС-Сервіс" (далі –ТОВ "КС-Сервіс"), звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача - комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" (далі –КП "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя") про стягнення 260539,73 грн. на підставі ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Під час розгляду справи, позивач надав до суду уточнення до позовної заяви № 7 від 19 лютого 2008 року, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором № 1 від 01 січня 2008 року у розмірі 256506,67 грн., а також 38494,00 грн. індексу інфляції за період з січня 2007 року по грудень 2007 року та 3 % річних за період з лютого 2007 року по лютий 2008 року у розмірі 7093,17 грн. (арк. с. 26-28, т. 2).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 травня 2008 року у справі №2-28/9141-2007 позов задоволено. Стягнуто з КП "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" на користь ТОВ "КС-Сервіс" 256 506, 67 грн. основного боргу, 38 494, 00 грн. індексу інфляції, 3% річних у сумі 7 093, 17 грн., а також 3 020, 94 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Повернуто товариству з обмеженою відповідальністю "КС-Сервіс" зайво сплачене мито в сумі 6, 41 грн.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд знайшов підтвердженим факт неповного виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № 1 від 01 січня 2008 року, що виразилося у сплаті позивачу суми грошових коштів не в повному обсязі, та, на підставі ст.ст.509, 526, 530, 625 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України), задовольнив позовні вимоги.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення, справу направити на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та неповним дослідженням обставин справи.

Так, заявник апеляційної скарги, з посиланням на статті 32 34 Господарського процесуального кодексу України стверджує, що акти виконаних робіт не можуть бути прийняті судом як належні докази, оскільки вони підписані колишнім керівником позивача, який, відповідно до умов договору, не являється відповідальною особою для щомісячного підтвердження виконаних робіт.

Крім того, заявник не погоджується з висновками експерта з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

08 вересня 2008 року за вх. № 8871 на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив, у якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

За розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2008 року у складі судової колегії була проведена заміна суддів Голика В.С. та Плута В.М. на суддів Черткову І.В. та Борисову Ю.В.

У судовому засіданні, яке відбулося 30 вересня 2008 року, представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представники позивача проти скарги заперечували, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу повторно у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2007 року між сторонами було укладено договір № 1 (далі –договір) про надання послуг, за яким замовник (відповідач) передає, а виконавець (позивач) –приймає на себе виконання робіт по регулярному вивозу ТПВ (твердих побутових відходів) та їх розміщення, згідно дислокації (арк. с. 10-11, т. 1).

Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. договору оплата за виконану виконавцем роботу здійснюється замовником за діючими тарифами, згідно фактичного об’єму та калькуляції, затвердженими сторонами. Тариф може бути змінений згідно кон’юнктурі ринкових цін та змін законодавства України. Оплата по договору здійснюється передплатою у розмірі 50% планової суми, а до 10 числа наступного місяця здійснюється остаточний розрахунок.

Згідно з пунктом 1.3. вищевказаного договору, всі роботи мають бути підтверджені актами виконання робіт. Пунктом 1.5. встановлено, що об’єм визначається фактично вивезеною кількістю контейнерів ТПВ, незалежно від їх наповнюваності, згідно доданої дислокації.

Підставою для звернення до суду ТОВ "КС-Сервіс" з відповідним позовом, з'явилося неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем умов договору, за наслідками чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України, а також загальними положеннями про зобов’язання (глава 47 зазначеного кодексу).

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

На виконання своїх зобов’язань за договором, позивачем, за період з 01 січня 2007 року по 12 березня 2007 року, були виконані роботи по вивезенню 21 728,5 м3 твердих побутових відходів для КП "Житлово –експлуатаційне об’єднання Київського району м. Сімферополя" на суму 275 976,67 грн., що підтверджується висновком судово-бухгалтерської експертизи № 2776 від 12 грудня 2007 року, яка була проведена експертом Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз Міліциною Е.О. (арк. с. 13-18, т. 2).

Відповідно до наведеного висновку експерта, виконання позивачем умов договору на суму 275 976,67 грн. підтверджено актами прийомо-здачі №№ ОУ-3416, ОУ-3824, ОУ-3820. При цьому підписання зазначених актів з боку відповідача не заперечується ним по суті.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач, посилаючись на пункт 3.1.6. договору, вважає, що особа, яка підписала акти з його боку (колишній керівник комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя"), не наділений повноваженнями на його підписання.

Проте, з таким твердженням заявника апеляційної скарги судова колегія не може погодитися.

Відповідно до п. 3.1.6. договору, замовник (яким є відповідач) зобов’язується призначити відповідальну особу для щомісячного підтвердження виконаних робіт.

У матеріалах справи є контракти з керівником відповідача від 03 січня 2003 року та 03 січня 2006 року (арк. с. 144-148, т. 1).

Відповідно до п.3 розділу 1 вказаних контрактів, керівник являється повноважним представником підприємства при здійсненні повноважень, функцій, обов’язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами.

Згідно правил ч. 5 ст. 65 ГК України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Отже, доводи заявника скарги про відсутність у керівника КП "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" повноважень на підписання від імені підприємства актів прийому-здачі є неспроможними.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Таким чином, судова колегія вважає, що акти прийому-здачі робіт на суму 275 976,67 грн. підписані з боку відповідача повноважною особою та приймає їх до уваги як належний доказ виконання позивачем своїх зобов’язань по договору.

Судом встановлено, що позивачем на зазначену суму були виставлені відповідачу рахунки-фактури: № СФ-0002728 від 30 січня 2007 року, № СФ-0002819 від 27 лютого 2007 року та № СФ-0002985 від 12 березня 2007 року (арк. с. 15-17, т 1).

Зазначені рахунки були оплачені відповідачем лише частково: на суму 19470,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 750 від 05 березня 2008 року, висновком експерта та не заперечується відповідачем.

Таким чином, заборгованість КП "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" за роботи, виконані ТОВ "КС-Сервіс", підтверджується у розмірі 256506,67 грн. (275976,67 –19470,00).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правил ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми боргу з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції (арк. с. 29-30, т. 2), судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача 38494,00 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 7093,17 грн.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх обставин у справі, правових підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району міста Сімферополя" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 травня 2008 року у справі №2-28/9141-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                І.В. Черткова

Ю.В. Борисова