ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.11.08р.

Справа № А27/100

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водограй», м. Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.03.2006р.

Суддя Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники сторін:

від позивача - Кощеєва А.В. дов. від 14.01.08р.

від відповідача - Жаворонков С.М. дов. від 25.12.07р. №58280/10/10-048, Волошина В.В. дов. від 19.06.08р. №27901/10/10-048

В судовому засіданні прокурор участі не приймав

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Водограй»звернулося з позовом до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.03.2006р., яким визначено зобов’язання підприємства з податку на прибуток: основний платіж - 23571800грн., штрафні санкції - 23571800грн., разом - 47143600грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          є необґрунтованим висновок податкової інспекції про порушення товариством п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у вигляді заниження податку на прибуток за ІV квартал 2004 року та І квартал 2005р. на суму 23571800грн.;

-          ТОВ «Водограй»здійснювало господарську діяльність, направлену на отримання доходу і чинне законодавство не ставить в залежність від наявності отриманого доходу набуття платником податку права на віднесення витрат господарської діяльності до валових витрат;

-          ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2008р. по справі №22а-4945/08, а також висновком судово-економічної експертизи №1643 від 24.02.2006р. підтверджена правомірність дій ТОВ «Водограй»при віднесенні до складу валових витрат, пов’язаних з придбанням товарів і подальшої їх реалізації за цінами нижче цін придбання.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що:

-          в порушення п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»товариством завищені валові витрати на 74467542,07грн., оскільки реалізація нафтопродуктів здійснювалась за цінами нижчими від цін придбання;

-          з урахуванням положень чинного законодавства до валових витрат можна віднести лише витрати, понесені платником податку у зв’язку із продажем товарів (робіт, послуг) з метою отримання доходу.

Також, відповідач звернувся з клопотанням про зупинення провадження по даній справи до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги по справі №22а-4945/08 (А37/24(А23//122)).

22.06.2006р. прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська письмово повідомив господарський суд про вступ у справу №А27/100.

Прокурор також заперечує проти позову з тих же підстав, що і відповідач.

Прокурор не забезпечив явку представника в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника прокурора, так як останній був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 27.11.2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і прокурора, суд -

встановив:

01.03.2006р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 з визначенням податкового зобов’язання ТОВ «Водограй»з податку на прибуток в сумі 47143600грн., в тому числі: 23571800грн. –основний платіж і 23571800грн. –штрафні санкції.

Підставою для прийняття спірного рішення був акт №13/239/30853014/235-10 від 21.02.06р. «Про результати комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ «Водограй»за період з 01.10.04 по 30.09.05».

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»безпідставно віднесено до складу валових витрат з операцій по реалізації бензину та дизельного палива на загальну суму 74467542,07грн., у тому числі по періодах:

-          ІV квартал 2004 року у розмірі 69868864,82грн., з яких: за жовтень –36129993,52грн., листопад –30765259,25грн., грудень 2973612,05грн.;

-          I квартал 2005р. у розмірі 4598677,25грн., з яких: за січень - 1623778,85грн., лютий - 1988848,83грн., березень - 986049,57грн.

В акті зазначено, що фактична реалізація бензину та дизельного пального в результаті виконання договорів комісії та купівлі-продажу протягом ІV кварталу 2004р. та І кварталу 2005р. проведена здебільш за цінами, нижчими за ціни придбання. В податковому обліку до витрат, пов’язаних із здійсненням власної господарської діяльності, відносяться лише ті витрати, які платником податку понесені у зв’язку з продажем товарів (робіт, послуг) з метою отримання доходу.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

За результатами складання наведеного акту №13/239/30853014/235-10 від 21.02.06р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було прийняте також і податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.03.2006р., яким визначено зобов’язання ТОВ «Водограй» з податку на додану вартість на суму 20960659,44грн.

Підставою для нарахування позивачу вказаного податкового зобов’язання з ПДВ були ті ж самі порушення, що спричинили нарахування податку на прибуток спірним податковим повідомленням-рішенням №/0 від 01.03.2006р. по даній справі.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2008р. по справі №А37/24(А23//122) задоволений позов ТОВ «Водограй»до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська з визнанням недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.03.2006р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 14.07.2008р. наведену постанову господарського суду залишено без змін.

Зазначеними постановою і ухвалою судів першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи №1493 від 29.11.2006р. у адміністративній справі №А23/122 витрати підприємства позивача, понесені у зв’язку з придбанням нафтопродуктів у АТЗТ ФК «Дніпро-96»за договорами №24/09 ФВ від 24.09.2003р. та №01-В/2004 від 12.02.2004р. та у ВАТ «Урнафта»за договором поставки №26/492в-АЗС від 01.06.2004р. відносяться до складу валових витрат.

Крім того, зазначено, що ТОВ «Водограй»правомірно включило до складу валових витрат витрати на придбання нафтопродуктів за договорами, оскільки Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачено право платника податку віднести витрати за фактом сплати коштів за товари, які були придбані для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і як наслідок, відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість», у платника податку на додану вартість виникає право на формування податкового кредиту, а оскільки реалізація палива є основною діяльністю позивача, і твердження податкового органу про відсутність можливості отримання позивачем економічної вигоди в наступному є безпідставними, а тому висновок відповідача про збиткову діяльність позивача є неправомірним, оскільки порядок та умови відображення збитків у податковому обліку передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд погоджується з наведеними обставинами, встановленими постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2008р. і ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 14.07.2008р. по справі №А37/24(А23//122), та враховує їх при вирішенні даного спору.

Аналіз чинного законодавства та матеріалів справи свідчить про помилковість висновку податкового органу про те, що відповідні суми не включаються до складу валових витрат, оскільки товар був реалізований за ціною нижчою ціни придбання і отже, витрати не були здійснені в межах господарської діяльності товариства з отриманням доходу.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на пункт 1.32 статті 1, пункт 5.1, підпункт 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно з п.5.1 ст.5 вказаного Закону валові витрати виробництва та обігу (далі –валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Водограй»(Покупець) були укладені договори поставки нафтопродуктів з постачальниками:

-          АТЗТ ФК «Дніпро 96»№02-В/2004 від 16.02.04, №01-В/2004 від 12.02.04 і №24/09 ФВ від 24.09.03;

-          ВАТ «Укрнафта»№26/492в-АЗС від 01.06.04.

Згідно з вказаними договорами, постачальник зобов’язувався здійснити поставку світлих нафтопродуктів в асортименті, за ціною, що обумовлюється для кожної партії окремо та відображається у відповідній додатковій угоді до договору.

Додатковими угодами до вказаних договорів визначені найменування товару, його кількість, ціна та сума.

В подальшому позивач здійснював реалізацію вказаних нафтопродуктів за договорами комісії в тому числі через мережу АЗС (з ТОВ «Авіас-Львів»- № 15/к/2004 від 02.02.04, ТОВ «Алмаз»№ 16к/2004 від 03.02.04, ТОВ «Дніпроінвест-ч» № 59к/2004 від 20.04.04, ТОВ «Запоріжнафтопродукт»№17к/2004 від 03.02.04, ТОВ «Захід-ресурси»№23к/2004 від 05.02.04, ЗАТ «Фірма «Львів-Петроль»№22к/2004 від 05.02.04, ВАТ «Кременчукнафтопродуктсервіс»№18к/2004 від 04.02.04, ТОВ «Мавекс-Ойл»№27к/2004 від 09.02.04, ТОВ «Мавекс»№37к/2004 від 16.02.04, ДП «Мавекс-Верховина»№19к/2004 від 04.02.04, ТОВ «Мавекс Плюс»№20к/2004 від 04.02.04, ТОВ «Мега Нафта»№29к/2004 від 10.02.04, ТОВ ТД «Нафто-Трейд»№26к/2004 від 06.02.04, ТОВ «Олімп»№34к/2004 від 12.02.04, ТОВ «Петроль Груп»№45к/2004 від 20.02.04, ТОВ «Сатурн Ойл»№31к/2004 від 10.02.04, ТОВ «Стабіл»№35к/2004 від 12.02.04, ТОВ «Топ Трейд Плюс»№32к/2004 від 11.02.04, ВАТ «Черкаська нафтобаза»№33к/2004 від 1.02.04).

За результатами виконання вказаних операцій за період жовтня 2004р. –березня 2005р. позивачем було віднесено до складу валових витрат 74467542,07грн., з яких: жовтень 2004р. –36129993,52грн.; листопад 2004р. –30765259,25грн.; грудень 2004р. -2973612,05грн.; січень 2005р. - 1623778,85грн.; лютий 2005р. - 1988848,83грн.; березень 2005р. - 986049,57грн.

Викладені норми чинного законодавства та наявні матеріали справи дозволяють стверджувати про те, що позивач правомірно включив до складу валових витрат витрати на придбання нафтопродуктів за вказаними договорами.

Є правомірним твердження товариства про те, що чинне законодавство не ставить у залежність від наявності отриманого доходу набуття платником податку права на віднесення витрат господарювання до валових витрат.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

На думку суду, наведена норма передбачає таку мету господарської діяльності як отримання доходу і ця мета стосується діяльності суб’єкта підприємництва в цілому, а не конкретних угод.

Податковою інспекцією взагалі залишені без уваги доводи позивача про те, що за час від моменту придбання до моменту реалізації бензину відбулося зниження ціни вартості бензину.

При прийнятті рішення суд враховує також і лист ДПА України від 25.07.2003р. №6519/6/-15-1116 в якому вказується на те, що чинне законодавство не передбачає коригування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ при продажу товарів за ціною, нижчою від ціни їх придбання.

Згідно з положеннями абз. «г»пп.4.4.2 п.4.4 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, яке використовується при обґрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур. Податковими роз'ясненнями вважаються будь-які відповіді контролюючого органу на запити зацікавлених осіб з питань оподаткування.

Викладені обставини свідчать про незаконність спірного податкового повідомлення-рішення, що є підставою для задоволення позову.

Клопотання відповідача про зупинення провадження по даній справи до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги по справі №22а-4945/08 (А37/24(А23//122)) задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 156 КАС України встановлені випадки зупинення провадження у справі. Розгляд касаційною інстанцією скарги не є підставою для зупинення провадження у справі в розумінні пункту 3 частини 1 вказаної статті.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №/0 від 01.03.2006р.

Стягнути з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Водограй»(м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 10, оф. 23-1, ) 3,40грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.186 КАС України.

Суддя                     В.О. Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –02.12.2008р.