ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.08 Справа № 11-07/861-6/339/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕСТ ОЙЛ ГРУП” м. Луцьк

До          Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області м. Мелітополь Запорізької області

Про визнання права набуття земельних ділянок

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача:           Лемешко А.О. –дор. № 05/08від 05.05.2008р.

Від відповідача:          Якубович А.А. –дор. № 1 від 08.01.2008р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕСТ ОЙЛ ГРУП” м. Луцьк до Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області м. Мелітополь Запорізької області про визнання права набуття земельних ділянок, суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції на землях дорожнього господарства вздовж автодороги М-18 Харків –Сімферополь –Алушта –Ялта та на території Новенської та Семенівській сільських рад Мелітопольського району в порядку передбаченого Земельним кодексом України та Закону України “Про оренду землі” в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою до відповідача.

Відповідач позов не визнав з наступних підстав: з позовної заяви позивача відповідачу не зрозуміло, що хоче позивач. Договір оренди спірних земельних ділянок не був заключний, рішення про передачу в оренду спірних земельних ділянок не було прийнято відповідним органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Розпорядження № 989 від10.12.2007р. «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 665 від 29.08.2007р.»про визнання такими, що втратили чинність пункти 2, 3, 4 та 5 розпорядження, не було оскаржено в судовому порядку, та не було визнано недійсним відповідно з діючим законодавством. Позивач не довів суду, що в нього вже виникло право для визнання за ним права набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції. Просить позивачу в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції на землях дорожнього господарства вздовж автодороги М-18 Харків –Сімферополь –Алушта –Ялта та на території Новенської та Семенівській сільських рад Мелітопольського району в порядку передбаченого Земельним кодексом України та Закону України “Про оренду землі” в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою до відповідача.

Однак, позивач не довів суду, що він звертався до відповідача с вимогою про визнання за ним права набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції на землях дорожнього господарства вздовж автодороги М-18 Харків –Сімферополь –Алушта –Ялта , та що відповідач відмовив йому в цієї вимоги.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача пояснили суду, що позивач з такою вимогою до відповідача не звертався, а відповідно відповідач не відмовляв йому в задоволені цієї вимоги.

Згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації , інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Оскільки позивач не звертався до відповідача з вимогою про визнання за ним права набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції та йому не було в цьому відмовлено відповідачем, то позивач не довів суду , що відповідач порушив в цій частині права і охоронювані законом інтереси позивача.

Більш того, за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів можна звертатися до суду тільки способом, який встановлений законом.

Крім цього, право набуття земельних ділянок в оренду виникає з моменту укладення договору оренди.

Згідно статтям 125 та 126 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його держаної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості) , одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як пояснили представники позивача та відповідача договір оренди земельних ділянок між позивачем та відповідачем не був укладений, позивач до відповідача не звертався з вимогою про укладення договору оренди. В суд з заявою про спонукання відповідача укласти договір оренди земельних ділянок позивач також не звертався. Тому у позивача не виникло право набуття земельних ділянок в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Позивач не надав суду рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу йому в оренду спірних земельних ділянок.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача пояснили, що рішення про передачу спірних земельних ділянок в оренду позивачу органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування не приймалось, позивач до відповідача не звертався з вимогою про прийняття відповідного рішення. С позовною заявою про спонукання відповідача прийняти рішення про передачу в оренду спірних земельних ділянок позивач також не звертався.

За таких обставин у позивача не виникло право на укладення договору оренди земельних ділянок.

Законом України № 107 –VІ від 28.12.2007р. частину першу статті 124 Земельного кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту: «Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності , здійснюється виключно на аукціонах».

Аукціон про набуття права оренди спірних земельних ділянок не проводився.

29.08.2007р. голова Мелітопольської районної державної адміністрації прийняв розпорядження № 665 «Про погодження місця розташування та надання згоди на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ “ВЕСТ ОЙЛ ГРУП”.

Однак, 03.10.2007р. Управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізької області направило Мелітопольської районної державної адміністрації клопотання № 67 від 03.10.2007р. про приведення у відповідальність до вимог чинного земельного законодавства розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації № 665 від 29.08.2007р.

В цьому клопотанні Управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізької області вказало Мелітопольської районної державної адміністрації, крім іншого, на те, що відповідно до статті 151 Земельного кодексу України місцева державна адміністрація приймає рішення про погодження місця розташування виключно того об’єкту, під який має право самостійно вилучати земельну ділянку. Згідно зі статтею 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок для будівництва автозаправочних станцій на трасах загальнодержавного значення знаходиться в компетенції обласної держаної адміністрації.

На підставі вищевказаного клопотання, голова Мелітопольської районної державної адміністрації прийняв розпорядження № 989 від10.12.2007р. «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 665 від 29.08.2007р.». Цім розпорядженням голова Мелітопольської районної державної адміністрації визнав такими, що втратили чинність пункти 2, 3, 4 та 5 розпорядження, та вказав, що пункт 6 розпорядження слід вважати пунктом 2.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача пояснили, що розпорядження № 989 від10.12.2007р. «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 665 від 29.08.2007р.» про визнання такими, що втратили чинність пункти 2, 3, 4 та 5 розпорядження, не було оскаржено в судовому порядку, та не було визнано недійсним відповідно з діючим законодавством.

Враховуючи все вищевикладене, позивач не довів суду, що на момент звернення в суд з цією позовною заявою та на момент розгляду цієї справи в нього вже виникло право для визнання за ним права набуття земельних ділянок в оренду для розміщення об’єктів автозаправних станції.

За таких обставин, вимоги позивача не обґрунтовані.

Судові витрати покладаються на позивача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано: 20.08.2008р.