ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№ 33/354-07(49/85-06)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Самусенко С.С.

Мамонтової О.М.

розглянувши

касаційну скаргу

військової частини А 1361

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2008

у справі

№ 33/354-07(49/85-06)

господарського суду Харківської області

за позовом

акціонерної компанії "Харківобленерго"

до

про

1)військової частини А 1361,

2)квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова Міністерства оборони України

стягнення 16580,77 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Корякін М.І. дов. від 04.08.2008

від відповідача 1: не з'явилися

від відповідача 2: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до господарського суду з позовом, в якому просила стягнути з військової частини А 1361 16580,77 грн. заборгованості за поставлену відповідно до договору № 5-4714с від 30.10.2003 року електричну енергію, з яких 2440,49 грн. –сума основного боргу, 488,07 грн. ПДВ, 9839,17 грн. заргованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 2173,66 грн. заборгованості по реактивній енергії, 1102,80 грн. пені, 339,34 грн. інфляційних, 197,24 грн. 3% річних.

Ухвалою від 27.09.2006 року господарський суд Харківської області залучив до участі у справі у якості 2-го відповідача по справі квартирно-експлуатаційний відділ.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.04.2008 року (суддя Савченко А.А.) позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з військової чатини А-1361 500 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та 239,50 грн. судових витрат.

В частині стягнення боргу з КРЕ у розмірі 2928,56 грн. провадження у справі припинено.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних та 3% річних мотивоване тим, що відповідальність за порушення грошового зобов’язання настає в разі існування обов’язку з оплати за договором, а у відповідності до умов договору з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, платником є квартирно-експлуатаційний відділ, а не військова частина, а тому підстави для застосування до першого відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання відсутні.

При цьому, для стягнення пені, інфляційних та 3% річних з квартирно-експлуатаційного відділу суд також не знайшов підстав, оскільки по-перше, він не є стороно у договорі, по-друге, позивач не довів, що він надсилав рахунки на оплату саме квартирно-експлуатаційному відділу, а по-третє, договором не визначено, строки, протягом яких повинна проводитися оплата.

Господарським судом також встановлено наявність у військової чатини А-1361 заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, розмір якої був зменшений до 500 грн. в зв’язку з тим, що договірні величини споживання електричної енергії визначені сторонами без врахування потреб відповідача 1.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2008 року (судді: І.С.Карбань, Л.М.Бабакова, І.А.Шутенко) рішення місцевого господарського суду частково скасовано.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з військової чатини А-1361 339,34 грн. інфляційних, 197,24 грн. 3% річних, 788,42 грн. пені та 24,58 грн. держмита за позовом, в тому числі за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних, апеляційний господарський суд виходив з того, що визнання факту оплати спожитої відповідачем 1 за договором електроенергії квартирно-експлуатаційним відділом, а не самим відповідачем 1, не свідчить про відсутність в нього обов’язку виконувати інші умови діючого договору.

В касаційній скарзі військова чатина А-1361 просить скасувати постанову апеляційного господарського суду частково і прийняти нове рішення, яким 339,34 грн. інфляційних, 197,24 грн. 3% річних, 788,42 грн. пені та судові витрати стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.10.2003 року акціонерна компанія "Харківобленерго" (постачальник) та військова чатина А-1361 (споживач) уклали договір № 5-4714с про постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Додатковою угодою № 1/5-4714с/2 від 16.01.2006 року в пункті 4.5 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії "Порядок розрахунків" слова "споживач" замінено на "платник", яким відповідно до цієї угоди є квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова.

Таким чином, квартирно-експлуатаційний відділ повинен здійснювати повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Всі інші умови та пункти укладеного між акціонерною компанією "Харківобленерго" та військовою чатиною А-1361 договору, які встановлюють, зокрема, відповідальність сторін, залишились без змін.

Відповідно до п.4.2.2 договору № 5-4714с від 30.10.2003 року, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 5-4714с/57 від 30.08.2005 року, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Згідно п.4.2.5 цього ж договору споживач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу постачальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних з простроченої суми боргу.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності конкретних умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що на квартирно-експлуатаційний відділ додатковою угодою покладено тільки обов'язок здійснювати один раз за фактичними показами оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, а стороною за договором залишилася військова частина А-1361, то виконувати всі інші умови укладеного договору повинна сторона, тобто військова частина А-1361, в тому числі нести відповідальність, передбачену цим договором.

Виходячи з наведенного, судова колегія погоджується з висновками апеляційного господарського суду про те, що саме з відповідача 1 потрібно стягувати пеню, інфляційні та 3% річних.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційний господарський суд в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності і підставно застосував норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, прийнята апеляційним судом постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу військової частини А 1361 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2008 року у справі № 33/354-07 без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: С.Самусенко

О.Мамонтова