ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08
Справа  № 4/205-3638

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

Головуючого
-судді
Давид Л.Л.

Суддів
Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства
з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Тернопіль», за вих. №19 від
25.04.2008 р.

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.04.2008 р.

у
справі № 4/205-3638
(суддя -Бурда Н.М.)

за
позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанії «Тернопіль», м. Тернопіль

до
Управління
комунальної власності Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний підприємець ОСОБА_1, м.
Тернопіль

про
визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу

за
участю представників сторін:

від
позивача: Бріль О.О.
-юрист (довіреність за №78 від 28.02.2007 р.);

від
відповідача: Коковська
І.А. -представник (довіреність за вих. №1348-у від 05.11.2007р.);

третя
особа : ОСОБА_1.
-паспорт НОМЕР_1 від 23.03.1999 р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Тернопільської області від 16.04.2008 р. у справі
№4/205-3638 відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанії «Тернопіль», м. Тернопіль (надалі -Позивач)
до Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м. Тернопіль
(надалі -Відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль про визнання
частково недійсним договору купівлі-продажу в частині незаконної приватизації
коридору-переходу на другому поверсі по вул. Сагайдачного 1, в м. Тернополі.

Позивач
-ТзОВ «Телерадіокомпанія «Тернопіль», - не погодившись з винесеним рішенням,
подав апеляційну скаргу (вих. №19 від 25.04.2008 р.), в якій покликається на
те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та
неповним дослідженням матеріалів та обставин справи. На думку Скаржника,
проведення будівельно-технічної експертизи, яка була призначена місцевим
господарським судом , не стала доказом і обґрунтуванням у справі та не надала
нових підтверджень, оскільки до позовної заяви Позивач додав відповідні копії
передпроектної документації та відповідні схеми, де чітко зазначено, що
побудова другої сходової клітки була запропонована ще в 2001 р. Як стверджує
Скаржник, незважаючи на те, що експертиза проводилась однобоко, суд прийняв до
уваги висновок експерта, але не врахував відповіді прокуратури Тернопільської
області за №07/1-3886/03 від 31.12.2003 р., де чітко вказано, що рішенням
Виконавчого комітету від 15.08.2003 р. №919 скасовано рішення Виконкому від
27.07.2001 р. №927, яким ТзОВ «Телерадіокомпанія «Тернопіль»надавався дозвіл на
облаштування сходової клітки та мансардного поверху в будинку по вул.
Сагайдачного, 1. При винесенні рішення місцевий господарський суд не врахував,
що Позивач тільки орендар приміщення і не має права особисто облаштовувати
другу сходову клітку. Крім цього, суд проігнорував права Позивача, який як
юридична особа, хоча і не є власником, але володіє майном на підставі договору
оренди, має право вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав і
відшкодування завданих збитків від власників спірного майна.

Дані
обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та прийняття нового, яким просить позов
задоволити в повному обсязі.

Представник
Відповідача -Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, б/н
від 06.06.2008 р. у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні
заперечив доводи апеляційної скарги з тих мотивів, що при приватизації
приміщення ПП ОСОБА_1 не були порушені інтереси Позивача, оскільки як до
укладення оспорюваного договору так і на даний час існує можливість влаштування
другої сходової клітки відповідно до вимог Державних будівельних норм України
без використання корисної площі приватизованої ОСОБА_1, що підтверджується
висновком експертизи. Відповідно до цього, просить рішення місцевого
господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як
безпідставну та необґрунтовану.

Третя
особа - Приватний підприємець ОСОБА_1, - у запереченні на апеляційну скаргу та
в судовому засіданні заперечує доводи апеляційної скарги, вважає, що місцевим
господарським судом при винесенні рішення жодним чином не порушено норми
матеріального та процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності. Відповідно до цього, просить останнє залишити без змін, апеляційну
скаргу -без задоволення.

Вивчивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників
сторін та третю особу, судова колегія Львівського апеляційного господарського
суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського
суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з
наступного.

Місцевим
господарським судом встановлено, що 31.12.1998 р. Управлінням економіки
Тернопільської міської ради та СПД ФО ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу патенту, укладено договір оренди нежитлових приміщень №4167,
згідно з умовами якого Управління економіки Тернопільської міської ради
передало, а СПД ФО ОСОБА_1. прийняв в орендне користування нежитлові приміщення
за адресою м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 1 площею 911,8 кв. м., що
знаходиться на балансі УЖКГ для використання під магазин-офіс (Том -1,
а.с.40-41).

07.11.2000
р. СПД ФО ОСОБА_1. продав згідно договору купівлі продажу частину патенту ТзОВ
«Телерадіокомпанія «Тернопіль»(Том-1, а.с.53).

29.12.2000
р. Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради в особі Управління
комунального майна міста та СПД ФО ОСОБА_1 переукладено договір оренди
нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності №4167, згідно з умовами
якого Управління передало, а СПД ФО ОСОБА_1. прийняв в строкове платне
користування нежитлові приміщення (будівлі) комунальної власності , за адресою:
м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 1, площею 240,2 кв. м. (Том-1, а.с.56-57).

ТзОВ
«ТРК «Тернопіль» (Орендар) на підставі патенту №90 від 29.12.2000 р.,
затвердженого начальником управління комунального майна міста, укладено договір
оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності №4011, згідно з
яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування
нежитлові приміщення (будівлі) комунальної власності, за адресою : м.
Тернопіль, вул. Сагайдачного 1 площею 671,6 кв. м. (Том-1, а.с.9-10).

У
відповідності до п. 3.1 Договорів №4167 від 29.12.2000 р. та №4011 від
29.12.2000 р. в оплату за оренду приміщення входить вартість користування
коридором-переходом (площа 28 кв. м.) призначеним для спільного користування.

12.11.2001
р. Управлінням комунального майна міста та СПД ФО ОСОБА_1 укладено додаток до
договору оренди нежитлового приміщення №4167 від 29.12.2000 р. , яким зменшено
площу орендованого приміщення по вул. Сагайдачного, 1 на першому та другому
поверхах до 213,6 кв. м. та визначено площу для спільного користування у
розмірі 26,85 кв. м. (Том-1, а.с.58). В подальшому зазначене приміщення
07.06.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за
№2378 передано Управлінням комунального майна міста у власність Приватного
підприємця ОСОБА_1 (Том-1, а.с.62-63).

05.07.2002
р. у зв'язку з приватизацією СПД ФО ОСОБА_1 частини приміщення площею 213,6 кв.
м. Відповідачем та Приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено додаток до договору
оренди нежитлових приміщень №4167 від 29.12.2000 р. , яким внесено зміни в п.
1.3. даного Договору та залишено в оренді 26,85 кв. м. площі, призначеної для
спільного користування із іншим Орендарем (Том-1, а.с.64)

29.10.2002
р. Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна та ТОВ
ТРК «Тернопіль»укладено додаток до договору оренди нежитлових приміщень №4011
від 29.12.2000 р., яким визначено площу орендованого Позивачем приміщення у
розмірі 687,5 кв. м. та площу спільного користування у розмірі 26,86 кв. м.
(Том-1, а.с.61).

19.03.2003
р. Тернопільським МБТІ на підставі договору купівлі-продажу приміщення,
посвідченого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 11.06.2002
р. за реєстром №2378 та акту передачі комунального майна, складеного 11.06.2002
р. Приватному підприємцю ОСОБА_1 видано реєстраційне посвідчення на приміщення
площею 213,6 кв. м., яке знаходиться в м. Тернополі по вул.. Сагайдачного, 1
про що зроблено запис в реєстрову книгу за №1399 (Том -1, а.с.43).

На
підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від
15.04.2004 р. за №320 «Про розгляд звернення суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1»останнім зроблено ремонт і перепланування власних приміщень,
у зв'язку з чим згідно журналу підрахунку площі житлового будинку з нежитловими
(вбудованими) приміщеннями, площа приміщення зменшилась до 215,5 кв. м. (Том
-1, а.с.45).

Позивач
- ТОВ ТРК «Тернопіль»- як в позовній заяві, так і в суді апеляційної інстанції,
посилається на те, що він як орендар має право усунення будь-яких порушень
своїх прав і відшкодування завданих цим збитків від власників спірного
приміщення , оскільки приватизація коридору-переходу на 3-4 поверхах, як
корисної площі одному орендарю без врахування інтересів іншого є порушенням
принципу рівності прав , передбачених Конституцією України, і відповідно до
цього просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу, укладений
Відповідачем та ПП ОСОБА_1 в частині незаконної приватизації коридору-переходу
на другому поверсі будівлі по вул.. Сагайдачного, 1 в м. Тернополі та
зобов'язати Відповідача доповнити договір оренди додатком про спільне
користування коридором Позивачем і ПП ОСОБА_1 з подальшим облаштуванням
сходової клітки.

При
перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова
колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У
відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного
майна»одним з принципів на основі яких здійснюється приватизація є законність.
Угода, укладена в процесі приватизації, може бути визнана недійсною з підстав,
передбачених законом.

На
час укладення спірного договору купівлі-продажу діяв ЦК УРСР від 18.07.1963 р.,
- стаття 48 якого вказує, що недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам
закону і тому не породжує тих правових наслідків, яких бажала сторона або
сторони при здійсненні цієї угоди, але породжує інші права та обов'язки, яких
сторона або сторони не бажали, але які прямо вказані в законі.

Позивач
зазначає, що сторонами при укладенні спірного договору, не взято до уваги
Державні будівельні норми України, неврахування яких спричинило порушення прав
ТзОВ «ТРК «Тернопіль»на спільне користування коридором -переходом на 2-му
поверсі приміщення по вул. Сагайдачного, 1 та який використовується Позивачем
як евакуаційний вихід з будівлі.

Як
вбачається з висновку експерта Тернопільського відділення КНДІ №2643 від
05.02.2008 р. (Т-2, а.с.2-18), якому поставлено питання можливості та
необхідності облаштування другої сходової клітки (евакуаційного виходу з
будівлі) у приміщенні по вул. Сагайдачного, 1, що орендує Позивач -ТзОВ
«Телерадіокомпанія «Тернопіль»(без чи із використанням площі, що приватизована
ПП ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу приміщення від 07.06.2002 р.
Експертом встановлені два можливі варіанти облаштування другого евакуаційного
виходу (сходової клітки):

перший
-влаштування сходової в приміщенні 2-2 площею 15,0 м. кв. другого поверху та в
приміщеннях 3-29 площею 18,80 м. кв. (третій поверх) і 4-45 площею 19,1 м. кв.
(четвертий поверх). При цьому для влаштування сходової клітки використовується
52,9 м. кв. корисної (робочої) площі та 7,3 м. кв. коридору. В тому числі
приміщення, які приватизовані ОСОБА_1 площею 22,3 м. кв.;

другий
-сходова клітка виходу на третій та четвертий поверхи влаштовується в
приміщеннях, що розташовані над сходовою кліткою виходу із першого на другий
поверх (приміщення 3-28 площею 12,4 м. кв. та частина приміщення 3-26 площею
16,3 м. кв., приміщення 4-44 площею 15,2 м. кв. та частину приміщення 4-43
площею 13,5 м. кв.). Для сходової клітки використовується 57,4 м. кв. корисної
площі, яка належить Управлінню комунальної власності Тернопільської міської
ради. При цьому, для доведення сходової клітки до вимог ДБН виконується
внутрішня цегляна стіна товщиною не менше 250 мм від 1-го поверху на всю висоту
будівлі.

Експертом
у висновку, зазначено, що приємливішим є варіант другий , як такий що більш
повно відповідає вимогам ДБП В. 1.1-7-2002 щодо влаштування сходової клітки в
одному об»ємному просторі та при якому не використовується приватизована площа.

Враховуючи
вищенаведене, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, про те,
що сторони, укладаючи договір купівлі-продажу приміщення по вул. Сагайдачного 1
та передаючи його у власність ПП ОСОБА_1 врахували факт розподілу площ
приміщення по вул. Сагайдачного, 1 в м. Тернополі згідно з умовами договору
купівлі-продажу частини патенту від 07.11.2000 р. між ПП ОСОБА_1 та ТзОВ
«Телерадіокомпанією «Тернопіль»та не порушили Державних будівельних норм
України. Необхідність облаштування другої сходової клітки існувала до укладення
оспорюваного договору, існує вона і на даний час. Експертиза підтвердила
необхідність її облаштування і можливість це зробити без використання корисної
площі приватизованої ПП ОСОБА_1

З
вищенаведеного вбачається, що оспорюваний договір купівлі-продажу не порушує
ніяких законних прав та інтересів Позивача.

Крім
цього, захисту підлягає порушене право, проте як встановлено судом, прав
Позивача щодо влаштування другої сходової клітки (евакуаційного виходу з
будівлі) у приміщенні по вул. Сагайдачного 1, що орендує Позивач -ТзОВ
«Телерадіокомпанія «Тернопіль», як вбачається з матеріалів справи та пояснень
сторін не порушено, останній має можливість влаштування другої сходової клітки,
що вбачається з висновку експерта.

Місцевим
господарським судом вірно зазначено, що правила про позовну давність за нормами
глави 5 Цивільного кодексу УРСР мають застосовуватися лише тоді, коли буде
доведено існування самого суб'єктивного права. Тому у випадку відсутності
такого права або коли воно ніким не порушено, суд відмовляє у позові не з
причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої
вимоги.

У
відповідності до положень ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини,
які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.

Оцінивши
докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського
суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та
відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного
матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.04.2008 р. у справі №4/205-3638 залишити без
змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Тернопіль»за вих. №19 від 25.04.2008 р. - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №4/205-3638 повернути
Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий-суддя
Л.Л.Давид

Суддя
Г.Т.Кордюк

Суддя
Х.В.Мурська