ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2008 р.

Справа  № 34/163-08-3702

За позовом
Першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в
особі Одеської міської ради; Представництва по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради.

до відповідача  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи

ОСОБА_1

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 4864,36 грн.

Суддя Фаєр Ю.Г.

В судовому засідання приймали
участь представники

від
прокурора: КірющенкоА.В., діюча на підставі посвідчення №872 від 04.10.06р.;

від ПУКВ ОМР: Севостьянова С.О.-
діюча на підставі довіреності №01-13/163 від 14.01.08р.;

від
ОМР: Захарова А.Г.- діюча на підставі довіреності №486/вих-гс від 28.08.08р.

від
відповідача: ОСОБА_1, особисто;

В судовому засіданні 17.10.08р. по справі
оголошено перерву до 20.10.08р. в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:
Перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до
господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської
міської ради з позовною заявою про розірвання договору оренди №53/30 від
13.12.04р.(в новій редакції від 16.01.06р.), виселенняОСОБА_1з нежилого
приміщення площею 92м2, розташованого за адресою: м.Одеса,
вул.Л.Толстого, 13, стягнення з відповідача орендної плати на суму 4625,98грн.
та 238,38грн. пені.

Представник Представництва по управлінню
комунальної власності Одеської міської ради підтримує заявлені прокурором
позовні вимоги.

Представник Одеської міської ради
підтримує заявлені прокурором заявлені позовні вимоги.

Відповідач надав суду відзив на
позов, згідно якого зазначає про сплату суми заборгованості та пені, проти
задоволення позовних вимог про розірвання договору та виселення заперечує.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

13.12.2004р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди
нежитлового приміщення №53/30, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а
Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення,
загальною площею 92м2, розташоване за адресою: м.Одеса,
вул.Л.Толстого, 13. Даний договір сторонами нотаріально посвідчено та викладено
у новій реакції 16.01.2006р.

Пунктом 1.3 цього договору
встановлено строк дії договору з 16.01.06р. до 16.01.2011р.

Згідно п.2.2 зазначеного договору
за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату
відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за
перший після підписання договору оренди місяць 898,28грн. без урахування ПДВ та
індексу інфляції. При цьому, розмір орендної плати за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на
щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

05.04.07р. сторонами підписано
додатковий договір №1 до Нової редакції вищевказаного договору , згідно якого
п.2.1 розділу 2 Договору викладено у новій редакції ”Орендна плата визначається
на підставі ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”
та Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна
затвердженої Постановою КМУ від 04.10.95р. №786 зі змінами і доповненнями”; а
також частину 1 пункту 2.2. розділу 2 договору викладено у новій редакції ”за
орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату
відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за
перший після підписання договору оренди місяць 1029,25грн. без урахування ПДВ
та індексу інфляції.”

Згідно п.2.4 цього договору Орендар
вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від
результатів його господарської діяльності.

Згідно з п.4.7 даного договору
після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання,
Орендар зобов'язався у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за
актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та
відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної
або часткової) об'єкта оренди.

Відповідно до п.5.2 цього договору
за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми
простроченного платежу за кожен день прострочки.

Пунктом 5.3 вказаного договору
визначено, що у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців
з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від
договору і вимагати повернення об'єкту оренди. У разі відмови орендодавця від
договору оренди договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення
наймодавця про відмову від договору.

Посилаючись на несвоєчасну сплату
відповідачем орендної плати, Перший заступник прокурора Приморського району м.
Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради,
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради із
позовом про розірвання договору оренди №53/30 від 13.12.04р.(в новій редакції
від 16.01.06р.), виселення ОСОБА_1з нежилого приміщення площею 92м2,
розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Л.Толстого, 13, стягнення з відповідача
орендної плати на суму 4625,98грн. та 238,38грн. пені, з посиланням на ст.ст.
546-549, ст.651, 762 Цивільного кодексу України та ст.ст. 18, 19, 26 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст.509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити
гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу,
у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою
чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна", п.5 ст.762, п.1 ст.530
Цивільного кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі
вносити плату за користування приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової
суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення
виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від
22.11.1996р. платники  грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір  пені,
передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу
та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується пеня.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог Перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Одеської міської ради, Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради послався на наявність заборгованості з орендної
плати на суму 4625,98грн. станом на 22.08.08р. згідно розрахунку що є підставою
для розірвання договору н підставі ст.ст.651 Цивільного кодексу України та
ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна",
виселення відповідача з орендованого приміщення зі стягненням заборгованості з
орендної плати  на суму 4625,98грн. та
238,38грн. пені.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому,
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, відповідно до ст. 191
Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково
розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно статті 188 Господарського
кодексу України розірвання господарських договорів допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторона договору, яка
вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це
другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про
розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не
досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Також ч.2 статті 651 Цивільного
кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до ст.783 Цивільного
кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:
1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач
без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю
недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4)наймач не приступив до
проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального
ремонту був покладений на наймача.

Вищенаведений перелік підстав для
розірвання договору найма на вимогу орендодавця є вичерпним та розширеному
тлумаченню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.26
Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду,
арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими актами України.

Виходячи з вищевикладеного,
підставою для розірвання спірних договорів за рішенням суду на вимогу позивача
є істотне порушення відповідачем умов договору оренди.

В якості підстави для розірвання
договору оренди нежилого приміщення прокурор вказує на те, що орендарем
несвоєчасно сплачується орендна плата, чим порушуються умови п.п. 2.2-2.4
договору оренди.

Як передбачено п.п.2.2-2.4 нової
редакції договору оренди із змінами, внесеними додатковим договором №1 від
05.04.07р., за орендоване приміщення орендар зобов'язується сплачувати орендну
плату відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до договору, що
становить за перший після підписання договору оренди місяць 1029,25 грн., без
урахування податку на додану вартість та індексу інфляції, при цьому розмір
орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування
орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується
Мінстатом України; до орендної плати не входить плата за комунальні послуги,
вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою;
орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно
від результатів його господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем під час розгляду справи сплачено заборгованість з орендної плати
та пені у повному обсязі. З наданого позивачем розрахунку та наданих
відповідачем платіжних доручень вбачається, що деякі орендні платежі здійснені
з пропуском строку, встановленого пунктом 2.4 договору оренди, проте це не є
істотним порушенням умов договору в розумінні ч.2 ст.651 Цивільного кодексу
України, внаслідок якого позивач значною мірою позбавляється того, на що
розраховував при укладенні спірного договору.

При цьому, слід зазначити, що з
матеріалів справи не вбачається, а судом не встановлено та першим заступником
прокурора та позивачами не доведено наявність істотного порушення відповідачем
умов договору оренди всупереч вимог ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи сплату
відповідачем суми заборгованості, відсутність доказів істотного порушення
відповідачем умов договору оренди, правові підстави для розірвання договору
оренди №53/30 від 13.12.04р. (в новій редакції від 16.01.06р.) на підставі ч.2
ст.651 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” та виселення відповідача з орендованого приміщення
відсутні.

Відносно заявленої Першим
заступником прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради, Представництва по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 4625,98грн. та пені у сумі 238,38грн., слід припинити
провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України внаслідок відсутності
предмету спору, оскільки зазначена заборгованість з орендної плати відповідачем
сплачена згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень.

Керуючись ст.ст.32, 33, п.1-1
ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення орендної плати на суму 4625,38грн. та пені на суму 238,38грн.

2.
В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду
Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя
Фаєр Ю.Г.