ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№ 41/06-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційного подання

заступника Військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду

від 23.06.2008р.

у справі

господарського суду Харківської області

за позовом

заступника Військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ в інтересах держави в особі Головного управління внутрішніх військ МВС України

до

СТГО "Південна залізниця", м. Харків

про

стягнення збитків в розмірі 1112200, 55 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Войтенко Ю.П. за дов. від 24.12.2007р. № 3/7-4 (пр-к ГУВВ МВС України),

Військового прокурора Центрального регіону України: Стояновський Є.О. за посв. від 15.08.05р. №576,

відповідача: Селіна О.С. за дов. від 28.04.2008р. №401

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора центрального регіону України звернувся до господарського суду Харківської області з уточненим позовом в інтересах держави в особі Головного управління внутрішніх військ МВС України про стягнення з Статутного територіально-галузевого об’єднання "Південна залізниця" суму збитків в розмірі 1112200,55 грн. (вартість п"яти неотриманих квартир №№ 25, 27, 33, 35, 36 по вул. Білодубравна, 2Б у м. Бровари Київської обл. за договорами інвестування будівництва).

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.04.2008р. зі справи №41/06-08 залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2008р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить постанову скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити, стверджуючи, що судом апеляційної інстанції порушені та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

У відзиві СТГО "Південна залізниця" просить в задоволенні касаційного подання відмовити та залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційного подання відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарським судом, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що на виконання пункту 22.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" Кабінетом Міністрів України 27.04.1998 р. було прийнято постанову № 568 від 27.04.1998р. "Про методологію визначення цін і процедури зменшення податкових зобов’язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і порядок використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням" (далі - Методологія).

Пунктом 10 Методології визначено, "що замовники у двотижневий термін після затвердження цього документу проводять аналіз інвестиційних угод, укладених з інвесторами до 1 липня 1997 року, складають і затверджують реєстр угод, які відповідають вимогам пункту 22.3 Закону, у розрізі регіонів та з визначенням конкретних інвесторів (додаток 5)".

Пункт 11 зазначає "реєстри і програми, зазначені в пункті 10, надсилаються замовниками державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, які визначають загальну суму по регіонах і подають для узагальнення дані до Державної податкової адміністрації та Головного управління Державного казначейства".

На виконання цієї вимоги Головним управлінням внутрішніх військ МВС України 25.12.2002 р. було надіслано до Державної податкової адміністрації у Харківській області лист за № 3/23/1-791, яким був супроводжений реєстр підприємств, які планують інвестування коштів у будівництво житла для військовослужбовців внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, угоди яких відповідають вимогам чинного законодавства. Реєстр згідно із додатком 5 Методології має графу "регіон інвестування". На підставі зазначених нормативних документів були укладені відповідні договори про інвестування будівництва у тому числі будівництво будинку № 2Б по вул. Білодубравній в м. Бровари Київської області.

Судом встановлений факт виконання відповідачем зобов’язань за договорами №127 та 127/1 від 17.12.2002 року щодо інвестування будівництва у повному обсязі шляхом видачі позивачем відповідачу довідки встановленої форми для звільнення останнього від сплати податку на прибуток на загальну суму 8 816 541, 47 грн.

Виконання відповідачем обов’язків підтверджено також підписаним позивачем актом прийому-передачі квартир в будинку № 2Б по вул. Білодубравній в м. Бровари Київської області, в якому зазначено, що відповідач передає, а позивач приймає 12 квартир в цьому будинку, загальною площею 687,78 м2.

Крім того, судом попередньої інстанції враховано що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною умовою є наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи; шкідливого результату такої поведінки; причинного зв’язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Позивачем не доведений причинний зв’язок та вина відповідача у заподіянні шкоди (завданих збитках), як і фактичне завдання збитків з вини відповідача, у вигляді недоотримання п’яти із дванадцяти переданих відповідачем та прийнятих позивачем по акту приймання-передачі квартир.

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції, про відмову в задоволенні позовних вимог колегія суддів визнає правомірним та обгрунтованим.

Таким чином, місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких в силу приписів ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена, з урахуванням чого висновок господарського суду попередніх інстанцій про відмову в позові колегія суддів визнає правомірним та обґрунтованим.

Наведене спростовує доводи касаційного подання щодо порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, і не заперечує правильність та законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційного подання відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2008р. у справі № 41/06-08 залишити без змін.

Головуючий суддя          : В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко