ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.08
р.
Справа № 20/81

Суддя
господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув
увідкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО”, м.Київ,
в особі Донецької філії

до
відповідача - 1: Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Інкомстрах”, м.Донецьк

до
відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь”,
м.Макіївка

третя
особа, що не заявляє самостійний вимог на предмет спору ОСОБА_1, м.Макіївка

про
стягнення  4912,70 грн.

За
участю представників:

від
позивача: Гребенюк Ю.В. - за довіреністю

від
відповідача - 1: не з'явився

від
відповідача - 2: Архипов О.В. - за довіреністю

від
третьої особи: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Донецької
області звернулось Закрите акціонерне товариство „Страхова компанія „ВЕСКО”,
м.Київ, в особі Донецькій філії, із позовом до Закритого акціонерного
товариства „Страхова компанія „Інкомстрах”, м.Донецьк, до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь”, м.Макіївка, про стягнення з кожного
з відповідачів 2356,35 грн. - суми виплаченого страхового відшкодування, 100,00
грн. - суми витраченого на експертне дослідження, а всього 4912,70 грн.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на довідку № 678/06 від 28.07.08р.;
акт автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 08.08.2006р.; договір №
2058-а/06 від 17.05.2006р. страхування наземного транспорту; страховий акт №
2058-а/06До-1; заяву на виплату страхового відшкодування; платіжне доручення №
285 від 23.08.2006р.; платіжне доручення № 360 від 20.09.2006р.; платіжне
доручення № 361 від 20.09.2006р.; платіжне доручення № 362 від 20.09.2006р.;
лист № 113/07 від 05.02.2007р.; лист № 234 від 13.02.2007р.; заяву ЗАТ
„Страхова компанія „ВЕСКО”; постанову Кіровського районного суду м.Макіївки.

У
позовній заяві позивач зазначив, що вищезазначені витрати ним здійснені
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.07.06 р. о 10-00 год.
у м.Горлівка на вул.Кузнєцова-Зубарєва у зв'язку із зіткненням автомобілів “ГАЗ
3309”, держ. НОМЕР_1, яким керував водій відповідача ОСОБА_1 з автомобілем
“Daewoo Lanos TF69YO-22” державний номер НОМЕР_2, яким керував водій позивача
ОСОБА_2. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль  “Daewoo Lanos TF69YO-22” державний знак
НОМЕР_2, отримав технічні ушкодження, чим була заподіяна матеріальна шкода
власнику пошкодженого автомобіля, який був застрахований позивачем (договір
страхування № 2058 - а/06 До від 17.05.2006р.).

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 15.04.2008р., суд залучив до участі у
справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
громадянина ОСОБА_1 - працівника відповідача - 2.

Ухвалою
суду від 12.05.08 р. провадження у справі зупинено у зв'язку із призначенням
судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Донецькому
науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою
суду від 28.08.2008р. провадження по справі поновлено, розгляд справи
призначено на 04.09.08 р. об 11-30 год.

Позивач
під час розгляду справи надав суду заяву, у якій зазначив, що правильними
реквізитами позивача необхідно вважати: поточний рахунок 2650713 у філії
„ПУМБ”, МФО 335537, .

07.10.2008р.
позивач надав суду клопотання, у якому просить суд стягнути з відповідача - 1
суму страхового відшкодування у розмірі 4202,70 грн., суму витрат на експертне
дослідження в розмірі 200,00 грн., суму державного мита в розмірі 91,41 грн.,
суму ІТЗ в розмірі 105,75 грн., а також стягнути з відповідача - 2 суму
безумовної франшизи в розмірі 510,00 грн., суму державного мита в розмірі 10,59
грн., суму ІТЗ в розмірі 12,25 грн.

Відповідач - 1 надав суду клопотання №
1103 від 24.04.2008р., у якому просив суд припинити провадження по справі,
посилаючись на ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, ч.1
ст. 2 Цивільного кодексу України, у зв”язку з тим, що до суду із позовом
звернулась Донецька філія ЗАТ „Страхова компанія „ВЕСКО”.

Відповідач - 2 позовні вимоги визнав
частково, саме в розмірі 510,00 грн. - суми франшизи, про що надав суду відзив.
Також клопотав про залучення до матеріалів справи договору № 023 - ОСЦПВВ ТЗ/06
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника
транспортних засобів на території України від 14.04.2006р. із додатком, полісу
№ ВА/1634097 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів, наказ № 247к від 14.06.2006р.

Третя особа, що не заявляє
самостійний вимог на предмет спору ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву,
у якому свою вину у скоєнні ДТП визнав, просив суд задовольнити позовні вимоги
та стягнути з відповідача - 1 суму страхового відшкодування та інші витрати в
розмірі 4912,70 грн.

Ухвалою
голови господарського суду Донецької області від 04.09.2008р. строк розгляду
справи продовжувався на 1 місяць.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача -
2  та третю особу, суд ВСТАНОВИВ:

У
позовній заяві позивач зазначив, що пред”явлені до стягнення ним сплачені
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.07.06 р. о 10-00 год.
у м.Горлівка на вул.Кузнєцова-Зубарєва у зв'язку із зіткненням автомобілів “ГАЗ
3309”, держ. НОМЕР_1, яким керував водій відповідача ОСОБА_1 з автомобілем
“Daewoo Lanos TF69YO-22” державний номер НОМЕР_2, яким керував водій позивача
ОСОБА_2. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль  “Daewoo Lanos TF69YO-22” державний знак
НОМЕР_2, отримав технічні ушкодження, чим була заподіяна матеріальна шкода
власнику пошкодженого автомобіля, який був застрахований позивачем (договір
страхування № 2058 - а/06 До від 17.05.2006р.).

Відповідно до постанови Кіровського
районного суду м.Макіївки Донецької області від 20.09.2006р. дорожньо-транспортна
пригода відбулась з вини ОСОБА_1. В результаті вказаної дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль “Daewoo Lanos TF69YO-22” державний номер НОМЕР_2 отримав
технічні ушкодження, чим була заподіяна шкода власнику пошкодженого автомобіля
ОСОБА_2.

Згідно із довідкою відділу ДАІ
м.Горлівки № 509/06 від 25.07.2006р., автомобіль „ГАЗ 3309”, державний НОМЕР_1
у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди належав ТОВ „Сладкая жизнь”,
м.Макіївка. Зазначеним транспортним засобом керував ОСОБА_1 під час виконання
своїх трудових обов'язків.

Відповідно до договору страхування №
2058-а/06 До від 17.05.2006р., автомобіль “Daewoo Lanos TF69YO-22” державний
номер НОМЕР_2, який отримав пошкодження у результаті ДТП, застрахований у ЗАТ
„Страхова компанія „Веско”. У зв”язку з настанням страхової події, страховою
компанією на підставі страхового акту № 2058-а/06 До-1 від 19.09.2006р. і заяви
про виплату страхового відшкодування від 31.08.2006р. позивачем було виплачене
страхове відшкодування у сумі 4712,70 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 360-362.

06.02.2007р. ЗАТ „Страхова компанія
„Веско” направила до ТОВ „Сладкая жизнь” лист № 113/07 з пропозицією до
20.02.2007р. виплатити суму заподіяної шкоди у добровільному порядку.

ТОВ
„Сладкая жизнь” на адресу ЗАТ „Страхова компанія „Веско” направила відповідь на
вищезазначений лист відповідь № 234 від 13.02.2007р., у якому повідомило, що
автомобіль „ГАЗ 3309”, державний НОМЕР_1 застрахований у ЗАТ „Страхова компанія
„Інком страх”, що підтверджується страховим полісом № 1634097 від 11.04.2006р.

Згідно із ст. 993 Цивільного кодексу
України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до висновку експерта №
2603/27 від 25.07.2008р., здійсненого на виконання ухвали суду від 12.05.2008р.
вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля “Daewoo Lanos
TF69YO-22” державний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, яке мало місце
22.07.2006р., на момент дослідження складає 9143,53 грн.

Донецький
науково-дослідний інститут судових експертиз на адресу господарського суду
Донецької області надіслав разом із висновком експерта рахунок № 1039 від 31
липня 2008р. за проведену експертизу, на суму 676,80 грн. в т.ч. ПДВ 112,80
грн.

Згідно
із ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею
1172 зазначеного кодексу передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно
до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за договором, страхування виплатив страхове відшкодування у розмірі
4712,70 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними
дорученнями № 360-362 та страховим актом № 2058-а/06   До-1 від 19.09.2006р.

Відповідачі доказів відшкодування
заподіяної шкоди суду не надали.

Посилаючись
на вищевикладене, позивач звернувся до суду із позовними вимогами, уточнив їх
та просить суд стягнути з відповідача - 1 суму страхового відшкодування у
розмірі 4202,70 грн., суму витрат на експертне дослідження в розмірі 200,00
грн., суму державного мита в розмірі 91,41 грн., суму ІТЗ в розмірі 105,75
грн., а також стягнути з відповідача - 2 суму безумовної франшизи в розмірі
510,00 грн., суму державного мита в розмірі 10,59 грн., суму ІТЗ в розмірі
12,25 грн.

Згідно із ст. 4-2) Господарського
процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3) зазначеного
кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно
із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та
заперечень.

Згідно
із ст. 43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої
сили.

Відповідно
до ст. 1187 зазначеного кодексу, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
із ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати
її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно
до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана
сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

Позовні вимоги підтверджуються наявними
у матеріалах справи копіями довідки № 678/06 від 28.07.08р., акту
автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 08.08.2006р., договору №
2058-а/06 від 17.05.2006р. страхування наземного транспорту, страхового акту №
2058-а/06До-1, заяви на виплату страхового відшкодування, платіжного доручення
№ 285 від 23.08.2006р., платіжного доручення № 360 від 20.09.2006р., платіжного
доручення № 361 від 20.09.2006р., платіжного доручення № 362 від 20.09.2006р.,
листа № 113/07 від 05.02.2007р., листа № 234 від 13.02.2007р., заяви ЗАТ
„Страхова компанія „ВЕСКО”, постанови Кіровського районного суду м.Макіївки, а
також висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно
із ст. 22 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів”, при настанні
страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

Відповідно
до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком
відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Відповідно
до ст. 35 зазначеного закону, для отримання страхового відшкодування особа, яка
має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий -
МТСБУ) відповідну заяву.

Згідно
із ст. 36 цього закону, після розгляду страховиком наданих йому документів про
дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового
відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Протягом
трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний
направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення.

Якщо
особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням
страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до
МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення
не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо
відшкодування шкоди в установленому законом порядку.

Відповідно
до ст. 37 вищезазначеного закону, страхувальником або особою, відповідальність
якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному
обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Разом
з тим, в силу статей 55, 124 Конституції України ніхто не може бути обмежений у
праві на звернення за захистом порушеного права до суду, юрисдикція судів
розповсюджується на всі правовідносини, що виникають в державі.

14.04.2006р. між Закритим акціонерним
товариством „Страхова компанія „Інкомстрах”, м.Донецьк (Страховик), та
Товариством з обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь”, м.Макіївка
(страхувальник), був укладений договір № 023-ОСЦПВВ ТЗ/06 обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів на
території України. Умовами зазначеного договору передбачено, що відповідно до
Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів”, Страховик бере на себе зобов'язання
відшкодувати збитки, заподіяні життю, здоров'ю майну третіх осіб внаслідок
експлуатації транспортних засобів, визначених в Додатку № 1 до цього Договору,
будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

З
огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача - 1 суми
страхового відшкодування у розмірі 4202,70 грн., суми витрат на експертне
дослідження в розмірі 200,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача - 2 суми безумовної
франшизи в розмірі 510,00 грн. також є обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідач
- 1 позовні вимоги не визнав, про що надав суду відзив, обставини, викладені у
позові, не спростував, доказів сплати вищезазначених сум на користь позивача
суду не надав.

Відповідач
- 2 позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 510,00 грн. - суми
франшизи, але доказів сплати суми на користь позивача суду не надав.

Третя
особа проти факту, розміру, протиправності, вини та причинного зв'язку між його
діями та заподіяною шкодою не заперечила, обставини, викладені у позові, не
спростувала, доказів сплати вищезазначених сум на користь позивача суду не
надала.

Судові витрати, в т. ч. витрати,
пов'язані з проведенням судової експертизи, покладаються на відповідачів
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись
ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1191, 1192, 1194 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 22, 35, 36, 37 Закону України “Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”,
ст. ст. 55, 124 Конституції України, суд

В И Р
І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги Закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО”, м.Київ, в особі Донецької
філії, до Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах”,
м.Донецьк, та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь”,
м.Макіївка, - задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного
товариства „Страхова компанія „Інкомстрах” (03150, м.Київ, вул. Велика
Васильківська, 64, поточний рахунок 0572 в філії АКБ „Золоті ворота”
м.Київ, МФО 300238, ), в особі Донецької філії (83000,
м.Донецьк, вул. Артема, 121, іден. код 33600471) на користь Закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО” (04070, м.Київ, вул.
Іллінська, 8), в особі Донецької філії (83050, м.Донецьк, вул. Університетська,
55, поточний рахунок 2650713 у філії „ПУМБ”, МФО 335537, )
4202,70 грн. - суми страхового відшкодування, 200,00 грн. - суми витрат на
експертне дослідження, 91,41 грн. - витрати по сплаті державного мита, 105,75
грн. - витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь” (86110, м.Макіївка,
Донецька область, вул. Радянська, овочева база № 7, ЗКПО 30936954) на користь
Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО” (04070, м.Київ,
вул. Іллінська, 8), в особі Донецької філії (83050, м.Донецьк, вул.
Університетська, 55, поточний рахунок 2650713 у філії „ПУМБ”, МФО 335537, ) 510,00 грн. - суми франшизи, 10,59 грн. - витрати по сплаті
державного мита, 12,25 грн. - витрати на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу.

Стягнути
з Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах” (03150,
м.Київ, вул. Велика Васильківська, 64, поточний рахунок 0572 в філії
АКБ „Золоті ворота” м.Київ, МФО 300238, ), в особі Донецької
філії (83000, м.Донецьк, вул. Артема, 121, іден. код 33600471) на користь
Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м.Донецьк,
вул. Ліванка, 4, поточний рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області,
, МФО 834016) 606,44 грн. - суму за проведену експертизу.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сладкая жизнь” (86110, м.Макіївка,
Донецька область, вул. Радянська, овочева база № 7, ЗКПО 30936954) на користь
Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м.Донецьк,
вул. Ліванка, 4, поточний рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області,
, МФО 834016) 70,36 грн. - суму за проведену експертизу.

Видати
накази у встановленому порядку.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Рішення
може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному
порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи
апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням
законної сили.

Вступну та резолютивну частини
рішення оголошено 07.10.08р.

Повний текст рішення підписано
13.10.2008р.

Суддя

Надруковано 5 прим.

1. позивачу

2-3. відповідачам

4. третій особі

5. у справу

Вик. Марченко Ю.О.