ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.11.08
Справа  № 2/121-2453

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді
М.Г. Слука

Суддів
Т.С. Процик

О.П.
Дубник

при секретарі Науменко І.В.

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Торговий дім «Мілко»(далі ПП «Торговий дім «Мілко»)  за № 374 від 23.07.08 р.

на
рішення  господарського суду Тернопільської  області від 10.07.08 р.

у
справі. № 2/121-2453

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

до
відповідача ПП «Торговий
дім «Мілко», смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської
області

про стягнення 14 733 грн.

за
участю представників:

від
позивача: не з'явився;

від
відповідача:  не з'явився.

Ухвалою
від 05.08.08 р. порушено апеляційне провадження у справі № 2/121-2453,
призначено розгляд апеляційної скарги на 30.09.08 р.

Ухвалою
від 30.09.08 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 11.11.08 р.,
витребувано від сторін додаткові докази.

Ухвалою  голови Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.08 р., у зв'язку з недостатністю строку для
розгляду апеляційної скарги в строк передбачений ст. 102 ГПК України,
продовжено строк розгляду апеляційної скарги на один місяць.

Представники
сторін вимог ухвал  суду не виконали, в
судове засідання не з'явились, про час і дату судового засідання повідомлені
належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення № № 3520555,
3520547, 365465, 365460).

Апеляційна
скарга розглядається за наявними матеріалами справи.

Розглянувши
апеляційну скаргу, матеріали справи судом встановлено:

Рішенням
господарського суду Тернопільської області від 10.07.08 р. у справі №
2/121-2453 (суддя Колубаєва В.О.) позов ПП ОСОБА_1  про стягнення з ПП «Торговий дім «Мілко», 12
559,20 грн. матеріальних цінностей, 1 206 грн. - втрат від інфляційних
процесів, 121 грн. - річних, 847 грн. пені,147.33 грн. -державного мита, 118
грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення задоволено.

Рішення
суду першої інстанції мотивоване тим, що: відповідачем  не представлено доказів виконання ним
договірних зобов'язань; проставлена відмітка на останньому аркуші договору про
відтермінування оплати  не відповідає
вимогам ст. 651 ЦК України; відповідно до вимог ГК України за правопорушення у
сфері господарювання учасники господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність.

Апелянт в
апеляційній скарзі не заперечує правильності стягнення з ПП «Торговий дім
«Мілко»суми боргу 12 559,20 грн., проте зазначає що: рішення господарського
суду Тернопільської області  від 10.07.08
р. у справі № 2/121-2453  є необгрунтованим
і таким, що підлягає зміні в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні
обставинам справи;в двох оригіналах договору поставки № 030/06П внесено
уточнення -«крім терміну оплати 1 день -на 21 день»; причиною зайво стягнутих
коштів(інфляційних, пені, 3 % річних) стало нарахування пені позивачем з оплати
одного календарного дня, а не двадцяти одного; просить рішення господарського
суду Тернопільської області від 10.07.08 р. змінити, стягнути на користь
позивача суму боргу 12 559,20 грн..  суму
930 грн. інфляційних, суму 99,85 грн. -річних,
суму 702,41 грн. -пені та державного мита.

Позивач
відзиву на апеляційну скаргу суду не надав.

Колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Тернопільської області від 10.07.08р. у справі № 2/121-2453
- скасуванню, виходячи з такого:

Відповідно
до ст. 1 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Як видно
з матеріалів справи, між сторонами укладено договір поставки від 18.06.07 р.
(а.с. 20) в якому не визначено предмет, ціну як того вимагає ст. 180 ГК
України.

Відповідно
до ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть
визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, примірного договору,
договору приєднання.

З
матеріалів справи видно, що сторони уклали договір від 18.06.07 р. на основі
вільного волевиявлення сторін, тобто крім істотних умов сторони вправі
погоджувати будь-які інші умови договору.

В ч. 3
ст. 180 ГК України, ст. 628-632 ЦК України передбачено, що при укладенні
господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити
асортимент, ціну та строк дії договору.

Відповідно
до ч. 4 ст. 180 ГК України в предмет договору входить погодження номенклатури,
асортименту, кількості і якості продукції.

Оскільки,
зміст господарського договору становлять умови встановлені угодою сторін
спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань які
погоджені сторонами відповідно до ст. 180 ГК України, ст. 626 ЦК України, так і
ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору, то відсутність у
договорі таких умов свідчить про те, що сторони їх не погодили за предметом, асортиментом,
кількістю і ціною.

Посилання
в договорі на видаткові накладні є помилковим, оскільки видаткові накладні
(товаро-тронспортні накладні) є транспортними і бухгалтерсько-звітними
документами, які підписуються завскладами обох сторін, які відпустили і
прийняли товар( продукцію), в той час як договір підписується керівниками
сторін або уповноваженими на укладання договору особами. Видаткових накладних,
в залежності від товарообороту, може бути багато за підписами різних осіб про
яких і не знають керівники обох сторін.

Таким
чином, істотні умови є обов'язковими для обох сторін, в противному випадку
вважається, що в момент укладення договору сторони нічого не погодили, а отже
між сторонами не виникають конкретні зобов'язання.

Відповідно
до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення згоди з
усіх істотних умов. При недотриманні
умов наведеної статті - договір вважається неукладеним.

Оскільки
з матеріалів справи видно, що сторони в договорі від 18.06.07 р. не погодили
істотних умов, не визначили предмет, асортимент, ціну, кількість поставки
товару, такий договір визнається неукладеним, а тому у сторін відсутні
конкретні зобов'язання і відповідальність.

Як видно
з ксерокопії видаткової накладної № СКЛ-000927 від 30.01.08 р., позивач відпустив
відповідачу(накладній не значиться за яким договором) російський сир в
кількості 523,3 кг. На суму 12 559,2 грн.

Відповідач
визнає факт отримання товару на суму 12 559,2 грн., доказів оплати  суду ні першої, ні апеляційної інстанції не
надав.

Враховуючи
те, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання, але відпуск товару
проведено позивачем відповідачу згідно накладної № СКЛ-000927 від 30.01.08 р.
що визнають сторони, тому рішення господарського суду Тернопільської області
від 10.07.08 р. у справі № 2/121-2453 в частині стягнення основного боргу слід
залишити без змін.

Претензія
позивача від 16.04.08 р. про сплату боргу із врахуванням індексу інфляцій, суми
пені та 3% річних  за користування чужими
коштами судом не береться до уваги, оскільки в матеріалах справи  відсутні докази направлення претензії
відповідачу.

Таким
чином, на думку членів колегії суддів Львівського апеляційного господарського
суду, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення інфляційних на суму 1 206 грн. пені  на суму 121 грн., держмита на суму 21,73
грн., інформаційно-технічних витрат на суму 17,4 грн., а тому рішення
господарського суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

В частині
стягнення основного боргу на суму 12 559,2 грн., держмита на суму 125,6 грн.,
інформаційних витрат на суму 100,6 грн. рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись
ст.ст. 91, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення
господарського суду  Тернопільської
області  від 10.07.08 р. у справі №
2/121-2453 в частині стягнення інфляційних на суму 1 206 грн. пені  на суму 121 грн., держмита на суму 21,73
грн., інформаційно-технічних витрат на суму 17,4 грн. скасувати.

В решті
рішення господарського суду Тернопільської області від 10.07.08 р. у справі №
2/121-2453 залишити без змін.

Доручити господарському суду Тернопільської
області видати наказ.

Матеріали
справи повернути до господарського суду Тернопільської області.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий
суддя
Слука М.Г.

Судді                                                                                             Процик
Т.С.

Дубник О.П.