ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.08 Справа № 18/57/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Хортицького району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, 5)

до Інституту механізації тваринництва Української академії аграрних наук (69017, м.Запоріжжя, о. Хортиця, юридична адреса: 69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 14)

про стягнення заборгованості в сумі 144 498,53 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Сахарова О.О. (довіреність № 1/27 від 02.01.2008 року )

Калашникова І.Ю. (довіреність № 1313/27-18 від 13.03.2008 року)

від відповідача: Братішко В.В. (довіреність №7 від 04.08.2008 року)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.06.2008 року звернувся концерн “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Хортицького району з позовом до Інституту механізації тваринництва Української академії аграрних наук про стягнення 149 498,53 грн. за поставлену теплову енергію за період з листопада 2006 року по березень 2008 року, на підставі Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №400460 від 01.09.2006р. та ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 903 ЦК України і ст.ст. 173, 193 198, 199 ГК України.

Ухвалою суду від 06.06.2008 року порушено провадження у справі №18/57/08, судове засідання призначено на 02.07.2008 року. У судовому засіданні оголошувались перерви до 16.07.2008 року та 04.08.2008 року.

Судове засідання закінчено 04.08.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача заявив клопотання, яким просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 144498,53 грн., на підставах, викладених у позові, та провадження у справі, в частині стягнення 5000,00 грн. основного боргу припинити, у зв’язку із сплатою відповідачем цієї частини заборгованості.

Клопотання відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечить чинному законодавству України, приймається судом до розгляду та задовольняється.

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та подав суду заяву про розстрочення виконання рішення суду у сумі 144498,53 грн. на один рік. Позивач заперечив проти надання розстрочки виконання рішення суду на один рік, але не проти надання такої розстрочки до жовтня 2008 року.

Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2006р. між позивачем - концерном “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Хортицького району (теплопостачальна організація) та відповідачем - Інститутом механізації тваринництва Української академії аграрних наук (споживач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №400460 (далі –Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, теплопостачальна організація взяла на себе зобов’язання відпустити споживачу теплову енергію в гарячій воді, а споживач взяв на себе зобов’язання прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід’ємною частиною.

Згідно пункту 6.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до умов п. 6.6.1 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є акт приймання-передачі теплової енергії, підписаний обома сторонами.

Згідно п. 6.6.2 Договору, в разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач зобов’язаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.6.1 Договору строк. У разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений договором термін, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води у листопаді 2006 року - березні 2008 року на загальну суму 222713,44грн., що підтверджується актами надання послуг та рахунками за відповідні місяці.

Відповідно до п. 6.3 Договору, оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується сторонами, позивач свої зобов’язання за Договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №400460 від 01.09.2006 року виконав у повному обсязі.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав не належним чином, сплативши на користь позивача заборгованість за поставлену теплову енергію за період з листопада 2006року по березень 2008 року у розмірі 73214,91 грн.

В судовому засіданні з’ясовано, що на день звернення позивача до суду, відповідач мав перед позивачем заборгованість у сумі 149498,53 грн., яка не була сплачена у встановлений договором строк.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати у визначений зобов’язанням термін виконаних робіт на суму 149498,53 грн. позивачем документально підтверджений в судовому засіданні та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що після звернення позивача до суду, відповідач сплатив на користь позивача 5000,00 грн. заборгованості за договором, що підтверджується банківською випискою від 10.06.2008року.

Згідно з п. 11 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. основного боргу, підлягає припиненню на підставі п. 11 ст.80 ГПК України, у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Заборгованість у сумі 144498,53 грн. відповідачем сплачена не була.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача, в частині стягнення з відповідача 144498,53 грн. основного боргу, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду на один рік, суд вважає за можливе задовольнити його частково та розстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців, виходячи з наступного:

Пункт 6 статті 83 ГПК України надає суду право розстрочити виконання рішення суду.

Підставою для розстрочення виконання рішення суду можуть бути певні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений, господарським судом, спосіб.

Відповідно до Роз'яснення Президії ВАСУ від 12.09.96р. № 02-5/333, господарський суд, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду, повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, згоди сторін на вжиття зазначених заходів, не потрібно і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідач просить надати розстрочку виконання рішення суду строком на один рік, мотивуючи це тим, що інститут є бюджетною установою і кошти на утримання об’єктів соціальної сфери загального користування у Державному бюджеті не передбачені. Позивач у судовому засіданні заперечив проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду на один рік, разом з тим не заперечив, проти розстрочення виконання рішення до початку опалювального сезону, тобто до жовтня 2008 року.

Враховуючи обставини справи, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, суд визнав за можливе розстрочити виконання рішення суду на шість місяців рівними частками, а саме: до 15.08.2008 року –24083,53 грн., до 15.09.2008 року –24083,00 грн., до 15.10.2008 року –24083,00 грн., до 15.11.2008 року –24083,00 грн., до 15.12.2008 року –24083,00 грн., до 15.01.2009 року –24083,00 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, п. 11 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з інституту механізації тваринництва Української академії аграрних наук (69017, м. Запоріжжя, о. Хортиця, юридична адреса: 69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 14; ; р/р № 0137 в УДК у Запорізькій області, МФО 813015) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137; , п/р №0001 в АКБ “Індустріалбанк”, м.Запоріжжя, МФО 313849) 144 498 (сто сорок чотири тисячі чотириста дев’яносто вісім) грн. 53 коп. основного боргу. Розстрочити виконання рішення суду на шість місяців рівними частками, а саме: до 15.08.2008 року –24083,53 грн., до 15.09.2008 року –24083,00 грн., до 15.10.2008 року –24083,00 грн., до 15.11.2008 року – 24083,00 грн., до 15.12.2008 року –24083,00 грн., до 15.01.2009 року –24083,00 грн. Видати наказ.

3. Провадження у справі, в частині стягнення 5000,00 грн. основного боргу, припинити.

4. Стягнути з інституту механізації тваринництва Української академії аграрних наук (69017, м. Запоріжжя, о. Хортиця, юридична адреса: 69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 14; ; р/р № 0137 в УДК у Запорізькій області, МФО 813015) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137; , п/р №0001 в АКБ “Індустріалбанк”, м.Запоріжжя, МФО 313849) 1494 (одну тисячу чотириста дев’яносто чотири) грн. 99 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець