ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.08                                                                                           Справа№ 2/363-24/143

За позовом: Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м.Львів

До відповідача: Старосамбірської районної санітарно-епідеміологічної станції, м.Стрий

Про стягнення економічних санкції в сумі 40239,00грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача - Рущак О.О. –гол. спец.

Від відповідача –Репчак З.М. - представник

Сторонам роз”яснені права та обов”язки, передбачені ст.ст. 49,51 КАС України, а також право відводу.

В судовому засіданні 09.10.2008р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позов заявлено про стягнення економічних санкції в сумі 40239,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем проведено перевірку правильності формування та застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються відповідачем за плату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351. Перевіркою встановлено, що в порушення вимог постанови №1351при розрахунку за надані послуги застосовувались завищені тарифи. Завищення здійснювалось за рахунок безпідставного включення до тарифу податку на додану вартість, про що складено акт №001185 від 22.09.2004року.

За результатами розгляду акту позивачем прийнято рішення №3 від 27.12.2004 року про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 40239,00грн. Зазначена сума економічних санкцій відповідачем в добровільному порядку не сплачена.

Ухвалою суду від 16.06.2005року провадження у справі було зупинене до набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області від 13.06.2005року у справі №2/277-20/104 за позовом Старосамбірської районної санітарно-епідеміологічної станції до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області про визнання недійсним рішення №3 від 27.12.2004р., яким рішення №3про застосування економічних санкцій визнане недійсним.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2005р., рішення господарського суду Львівської області від 13.06.2005 року у справі №2/277-20/104, залишено без змін.

Ухвалою суду від 22.09.2008року провадження у справі поновлено.

Представник позивача позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача проти позову заперечує з тих підстав, що рішення №3 від 27.12.2004року про застосування до відповідача економічних санкцій визнано недійсним.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем проведено перевірку правильності формування та застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються відповідачем за плату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351. Перевіркою встановлено, що в порушення вимог постанови №1351при розрахунку за надані послуги застосовувались завищені тарифи. Завищення здійснювалось за рахунок безпідставного включення до тарифу податку на додану вартість, про що складено акт №001185 від 22.09.2004року.

За результатами розгляду матеріалів перевірки позивачем прийнято рішення №3 від 27.12.2004року про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 40239,00грн.

Старосамбірською районною сантірно-епідеміологічною станцією оскаржено в судовому порядку рішення №3 від 27.12.2004року про застосування економічних санкцій.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.06.2005року у справі №2/277-20/104, рішення Державної інспекції з контродю за цінами №3 від 27.12.2004р. визнано недійсним.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2005року, рішення №2/277-20/104 залишено без змін, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено.

Станом на день вирішення спору доказів оскарження та прийняття до розгляду касаційної скарги на вищевказані рішення господарського суду Львівської області та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду, суду не подано.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

В силу п.3 та п.5 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова або ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Отже, ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2005р. набрала законної сили 21.09.2005р.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.06.2005р. №2/277-20/104, яке залишено в силі ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.05р., встановлено протиправність рішення позивача №3 від 27.12.2004р. про застосування економічних санкцій до відповідача в сумі 40239,00грн, у зв”язку з чим рішення визнано недійсним.

Згідно із ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, не потребують доказування обставини, що рішення №3 від 27.12.2004р. про застосування економічних санкцій, на підставі якого позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача економічних санкцій в сумі 40239,00грн., є протиправним, а також той факт, що на момент вирішення даного спору рішення № 3 від 27.12.2004р. визнане недійсним.

Відтак, у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 49, 51, 72, 122-124, 126, 127, 130, 133, 135, 138, 139, 143, 151-154, 158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строки, встановлені ст. 254 КАС України, і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Хабіб М.

Постанова складена у повному обсязі і підписана 13.10.2008р