ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 37/632

15.07.08

За заявою

Державного підприємства «Енергоринок» та Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»

про

затвердження мирової угоди

Стягувач:

Державне підприємство «Енергоринок»

Боржник:

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»

Суддя Кондратова І.Д.

В судовому засіданні приймали участь представники сторін :

Від стягувача : Калінін М.В.- представник за довіреністю № 01/42-39д від 29.02.2008 року;

Від боржника : Балєв М.П.- представник за довіреністю № У07/113 від 10.01.2008 року

Обставини справи :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2008 року позов задоволено повністю та стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 4 907 487 грн. 52 коп. основного боргу, 1 411 333 грн. 40 коп. інфляційних витрат, 307 569 грн. 04 коп. –3 % річних від простроченої суми, 25 500 грн. 00 коп. –витрати по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

05.06.2008 року Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»та Державне підприємство «Енергоринок» звернулись до Господарського суду міста Києва з заявою про затвердження мирової угоди на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва подана заява була передана на розгляд судді Кондратовій І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2008 року заява була прийнята до розгляду, розгляд заяви було призначено на 15.07.2008 року.

11.07.2008 року представники сторін подали заяву про затвердження мирової угоди від 08.07.2008 року у справі № 37/632, в поданій заяві сторони зазначають, що внесли зміни до мирової угоди від 27.05.2008 року, а тому просять затвердити мирову угоду з урахуванням внесених сторонами змін.

Розглянувши подану заяву, суд відзначив, що мирова угода не підлягає затвердженню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 121 Господарського процесуального кодексу України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову (пункт 3 статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

Вирізняються обов’язкові умови, тобто ті, які повинні містись у мировій угоді. До обов’язкових умов зокрема віднесені відомості про умови, розмір і строки виконання зобов’язань. У мировій угоді не допускається встановлення санкцій за невиконання умов мирової угоди.

Відповідно до п. 3.9.6 роз’яснення ВАСУ від 18.09.1997 р. N 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»(з рекомендаціями президії Вищого господарського суду України від господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Судом досліджено умови мирової угоди та встановлено:

-          в мировій угоді сторони погодили питання про права і обов'язки сторін, які не були предметом спору та які можуть виникнути у майбутньому, зокрема в мировій угоді встановили відповідальність за прострочення боржником здійснення щомісячних платежів у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

-          п. 8. та п. 9 мирової угоди укладені під умовою, змінюють графік погашення заборгованості, затверджений п. 6 мирової угоди, що може призвести до виникнення нового спору під час виконання умов мирової угоди.

Таким чином, суд відзначає, що подана сторонами мирова угода від 08.07.2008 року затвердженню не підлягає.

Водночас суд звертає увагу сторін, що сторони не позбавлені права з урахуванням мотивів відмови у затвердженні мирової угоди підписати нову мирову угоду та подати її на затвердження за загальними правилами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Державного підприємства «Енергоринок» та Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»про затвердження мирової угоди від 08 липня 2008 р. відмовити.

Відповідно до п. 7 роз’яснення ВГСУ від 12.09.1996 року № 02-5/333 «Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України»можливості оскарження ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення (частина четверта статті 121 Господарського процесуального кодексу України), законом не передбачено.

Суддя                                                                                 Кондратова І.Д.