ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2008 р.                                                                      Справа №22/103

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м.Полтава, вул.Комарова 2-а.

до Малого приватного науково-виробничого підприємства-центр «Оптималіст», м.Полтава, вул.Кучеренка, 9.

про внесення змін у договір

Суддя Георгієвський В.Д.

Представники :

від позивача: Ковшар Т.Г., дов. № 19/2507 від 16.08.2006 р.

від відповідача: не з’явився.

Справа прийнята до провадження після зміни складу суду відповідно ухвали голови суду від 05.05.08р.

Суть справи: Розглядається справа за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м. Полтава до Малого приватного науково –виробничого підприємства «Оптималіст»про внесення змін у договір № 471 на відпуск теплової енергії від 26.07.2000 р. шляхом підписання додаткової угоди № 2.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов.

Позивач наполягає на позові з урахуванням уточнених позовних вимог та додаткових пояснень по суті справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд встановив:

10.08.2006 року третьою сесією Полтавської обласної ради було прийнято рішення «Про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води».

16.08.2006 року листом № 9/2514-1 позивач повідомив відповідача про зміну тарифів.

19.09.2006 року позивач направив відповідачу проект додаткової угоди, укладення якої було обумовлено прийняттям 10.08.2006 року третьою сесією Полтавської обласної ради рішення «Про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води».

В порушення ч.3 ст. 188 ГК України, ст. 11 ГПК України, відповідач не повідомив позивача про результати розгляду зазначеної пропозиції.

05.02.2007 року листом №9/309-1 позивач повнотроно направив відповідачу пропозицію щодо укладення додаткової угоди № 2 до договору на відпуск теплової енергії № 471 від 26.07.2000 року. Оскільки повторну пропозицію позивача відповідач залишив без відповіді, позивач, керуючись положеннями ч.4 ст. 188 ГК України, ч.2 ст. 11 ГПК України, вирішив передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідач повідомив суд, що він підписав проект першої додаткової угоди та направив її позивачу, але не надав суду ніяких доказів направлення позивачу відповіді про прийняття пропозиції. При підписанні першого проекту додаткової угоди відповідач змінив в односторонньому порядку істотну умову цієї угоди, зазначивши дату набрання чинності угодою 27.12.2006 р. Крім того, відповідно до ст. 645 ЦК України, відповідь про прийняття пропозиції, отримана з запізненням, є новою пропозицією, яку було зроблено під час вирішення даного спору в судовому порядку. При розгляді проекту додаткової угоди, направлоеної відповідачу 19.09.2006 року, сторони не досягли згоди з усих питань. Відповідач не надав відповідь у двадцятиденний строк, встановлений у ст. 188 ГК України.

Укладення додаткової угоди, направленої позивачем відповідачу 19.09.2006 року не є предметом даного спору.

Предметом даного спору є пропозиція позивача, а не відповідача. Тому пропозиція відповідача не може бути взята до уваги судом при вирішенні даної справи.

27 березня 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, 27 квітня 2007 року позивач уточнив свої вимоги заявою № 19/1100. Предметом даного спору є укладення в судовому порядку додаткової угоди, проект якої відповідачу було направлено 05.02.2007 року, а не 19.09.2006 року.

У ст. 144 Конституції України закріплено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Одним із принципів державної політики у сфері теплопостачання відповідно до ст. 6 Закону України «Про теплопостачання»є формування цінової та тарифної політики, тому у ст. 13 зазначеного Закону закріплене право органів місцевого самоврядування встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про теплопостачання»регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат є одним з принципів державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоворядування, в т.ч. рішення сесії обласної ради «Про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води», є обов’язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об’єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами.

Таким чином, тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води починаючи з 16.09.2006 року застосовуються для всіх споживачів, які знаходяться на території області і отримують послуги теплопостачання, що надаються позивачем.

Відповідно до п.5 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 20 договору № 471 від 26.07.2000 року позивач направляв повідомлення про зміну тарифів відповідачу 16.08.2006 р. за № 9/2514-1.

Також, у пункті 20 договору № 471 від 26.07.2000 року сторони домовились про те, що у випадку зміни тарифів позивач повідомляє про це відповідача і розрахунок проводиться з дня затвердження нових тарифів, якщо протягом семи днів від споживача не надійшло заперечень з питань змін умов договору. Також, у випадку заперечень з питань зміни тарифів споживач сплачує послуги за новозатвердженими тарифами до вирішення спору згідно з діючим законодавством.

В порушення відповідачем зобов’язання, взятого на себе при підписанні договору № 471 від 26.07.2000 року, відповідач в установлений договором строк не надіслав своїх заперечень.

У ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»на відповідача покладено обов’язок додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Визнати укладеною додаткову угоду № 2 по договору № 471 від 26.07.2000 р. в редакції позивача:

Додаткова угода № 2

до договору на відпуск теплової енергії

№ 471 від 26.07.2000 року

м. Полтава                                                                      06.05.2008 року

Ми, що нижче підписалися, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», що іменується в подальшому «Теплопостачальна організація», в особі заступника генерального директора Семирота Володимира Георгійовича, діючого на підставі довіреності №19/5 від 02.01.2008 р. з одного боку, й Мале приватне науково-виробниче підприємство центр «Оптималіст», що іменується в подальшому «Споживач», в особі директора Заболотного В’ячеслава Анатолійовича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, заключили цю додаткову угоду про наступне:

На підставі рішення третьої сесії Полтавської обласної ради від 10.08.2006 року «Про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води»та згідно останнього абзацу п.17 діючого договору про продовження терміну його дії на тих же умовах на наступний рік, сторони дійшли до згоди внести в Договір наступні зміни:

П. 10б) договору викласти в наступній редакції:

оплата за опалення в розмірі –5-94 грн. з урахуванням ПДВ (за 1 кв. м. загальної площі для споживачів 2-ої групи протягом опалювального сезону ).

Площа, яку займає «Споживач» - __183,5__м2

оплата за місяць складає - __1089-99___ грн. з врахуванням ПДВ.

П. 10г) договору викласти в наступній редакції:

оплата за підігрів 1 м3 води в розмірі 8-66 грн. з урахуванням ПДВ.

П.17 підпункт а) Договору викласти:

для опалення з 01.01.2000 р. по 31.12.2007 р.

П.17 підпункт б) Договору викласти:

для гарячого водопостачання з 01.01.2000 р. по 31.12.2007 р.

Всі інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов’язання.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках однакової юридичної сили - по одному для кожної зі Сторін, набирає чинності з 16.09.2006 р. і є невідємною частиною договору №471 від 26.07.2000 року.

3.          Стягнути з Малого приватного науково-виробничого підприємства - центру «Оптималіст»(36007, м.Полтава, вул.Кучеренка, 9, р/р 260033099, Полтава-банк, МФО 331489, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»(36008, м.Полтава, вул.Комарова, 2-а, р/р 4, Обласна дирекція УСБ, МФО 331014, ) 85,00 грн. по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат, пов’язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

4.          З набранням рішенням законної сили видати наказ.

Суддя В.Д.Георгієвський