Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2008
р.
Справа № 37/09-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І.,
суддя Білоконь Н. Д., суддя Фоміна В. О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю:

прокурора-не прибув

представників
сторін:

позивача - не прибув

відповідача -  Кущ Н.В.,
довіреність № 3419 від 18.06.2008 р., Горбачова І.А., довіреність № 3419 від
18.06.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.
№ 1167 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області від
13.02.08 р. у справі № 37/09-08

за позовом військового
прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі державного
підприємства Міністерства оборони України "Харківське управління
начальника робіт", м. Харків,

до  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків,

про стягнення 9633,51 грн.

встановила:

Військовий прокурор Харківського гарнізону подав  до господарського суду Харківської області
позов в інтересах держави в особі ДП МОУ "Харківське  управління начальника робіт", позивача,
про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи  ОСОБА_1, відповідача, 9633,51 грн., з яких:
7628,09 грн. - заборгованість по сплаті орендної плати по укладеному між
сторонами договору оренди від 29.06.2006 р. № 2806-Н за період з липня 2006 р.
по березень 2007 р., 1836,84 грн. - нарахована на  цю заборгованість  пеня та
168,58 грн. - інфляційні.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2008 р.
у справі №  37/09-08 (суддя  Доленчук Д.О.) позов задоволено. З
відповідача на користь позивача стягнуто 7628,09 грн. заборгованості, 1836,84
грн. пені та 168,58 грн. інфляційних.

Відповідач із зазначеним
рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, подав до
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що
мають значення для справи та невідповідність викладених в рішенні висновків
обставинам справи, просить рішення скасувати та припинити провадження  у справі.

В обґрунтування
апеляційної скарги  відповідач  зокрема
посилається  на те, що
рішенням  господарського суду Харківської
області від 15.05.2007 р. по справі № 40/128-07 з нього вже  було стягнуто
спірну  суму заборгованості.

Прокурор  та представник позивача  в судове засідання не прибули, хоча належним
чином були повідомлені  про дату, час та
місце його проведення,витребувані
ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 06.08.2008 р.
та 24.09.2008 р. документи не надали, тому справа розглядається за наявними в
ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу
України.

- 2 -

Дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та
відзиву на неї, вислухавши пояснення представників відповідача та
перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

29 червня 2006 року між
відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по
Харківській області  укладено договір
оренди № 2806-Н. Відповідно до пункту 1.1. договору Регіональне відділення
Фонду державного майна України по Харківській області  передало, а відповідач прийняв в строкове
платне користування окреме індивідуально визначене майно - частину нежитлової
одноповерхової будівлі механічного цеху - бокс № 2 (кім. № № 1, 2), площею 60,2
кв. м., частину технологічного майданчика, площею 40,0 кв. м., частину
майданчика металобрухту, площею 96,40 кв. м.
загальною площею 196,60 кв.м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_1

Орендоване майно знаходиться на балансі державного підприємства
Міністерства оборони України "Харківське управління начальника
робіт"- позивача у даній справі.

Пунктом 3.3. зазначеного договору було передбачено, що орендна
плата вноситься щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним,
відповідно до вимог діючої методики, у наступному порядку:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені
фінансовими органами - у розмірі 70 %;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30 %.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Місцевий господарський  суд
вірно встановив, що  відповідач  в порушення умов договору  несвоєчасно та не в  повному обсязі  перераховував суму  30 % орендної плати   на рахунок позивача, який є
балансоутримувачем орендованого майна.

Однак місцевий господарський
суд  невірно зазначив, що  розмір
заборгованості відповідача, яка підлягає стягненню становить 7628,09
грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній  заяві позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість по  сплаті 30 % орендної
плати як балансоутримувачу  на підставі
вищенаведеного договору оренди № 2806-Н від
29.06.2006 р. за  період з липня
2006 р. по березень 2007 р., але з доданих до позовної заяви рахунків та актів
виконаних робіт вбачається, що  позивач
включив до суми позову не тільки орендну плату, а і суму заборгованості за  комунальні послуги по іншому договору №
2806-К на утримання орендованого майна
та надання комунальних послуг від 29.06.2006 р.

В позовній заяві позивач не вимагав стягнення з відповідача  на свою користь заборгованості  по комунальним послугам на підставі  договору № 2806-К на утримання орендованого
майна  та надання комунальних послуг від
29.06.2006 р. , не посилався в  позові на
цей договір як на підставу стягнення боргу та не додав цей договір до
матеріалів позовної заяви, що підтверджується описом  документів, доданих до позовної заяви.

Під час розгляду справи в
суді першої інстанції позивач не змінював позовні вимоги щодо стягнення
заборгованості по комунальним послугам.

Отже місцевий господарський
суд в  порушення статті 83
Господарського процесуального кодексу України
вийшов  за межі  позовних вимог, стягнувши з

- 3 -

відповідача  6492,62 грн.
комунальних платежів, тому рішення  в цій
частині слід скасувати та відмовити у
задоволенні цієї частини позову.

Відповідно до рахунку орендної плати, який є додатком до договору
оренди № 2806-Н від  29.06.2006 р. 30%
орендної плати в місяць, яку відповідач зобов"язаний сплачувати  балансоутримувачу становить 156,77 грн.. А
згідно з п. 3.2. договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс
інфляції за  поточний місяць.

За  період з липня 2006 р.
по березень 2007 р. заборгованість відповідача з орендної плати, яка включена
до позовної заяви  є обгрунтованим  в сумі 1135,47 грн.

Однак відповідач в апеляційній скарзі посилається  на те, що рішенням  господарського суду Харківської області від
15.05.2007 р. по справі № 40/128-07 за позовом прокурора Жовтневого району м.
Харкова в  інтересах держави в  особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Харківській області до суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної сособи ОСОБА_1 про стягнення 4966,77 грн.,
розірвання договору та виселення, з нього на користь Державного бюджету
України  вже  стягнуто 100% заборгованості по орендній
платі  по
договору оренди № 2806-Н від 29.06.2006 р.  в  сумі
3900,39 грн. та 1066,38 грн. пені. тому
відповідач  вважає, що з нього не
підлягає  стягненню заявлена у позові по
цій справі сума заборгованості з орендної плати на користь балансоутримувача.

Колегія суддів з такими доводами не погоджується, оскільки як
вже  було зазначено вище, п. 3.3 договору
оренди № 2806-Н від 29.06.2006 р.
передбачено перерахування 70 % орендної плати безпосередньо  до Державного бюджету, а  30 % на рахунок балансоутримувача
орендованого майна, яким є позивач у даній
справі.  Як вбачається з
матеріалів справи №  40/128-07, предметом
її судового розгляду була заборгованість відповідача по орендній платі по цьому
договору  перед Державним бюджетом
України. Балансоутримувач орендованого майна участі  у справі № 40/128-07 не приймав, тому
заборгованість відповідача  по
орендній  платі перед ним у зазначеній
справі не розглядалась і кошти на його рахунок не поступили.Рішення у справі №
40/128-07  набрало законної сили. За
таких обставин  порушено право позивача
як  балансоутримувача орендованого майна
на отримання 30% орендної плати, яке підлягає захисту.

Стосовно задоволених судом першої інстанції позовних вимог про стягнення
з відповідача на користь  позивача
1836,84 грн. пені, колегія суддів дійшла висновку, що в цій частині рішення є
необгрунтованим та підлягає скасуванню, тому що згідно з п. 3.5. договору
оренди несвоєчасно перерахована орендна плата стягується до Державного бюджету
України з урахуванням пені  в розмірі 0,5
% від суми заборгованості за кожний день прострочення.А відповідно до
статті  1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань"
платники  грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.В даному випадку згода сторін на сплату пені відсутня.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення 168,58 грн.
інфляційних   судова колегія дійшла
висновку про часткове їх задоволення, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення.

Як було наведено вище, позивач безпідставно включив до суми  заборгованості по орендній платі  6492,62 грн.
комунальних послуг, тому   сума
заборгованості по орендній платі складає
1135,47 грн., у зв"язку з чим
інфляційні повинні нараховуватись
на  суму основного боргу 1135,47 і
складають  15 грн. 45 коп.

Зважаючи на наведене, рішення
місцевого господарського суду в частині

- 4 -

стягнення 6492,62 грн. основного боргу 1836,84 грн. пені та 153,13
грн. інфляційних слід скасувати у зв"язку з неповним з"ясуванням
місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та прийняти
в  цій частині нове рішення, яким  у задоволенні
зазначеної частини позову відмовити, а в частині стягнення 1135,47 грн.
основного боргу та 15,45  грн.
інфляційних рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 33, 43, 49 99, п. 2 статті 102, п. 1 частини 1
статті  104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від  13.02.2008 р. у  справі №
37/09-08 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення
6492,62 грн. основного боргу, 1836,84 грн. пені та 153,13 грн. інфляційних.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначеної
частини позову відмовити.

В решті частини рішення залишити
без змін.

Стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України 18,26
грн.  державного мита, в тому числі 6,08
грн. за  апеляційний розгляд справи,   14,09
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Доручити господарському суду Харківської області видати
відповідний наказ.

Постанову складено в повному обсязі 17.10.2008 р. та може бути
оскаржено до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її
прийняття.

Головуючий суддя                              (підпис)                         Сіверін В. І.

Суддя                             (підпис)                         Білоконь Н. Д.

Суддя                             (підпис)                         Фоміна В. О.