ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.09.08 р.                     Справа № 40/116пн

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом комунального підприємства „Служба єдиного замовника м. Донецька” м. Донецьк

до першого відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Домус” м. Донецьк

до другого відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „Віра” м. Донецьк

за участю третьої особи акціонерного товариства закритого типу „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” м. Донецьк

про виконання певних дій

за участю:

представників сторін:

від позивача Чурилина О.В. - юрисконсульт

від першого відповідача Пулєєва О.М. - юрисконсульт

від другого відповідача Міснянко С.М. - юрисконсульт

від третьої особи Сапелкін В.С. - юрисконсульт

У судовому засіданні з 26.08.08р. до 04.09.08р. за приписами ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву для підготовки процесуального документа.

Суть спору:

Комунальне підприємство „Служба єдиного замовника м. Донецька” звернулось до господарського суду з позовом до належних відповідачів - товариства з обмеженою відповідальністю „Домус” та товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „Віра” з вимогами про зобов’язання виконати певні дії, зокрема:

-          здійснити розбирання прибудови сходової клітки будинку № 47 по вул. Артема, проектування та будівництво нової;

-          на час проведення ремонтних робіт вирішити питання про відселення мешканців будинку № 47 по вул. Артема та схоронності їхнього майна, що знаходиться в квартирах;

-          після закінчення ремонтно-відновлювальних робіт передати позивачу проектну документацію та баланс відновленого об’єкту;

-          здійснити обстеження всіх квартир, що постраждали від руйнування фундаменту та за свій рахунок провести ремонт.

До прийняття рішення по справі позивач, використовуючи своє право, передбачене ст. 22 ГПК України надав клопотання про уточнення позовних вимог та намагається зобов’язати першого відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю „Домус” привести житловий будинок №47 по вул. Артема в первісний стан, який відповідає умовам безпечного проживання, та провести ремонтні роботи в квартирах мешканців, що постраждали від руйнування фундаменту будинку згідно акту від 08.02.08р.

У зв’язку зі складністю справи, створення сторонами необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, строк вирішення спору було продовжено на підставі вимог ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Перший відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що роботи з будівництва культурно-громадського торгівельного центру виконуються в точній відповідності з діючими будівельними нормами та правилами, затвердженою проектною документацією, що підтверджується листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області №01-03-1517-06/1 від 05.08.08р., а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Другий відповідач позовні вимоги також не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що стан житлового будинку №47 по вул. Артема не є пов’язаним з будівельними роботами, оскільки будинок №47 знаходиться на значній відстані від об’єкту будівництва і не пов’язаний з ним будь-якими підземними комунікаціями, що підтверджується, зокрема сторінкою 4 основних креслень стадії „Проект” „Культурно-громадського торгового центру на перехресті пр. Садового та вул. Постишева у Ворошиловському районі м. Донецька”, а тому доводи позивача є хибними та марними з у рахуванням обставин справи та доказів на їх підтвердження.

Третя особа в своїх поясненнях повідомила суд про те, що не має юридичного інтересу до справи, оскільки її лист від 05.11.07р., на який посилається позивач, носив лише рекомендаційний характер.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, відповідачів та третьої особи, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що комунальне підприємство „Служба єдиного замовника м. Донецька”, далі позивач, є балансоутримувачем житлового фонду, у тому числі будинку № 47 по вул. Артема в Ворошиловському районі м. Донецька та згідно житлово-комунального законодавства несе відповідальність за технічний стан житлових будинків та безпечні умови проживання.

Першим відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Домус”, як замовником, та другим відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „Віра”, як підрядником, з квітня 2007 року проводились роботи з будівництва адміністративного корпусу на місці знесеного будинку №38 по вул. Постишева. Цей будинок розташований впритул до сходової клітки житлового будинку №47 по вул. Артема.

Після проведення робіт по знесенню будинку № 38 по вул. Постишева у фундаменті та стінах житлового будинку №47 по вул. Артема стали з’являтися тріщини, які продовжують збільшуватись, що на думку позивача, створює загрозу руйнування будинку та гибелі людей. Цей факт був обстежений комісією та відображено в акті від 08.02.08р.

Для обстеження фундаменту житлового будинку були залучені фахівці акціонерного товариства закритого типу „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція”, яке в листі від 05.11.07р. відобразило всі порушення цілісності фундаменту та причини їх виникнення, а також вказало рекомендації з їх усунення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 1163, 1164 ЦК України, відповідно до яких фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. У разі неусунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати:

1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози;

2) відшкодування завданої шкоди;

3) заборони діяльності, яка створює загрозу.

На підставі викладеного, позивач просить суд, з урахуванням його уточнень зобов’язати першого відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю „Домус” привести житловий будинок №47 по вул. Артема в первісний стан, який відповідає умовам безпечного проживання, та провести ремонтні роботи в квартирах мешканців, що постраждали від руйнування фундаменту будинку згідно акту від 08.02.08р.

Приписи ГПК України передбачають умови, за якими сторони наділяються процесуальними правами та обов’язками з метою надання їм процесуальних засобів, завдяки використанню яких досягається змагальність судового процесу.

Частина четверта вказаної статті передбачає, що позивач вправі до прийняття рішення по справі, змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку передбаченого ГПК України.

Заява позивача про уточнення позовних вимог стосується зміни предмета і підстав позову, що може мати місце лише альтернативно, а тому одночасна їх зміна неможлива. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „Домус” привести житловий будинок №47 по вул. Артема в первісний стан, який відповідає умовам безпечного проживання, та провести ремонтні роботи в квартирах мешканців, що постраждали від руйнування фундаменту будинку згідно акту від 08.02.08р. слід відмовити.

На підставі викладеного судом розглядаються раніше заявлені вимоги відносно зобов’язання належних відповідачів виконати певні дії, а саме:

-          здійснити розбирання прибудови сходової клітки будинку № 47 по вул. Артема, проектування та будівництво нової;

-          на час проведення ремонтних робіт вирішити питання про відселення мешканців будинку № 47 по вул. Артема та схоронності їхнього майна, що знаходиться в квартирах;

-          після закінчення ремонтно-відновлювальних робіт передати позивачу проектну документацію та баланс відновленого об’єкту;

-          здійснити обстеження всіх квартир, що постраждали від руйнування фундаменту та за свій рахунок провести ремонт.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову оцінку правовідносинам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані з огляду на наступне:

-          позивачем не визначено зміст позовних вимог відносно кожного з відповідачів;

-          позовні вимоги не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України;

-          в порушення вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано доказів, що відповідачі створюють загрозу;

-          згідно висновку ДП „НДПІ „Донецький ПромбудНДІпроект” будинок №47 по вул. Артема був збудований до 1917 року, капітальний ремонт будинку не проводився;

-          відповідальним за технічний стан будинку є сам позивач;

-          за його замовленням ДП „НДПІ „Донецький ПромбудНДІпроект” була виконана проектна документація (проектні рішення) по зміцненню фундаментної торцевої стіни житлового будинку №47 по вул. Артема (з боку торгівельного комплексу, що будується);

-          необхідні на думку розробника проектної документації роботи по зміцненню фундаментної торцевої стіни житлового будинку №47 по вул. Артема були проведені другим відповідачем, що підтверджується актом виконаних робіт;

-          протокол від 30.01.08р. виїзної наради комісії з обстеження технічного стану та виникнення загрози подальшого руйнування несучих конструкцій будинку №47 по вул. Артема, на який позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, належним чином не оформлений, зокрема не зазначений склад комісії, не підписаний її членами, підстави створення та діяльності комісії, що не дає змоги визначити її повноваження та функції;

-          в листі акціонерного товариства закритого типу „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” від 05.11.07р. йде мова про порушення цілісності фундаменту та стін прибудови сходової клітки до житлового будинку №47 по вул. Артема, а не самого будинку;

-          крім того, в листі вказано на старість прибудови, а не на механічні пошкодження, які виникли в результаті проведення будівельних робіт;

-          лист акціонерного товариства закритого типу „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” від 05.11.07р. носить лише рекомендаційний характер в не може сприйматися у якості обов’язкового до виконання чи підстави для зобов’язання щодо вчинення певних дій;

-          проведення будівельних робіт з суворим дотриманням норм чинного законодавства та встановлених будівельних норм і стандартів підтверджується Загальним журналом будівельних робіт, а також відсутністю зауважень з боку органів, на які покладено здійснення архітектурно-будівельного контролю;

-          позивачем не надано документів щодо підтвердження технічного стану будинку до і після початку будівельних робіт;

-          у відповідності до вимог законодавства України відселення жителів на час капітального ремонту є обов’язком власника або наймодавця такого приміщення;

-          жодних правових підстав для зобов’язання здійснити безоплатну передачу власного майна (проектної документації) третім особам законодавством не передбачено;

-          ведення балансу окремого об’єкту законодавством не передбачено, а підстави для надання позивачу фінансової звітності чи її частини відсутні;

-          в позовній заяві відсутні посилання на норми права, порушення яких з боку відповідачів призвело до завдання шкоди охоронюваних законом правам та інтересам позивача, не вказано, які саме права та інтереси позивача порушені;

-          позивач не є власником будинку №47 по вул. Артема у м. Донецьку і не уповноважений ані власником даного будинку, ані його мешканцями на вчинення будь-яких процесуальних дій, тобто комунальне підприємство „Служба єдиного замовника м. Донецька” не є належним позивачем стосовно заявлених позовних вимог;

-          згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Житлового кодексу Української РСР управління житловим фондом місцевих Рад, забезпечення його схоронності, правильної експлуатації, а також проведення капітального і поточного ремонту віднесено до обов’язків виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів;

-          відповідно до ст. 184 Житлового кодексу Української РСР фінансування затрат на експлуатацію та ремонт (поточний і капітальний) житлового фонду місцевих Рад народних депутатів здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій, а в разі недостачі цих коштів - за рахунок державного бюджету;

-          статтею 185 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що фінансування затрат на експлуатацію та ремонт громадського житлового фонду здійснюється за рахунок власних коштів володільців фонду.

Судом здійснена оцінка оригіналу інвентаризаційної справи відносно спірного будинку №47 по вул. Артема в м. Донецьк з урахуванням відомостей поверхового плану, оціночних відомостей, у т.ч. внутрішніх обмірів та підрахувань площі.

З наданого наявного в матеріалах справи висновку ДП „НДПІ „Донецький ПромбудНДІпроект” за результатами обстеження технічного стану спірного будинку вбачається, що обстеження конструкцій житлового будинку по вул. Артема №47 виявило їх аварійний стан, котрий є наслідком невисокої надійності та довговічності виконаних конструктивних рішень по фундаментам, стінам, міжповерховим перекриттям, зумовлено тривалим періодом їх експлуатації, що потребує від власників будинку проведення капітальних будівельних робіт.

При зведенні комплексу культурно-громадського торговельного центру в безпосередній близькості від житлового будинку необхідно забезпечити дотримання мір, що усувають який-небудь вплив на основу цієї будівлі (вібрація, динамічні удари тощо). Користувачу житлового будинку по вул. Артема, 47 (ЖЕК №5) необхідно організувати постійний контроль за станом будівлі.

Однак, відповідно до вимог ст.ст. 22, 24 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” від 24.12.94р. №4004-XII (зі змінами та доповненнями) підприємства, установи, організації зобов’язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм;

Закон України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” надає поняття небезпечного фактору і вказує, що це - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров'я людини.

Стаття 10 зазначеного Закону вказує на те, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза полягає у комплексному вивченні документів (проектів, технологічних регламентів, інвестиційних програм тощо), а також діючих об'єктів та пов'язаних з ними небезпечних факторів на відповідність вимогам санітарних норм, та передбачає оцінку можливого негативного впливу небезпечних факторів, пов'язаних з діяльністю об'єктів експертизи, визначення ступеня створюваного ними ризику для здоров'я населення. Тобто, обов’язково потрібно мати на увазі небезпечні фактори, які є доказами у справі і повинні бути встановлені судом під час розгляду спору.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, стаття 34 ГПК України вказує на те, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів про існування небезпечного фактору, що позбавляє забезпечення належного санітарного та епідемічного благополуччя мешканцям спірного будинку, здійснення постійного контролю за станом житлового будинку з боку власника або користувача під час судового процесу позивачем в розумінні вищевказаних статей не надано.

Матеріали справи підтверджують також, що позивач не є власником будинку №47 по вул. Артема, а тому не може пред’являти вимоги по усуненню загрози згідно ст.ст. 1163, 1164 ЦК України. Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права замінити позивача у справі, за винятком обставин визначених законодавством, а саме проведення організаційно-економічних перетворень підприємств, організацій та установ та виникненням з цього приводу, правонаступництва.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог комунального підприємства „Служба єдиного замовника м. Донецька” відносно першого відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Домус” та товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „Віра” про зобов’язання виконати певні дії, зокрема:

-          здійснити розбирання прибудови сходової клітки будинку № 47 по вул. Артема, проектування та будівництво нової;

-          на час проведення ремонтних робіт вирішити питання про відселення мешканців будинку № 47 по вул. Артема та схоронності їхнього майна, що знаходиться в квартирах;

-          після закінчення ремонтно-відновлювальних робіт передати позивачу проектну документацію та баланс відновленого об’єкту;

-          здійснити обстеження всіх квартир, що постраждали від руйнування фундаменту та за свій рахунок провести ремонт, слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

Витрати по держмиту та забезпеченню судового процесу відносяться на позивача відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Не підлягають задоволенню також і позовні вимоги щодо зобов’язання виконати певні дії відносно другого відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „ Віра”.

Щодо вимог, заявлених позивачем до початку розгляду справи, а саме винести окрему ухвалу, якою заборонити відповідачам проведення будівельних робіт біля житлового будинку №47 по вул. Артема до фактичного вирішення питання з укріплення фундаменту та направлення її до ДВС Ворошиловського району м. Донецька слід зазначити наступне.

Стаття 90 ГПК України передбачає виявлення судом у недоліків в діяльності працівників підприємств або порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

Окрема ухвала та повідомлення господарського суду відповідно до приписів вказаної статті, передбачає засоби реагування господарського суду на виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб.

Вимоги позивача відносно заборони відповідачам здійснювати будівельні роботи та вирішення питання щодо укріплення фундаменту спірної будівлі та надіслання з цього приводу повідомлення на адресу державної виконавчої служби, пов’язанні з обов’язковим виходом господарським судом за межи свої компетенції. Натомість, суд не вправі давати вказівки щодо виробничих процесів або оперативно-господарської діяльності та визначити, яке стягнення слід накласти на службову особу.

Втім, з вимогами вказаної статті, з метою забезпечення об’єктивності і повноти дослідження всіх обставин справи скоєння економічного порушення, сторона у справі повинна довести, що предмет позову співпадає з об’єктом скоєння злочину або предметом злочинних посягань і за таким фактом порушено кримінальну справу.

Вимога про надіслання окремої ухвали, по суті є засобом забезпечення позову в вигляді заборони відповідачам здійснювати певні дії відносно спірної будівлі.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час судового процесу, позивач не обґрунтував факт порушення належними відповідачем будівельних норм щодо проведених будівельних робіт і це не знайшло свого відображення у обставинах справи та доказах на їх підтвердження.

А тому, суд позбавлено можливості надіслати окрему ухвалу про це відповідному підприємству або повідомлення для реагування правоохоронним органам про факт можливого порушення посадовими особами підприємств, установ та організацій законності, оскільки на час судового процесу не було виявлено ані порушень законності, ані недоліків в діяльності підприємств. Крім того, згідно житлово-комунального законодавства позивач несе відповідальність за технічний стан житлових будинків та безпечні умови проживання мешканців спірної будівлі. На підставі викладеного у задоволенні клопотання позивача щодо винесення окремої ухвали на адресу відповідачів слід відмовити.

Суд може оголосити у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні, а в разі присутності представника лише однієї із сторін – за згодою цього представника. Така згода було надана учасниками судового процесу, а тому в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення по даній справі згідно вимог частини другої ст. 85 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 3 частини 1 ст. 14, ст. 184 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 10, 22, 24 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” від 24.12.94р. №4004-XII, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 27, 30, 33, 34, 35, 36, 38, 43, 44, 49, частиною 3 ст. 69, ст.ст. 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог комунального підприємства „Служба єдиного замовника м. Донецька” відносно першого відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Домус” про зобов’язання виконати певні дії, зокрема:

-          здійснити розбирання прибудови сходової клітки будинку № 47 по вул. Артема, проектування та будівництво нової;

-          на час проведення ремонтних робіт вирішити питання про відселення мешканців будинку № 47 по вул. Артема та схоронності їхнього майна, що знаходиться в квартирах;

-          після закінчення ремонтно-відновлювальних робіт передати позивачу проектну документацію та баланс відновленого об’єкту;

-          здійснити обстеження всіх квартир, що постраждали від руйнування фундаменту та за свій рахунок провести ремонт слід відмовити.

2.У задоволенні позовних вимог відносно другого відповідача - комунального підприємства „Служба єдиного замовника м. Донецька” до товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія „Віра” про зобов’язання виконати певні дії відмовити.

3.Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу відносяться на позивача.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 09.09.08р.