ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.08 р.                     Справа № 9/158

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Закритого акціонерного товариства „Луганськспецтехкомплект”, м.Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр”, м.Макіївка

про стягнення 30 935грн.81коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

З 01.09.2008р. о 15год.00хв. по 01.09.2008р. о 16год.00хв. у судовому засіданні оголошено перерву згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Луганськспецтехкомплект”, м.Луганськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр”, м.Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 30 935грн.81коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 28 448грн.50коп. та пені в розмірі 2 487грн.31коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №30/СБ-222-20070903/11 від 03.09.2007р., специфікації до договору, акт звірки взаємних розрахунків №ЛС-0000152 від 26.05.2008р., лист №ЛС-544 від 10.06.2008р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №1/284 від 21.08.2008р., відповідно з яким позовні вимоги визнає частково, а саме визнає суму основного боргу і пеню в розмірі 2 144грн.05коп. та заперечує проти стягнення решти суми пені, посилаючись на невірний розрахунок позивача.

01.09.2008р. через канцелярію господарського суду відповідачем надано заяву б/н від 01.09.2008р., відповідно з якою останній визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №14/4-20/923 від 26.08.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр”, м.Макіївка станом на 26.08.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у попередньому судовому засіданні, господарський суд встановив:

03.09.2007р. між Закритим акціонерним товариством „Луганськспецтехкомплект”, м.Луганськ та Товариством з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр”, м.Макіївка укладений договір №30/СБ-222-20070903/11, який регулює взаємовідносини сторін при здійсненні ними операцій купівлі-продажу металопрокату, надалі – товар (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець (позивач) поставляє товар в асортименті, кількості та за цінами згідно до специфікацій, наведених у додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною договору.

За твердженням позивача, на виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка обумовленого товару.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що покупець (відповідач) здійснює оплату за відпущений продавцем товар протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За твердження позивача, всупереч умовам договору та закону, відповідач до теперішнього часу не оплатив повну вартість отриманого товару, у зв`язку з чим за останнім виникла заборгованість в розмірі 28 448грн.50коп.

Зазначена сума заборгованості підтверджена актом звірки взаємних розрахунків №ЛС-0000152 від 26.05.2008р., який підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств (копія акту наявна в матеріалах справи).

10.06.2008р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист-вимога №ЛС-544 від 10.06.2008р. з вимогою про сплату виниклої заборгованості. Однак, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що також не заперечено відповідачем. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 28 448грн.50коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 28 448грн.50коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем суми основного боргу, суд вважає, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Луганськспецтехкомплект”, м.Луганськ в частині стягнення основного боргу в розмірі 28 448грн.50коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що в разі перевищення за поставлений товар строків оплати або порушення строків відпуску, встановлених в п.4.1 даного договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі вищезазначеного пункту договору, позивачем нарахована пеня в розмірі 2 487грн.31коп. за період прострочення з 21.03.2008р. по 07.08.2008р.

Як зазначено вище, відповідач заперечує проти стягнення зазначеної суми, посилаючись на те, що позивач нарахував пеню по 07.08.2008р., а позовна заява датована 04.08.2008р., тобто і пеня повинна бути нарахована по 04.08.2008р.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки вимогами чинного законодавства України право потерпілої сторони щодо нарахування пені не обмежується датою складання, підписання, подання позовної заяви до суду тощо. Навпаки, нарахування пені здійснюється за кожен день прострочення виконання зобов`язання та припиняється моментом виконання відповідного зобов`язання.

Враховуючи те, що відповідачем не представлено доказів сплати суми основного боргу до 07.08.2008р., суд вважає, що нарахування суми пені до зазначеної дати є правомірним та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Одночасно, беручи до уваги те, що відповідач не заперечує проти дати початку нарахування пені, суд також вважає, що моментом виникнення зобов`язаня відповідача щодо оплати отриманої продукції є 21.03.2008р.

Крім того, як було зазначено вище, заявою від 01.09.2008р. відповідач повністю визнав позовні вимоги.

На ряду з зазначеним, розглянувши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що останнім допущено арифметичну помилку, в результаті чого пеня за період прострочення з 21.03.2008р. по 07.08.2008р. становить суму в розмірі 2 471грн.75коп.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 2 471грн.75коп.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства „Луганськспецтехкомплект”, м.Луганськ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр”, м.Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 30 935грн.81коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 28 448грн.50коп. та пені в розмірі 2 487грн.31коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар`єр” (за адресою: вул.Репіна, 29, м.Макіївка, Донецька область, 86129, р/р 8846 у філії ПУМБ м.Донецьк, МФО 335537, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Луганськспецтехкомплект” (за адресою: пров.Краснодонський, 4, м.Луганськ, 91047, р/р в ЛОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007, ) суму боргу в розмірі 28 448грн.50коп., пеню в розмірі 2 471грн.75коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 309грн.20коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн.94коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 01.09.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Марченко О.А.

04.09.08