ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2008 р.

Справа № 5/75-08-3351

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Кубік О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кушнірук О.С., дов. № 4 від 02.01.2008 р.

від позивача: Остапов В.В., дов. № 6 від 02.01.2008 р.

від відповідача: Сліпченко І.О., дов. № 28 від 01.06.2008 р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Трейс Шиппінг” (далі по тексту - ТОВ “Трейс Шиппінг”)

на рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2008 р.

по справі № 5/75-08-3351

за позовом Державного підприємства “Іллічівський морський торговельний порт” (далі по тексту - ДП “ІМТП”)

до ТОВ “Трейс Шиппінг”

про стягнення 231 179,93 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

05.08.2008 р. ДП “ІМТП” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ “Трейс Шиппінг” про стягнення заборгованості по договору про організацію агентування суден та забезпечення оплати судновласниками наданих портом послуг у загальній сумі 75 943,84 грн.

26.08.2008 р. до місцевого господарського суду надійшла заява ДП “ІМТП” про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ДП “ІМТП” збільшило свої позовні вимоги на 155 962,01 грн., та сума загальної заборгованості ТОВ “Трейс Шиппінг” перед ДП “ІМТП” стала 231 905,85 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

22.09.2008 р. рішенням господарського суду Одеської області (суддя Могил С.К.) по справі № 5/75-08-3351 позов ДП “ІМТП” задоволено, стягнуто з ТОВ “Трейс Шиппінг” на користь ДП “ІМТП” 231 179,93 грн. заборгованості, 2 319,06 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Одеської області, ТОВ “Трейс Шиппінг” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2008 р. по справі № 5/75-08-3351 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ДП “ІМТП” відмовити, оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та місцевим господарським судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

03.11.2008 р. ДП “ІМТП” надало до Одеського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2008 р. по даній справі цілком обґрунтоване, прийняте з урахуванням всіх обставин по справі та додержанням норм чинного законодавства України, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ “Трейс Шиппінг” – без задоволення, так як доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності.

11.11.2008 р. у судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду по справі № 5/75-08-3351 були присутні представники позивача і відповідача, які надавали усні пояснення по справі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та перевіривши матеріали справи, судова колегія встановила наступне.

Між ДП “ІМТП” та ТОВ “Трейс Шиппінг” був укладений договір № 216 від 08.12.2006 р. Виходячи зі змісту укладеного договору, його предметом є надання послуг з організації агентування суден та забезпечення оплати послуг порту судновласниками.

У відповідності до п. 2.1 сторони за договором дійшли згоди, а ДП “ІМТП” (Порт) взяло на себе зобов’язання надавати через ТОВ “Трейс Шиппінг” послуги судновласникам із обслуговування суден, оголошені у „Звичаях порту” (стивідорські, ремонтні, послуги забезпечення), а також послуги ТОВ “Трейс Шиппінг” (Агент) згідно переліку. У свою чергу Агент зобов’язався своєчасно переводити на рахунок Порту гроші за портові збори, здійснювати інші платежі передбачені умовами укладеного договору та виконувати інші зобов’язання встановлені та передбачені договором (розділ другий укладеного договору).

В подальшому, а саме 28.12.2007 р. сторонами за договором було укладено додаткову угоду до договору № 216 від 08.12.2006 р. якою сторони внесли зміни до п. 3.7. договору виклавши вказаний пункт у наступній редакції - „Агент оплачує послуги порту за комплексним місцевим тарифом порту –0,019 грн. (0,0036 дол. США) за одиницю умовного обсягу судна (за 1 куб. метр) без урахування ПДВ. Оплата рахунків порту з комплексу послуг повинна здійснюватись агентом у 8-ми денний термін. Згідно наведеної додаткової угоди п. 3.9. договору було викладено в наступній редакції - „Порт має право у односторонньому порядку змінювати місцеві тарифи на послуги за даним договором шляхом сповіщення про таку зміну замовним листом з повідомленням, під опис змісту конверта, не пізніше ніж за 30 днів до зміни тарифів. Тарифи на послуги за даним договором, встановлені та регульовані державою змінюються відповідними нормативно–правовими актами вповноважених центральних органів державного управління. Данні тарифи на послуги порту вважаються зміненими з дня набрання юридичної сили відповідного нормативно–правового акту центрального органу державного управління або з вказаної у даному акті дати, та порт має право застосовувати вказані змінені тарифи з дня набрання ними сили.

Позивач свої зобов’язання за договором виконував належним чином, у відповідності до умов вищевказаного договору. Відповідач свої зобов’язання в частині проведення повної оплати за отримані послуги виконував неналежним чином, сплачуючи виставлені портом рахунки на свій розсуд, мотивуючи свої дії необґрунтованістю сум виставлених до оплати в рахунках.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положення „Про портові збори” затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1544 від 12.10.2000 р., а саме п. 1 вказаного положення портові збори (корабельний, канальний, маяковий, причальний, якірний, адміністративний та санітарний) справляються у морських портах із суден зазначених груп і плавучих споруд, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором. При цьому до групи А віднесено вантажні судна, що заходять у порти для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди. Згаданою постановою також визначено, що до групи В відносяться ліхтери, буксири, буксири–штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні) річкові самохідні судна, включаючи судна типу „ріка–море” пароплавств, які є членами Братиславської угоди, що заходять у порти р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять в інші порти для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки. Проте, приміткою 2 до п. 1 положення „Про портові збори” визначено, що судна груп В (буксири та баржі), Д та Е, що виконують комерційні вантажні рейси, належать до групи А.

При дослідженні класифікаційних свідоцтв було встановлено, що вони видані на підставі Правил класифікації і побудови суден Регістра судноплавства України та Регістра, та судна „Павло Постишев”, „Солигорськ”, „Дудинка” належать до типу “суховантажний теплохід”, судно “Ернст Кренкель” належить до типу буксир–штовхач, а судно “4002” до типу баржа–площадка.

Виставляючи рахунки по оплаті портового збору, позивач робив розрахунок на підставі Положення “Про портові збори”, затвердженого постановою КМ України від 12.10.2000 р. № 1544 для суден закордонного плавання груп “А” та наказу “Про затвердження зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України” МТ України від 27.07.1996 р. № 214 для суден категорії “А”, тобто при наданні розрахунків, позивачем було правильно встановлена категорія суден, яким було надано послуги та виставлені рахунки і господарський суд першої інстанції, враховуючи викладене, цілком правомірно погодився з розрахунками позивача і прийшов обґрунтованого висновку щодо стягнення заборгованості у сумі 231 179, 93 грн. з відповідача на користь позивача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції прийшла до висновку, що господарським судом Одеської області було прийнято оскаржене рішення з урахуванням всіх обставин по даній справі, з додержанням норм матеріального та процесуального права і підставі для скасування рішення відсутні.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеним і не потребують додаткового правового аналізу.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення .

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 22.09.2008 р. по справі № 5/75-08-3351 – залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Трейс Шиппінг” –без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я. Гладишева