ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/187

01.10.08

За позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна»

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Бе-Текс»

про стягнення заборгованості за договором № КІ 201001729/08/743 від 13.02.08 у розмірі 78 423,46 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Брагіна Н.О. –довіреність № 8 від 16.01.08;

від відповідача: не з’явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бе-Текс»про стягнення заборгованості за договором № КІ 201001729/08/743 від 13.02.08 у розмірі 78 423,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення строків встановлених Договором № КІ 201001729/08/743 від 13.02.2008р. повністю не оплатив вартість поставлених нафтопродуктів, заборгувавши позивачу 78 423,46 грн.

З цих підстав позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 78 423,46 грн. - боргу, а також понесені ним по справі судові витрати –784,23 грн. –державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 11.08.2008р. було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 04.09.2008р.

04.09.20008 представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання повідомлений належним чином.

04.09.2008 розгляд справи було відкладено на 01.10.2008.

01.10.20008 представник відповідача повторно в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання повідомлений належним чином.

Окрім, того позивач в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог, якою повідомив суд проте, що відповідачем самостійно було проведено часткове погашення основної суми боргу в розмірі 13524,00 грн., що підтверджується доданими до заяви копіями банківських виписок.

З цих підстав позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на свою користь 64 899,46 грн. - боргу, а також понесені ним по справі судові витрати –784,23 грн. –державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.10.2008р. оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № КІ 201001729/08/743 (далі - Договір), згідно умов якого (п.1.1), сторони погодили, що позивач зобов’язується передати у власність відповідача товар в об’ємі, розрахованому виходячи з добового ліміту нафтопродуктів, а відповідач прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 1.2 Договору отримання товару здійснюється відповідачем на АЗС з використанням паливних карток.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що відповідач здійснює 100 (сто)% предоплату товару.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна товару, належного до передачі по даному Договору, є ціна товару за готівковий розрахунок, встановлено на АЗС в момент отримання товару.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що добовий ліміт нафтопродуктів, гранична сума нафтопродуктів та сума попередження встановлюються в Додатку № 2 до даного Договору.

Згідно вказаного вище Додатку № 2 від 13.02.2007р. до Договору, гранична сума становить -100 000 (мінус 100 000) грн. Отже, сторонами була погоджена та письмово зафіксована можливість отримання відповідачем нафтопродуктів на умовах відстрочки на суму до 100 000 грн.

Сума оплати і їх періодичність визначається відповідачем самостійно, за винятком випадків виникнення заборгованості клієнта, яка оформлюється відповідним рахунком відповідача та повинна бути сплачена протягом 2 (двох) банківських днів з моменту усного чи письмового попередження позивача (п. 3.4 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач 10.06.2008р. виставив відповідачу рахунок-фактуру № СО-7114605 для оплати поставлених нафтопродуктів згідно умов Договору на загальну суму 109 218,00 грн., належним чином завірена копія якого долучена до матеріалів справи. Проте, виставлена позивачем до сплати сума заборгованості відповідачем не була погашена в повному обсязі.

На протязі червня - липня 2008р. відповідачем було здійснено часткове погашення існуючої перед позивачем заборгованості, внаслідок чого на момент подачі позову сума боргу склала 78 423,46 грн.

Згідно останнього уточнення, яке було подано в судовому засіданні 01.10.2008р. відповідач самостійно частково погасив основну суму боргу в розмірі 13524,00 грн., що підтверджується доданими до заяви копіями банківських виписок, внаслідок чого заборгованість відповідача по Договору № КІ 201001729/08/743 від 13.02.2007р. на момент розгляду справи складає 64 899,46 грн.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на встановлені вище факти та положення вищезазначених правових норм, Господарський суд м. Києва приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, документально та нормативно доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бе-Текс» (04070, м. Київ, вул. Волоська, 51/27, ) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна»(юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 14, літ. А; фактична адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) –64 899 (шістдесят чотири тисячі вісімсот дев’яносто дев’ять) грн. 46 коп. –боргу, 784 (сімсот вісімдесят чотири) грн. 23 коп. –державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя О.М. Спичак

Дата підписання рішення: 11.11.2008 р.