ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.08 Справа №11/742/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Яценко О.М. судді Яценко О.М. , Коробка Н.Д. , Шевченко Т. М.

при секретарі: Акімовій Т.М.

за участю:

представників позивача: Неумитих В.В. –довіреність № б/н від 01.01.2008 року;

представників відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал», м.Енергодар Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2008р. у справі № 11/742/07

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго», м. Запоріжжя

до відповідача: Комунального підприємства «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал», м.Енергодар Запорізької області

про стягнення 34914,07грн.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №1350 від 29.07.2008року справа №11/742/07 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий - Яценко О.М.; суддів: Коробка Н.Д. та Шевченко Т.М..

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

18.04.2008р. господарським судом Запорізької області у справі № 11/742/07 (суддя Гончаренко С.А.) прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволені. Рішення суду мотивовано статей 526 Цивільного кодексу України та положеннями договору укладеного між сторонами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал», м.Енергодар Запорізької області (відповідач у справі) оскаржує його до апеляційної інстанції та зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення було неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та порушені норми матеріального та процесуального права у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню. Вважає, що позивачем не додержано строку, передбаченого статтею 188 Господарського кодексу України, а також звертає увагу на те, що, розрахунок вартості виконаних робіт за новими тарифами повинен розраховуватись з грудня 2006 року. Просить скасувати рішення та відмовити у задоволені позовних вимог.

У судове засіданні представник заявника апеляційної скарги не з'явився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, оскільки матеріалів справи достатньо для цього.

У наданому позивачем відзиві та його повноважний представник у судовому засіданні вказують, що рішення господарського суду законне та обґрунтоване, заперечують проти апеляційної скарги, просять рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В :

04.02.2005 року між ВАТ «Дніпроенерго» (позивач за даною справою, енергопостачаюча організація за договором) і КП ВК «Тепло-водоканал» (відповідач за даною справою, споживач за договором) укладено договір № 27 про постачання тепловій енергії у вигляді пару на очисні споруди відповідача. За умовами договору позивач зобов'язаний поставляти відповідачеві теплову енергію у вигляді пара за тарифами, затвердженим розпорядженням Запорізької облдержадміністрації від 08.04.2004г. № 143 по 54,60 грн. за 1 Г/кал (у т. ч. ПДВ), а відповідач зобов'язаний відповідно до умов укладеного договору (розділ 1) прийняти і сплатити надані послуги зі встановлених тарифів в терміни, обумовлені цим договором. Стягнення заборгованості за договором постачання тепловій енергії, суми пені, річних та інфляції було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Згідно ст. 17 Закону України «Про теплопостачання» регулювання тарифів на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС відноситься до повноважень Національної комісії регулювання електроенергетики України у сфері теплопостачання (НКРЕ).

Відповідно до ст. 20 вказаного Закону тарифи на виробництво, транспортування і постачання тепловій енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, окрім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії».

Запорізька ТЕС ВАТ «Дніпроенерго» - э суб'єктом господарювання, який здійснює комбіноване виробництво теплової і електричної енергії, тому затверджені НКРЕ тарифи на виробництво теплової енергії для електростанції обов'язкові для виконання.

05.10.2006г. Національною комісією регулювання електроенергетики України у сфері теплопостачання постановою № 1304 тариф на теплову енергію для Запорізької ТЕС ВАТ «Дніпроенерго» склав 126,56 грн. за 1Г/кал (в тому числі ПДВ 21,09 грн.) (а.с.32).

Згідно п. 6.1. договору при зміні тарифів урядовими і державними органами України, сума оплати за відпущену теплову енергії перераховується з моменту введення нових тарифів і доводиться до Споживача.

Про зміну тарифів відповідач був інформований листом № 14/2131 від 11.10.2006р. під розписку у відповідності до п. 4.2.3 договору № 27.

Відповідно до п. 3.2.2. договору відповідач зобов'язаний прийняти і сплатити послуги.

Згідно п. 6.5. договори № 27 від 4.02.2005г. оплата за теплоенергію у вигляді пари проводиться в 5-ти денний термін від дати підписання акту про відпустку теплової енергії.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та статті 526 ЦК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів оплати відпущеної ТЕС ВАТ «Дніпроенерго» теплової енергії за червень - вересень 2007 р. в сумі 31 376,32 грн. відповідачем не надано, а відтак суд першої інстанції цілком правомірно присудив цю суму до стягнення, оскільки обсяг поставленої теплоенергії підтверджується актами про відпуск теплової енергії у вигляді пари (а.с.27-30).

Вимоги позивача про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 2 018,94 грн., пені в сумі 1 279 грн. та річних в сумі 239, 81 грн. законні, обґрунтовані з урахуванням положень статей 546, 625 ЦК України та п. 72.2. договору № 27.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним а також наступним:

Згідно статті 632 ЦК України ціна встановлюється за домовленістю сторін, крім випадків, коли ціни встановлюються уповноваженими органами влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору можлива у випадках та на умовах встановлених законом або договором. При укладенні договору № 27 від 04.02.2005 року сторони у пункті 6.1. договору передбачили, орієнтовну вартість теплової енергії, що має поставлятись. Це обумовлено особливостями правовідносин, що існують між сторонами та ситуацією в країні. Такі договори укладаються строком на один рік, і в наступному пролонгуються, відповідна ціна теплової енергії за триваючі роки не може не змінюватись. Саме для цього сторони за договором передбачили можливість зміни ціни та порядок доведення нової ціни до споживача, який позивачем було дотримано.

Нова ціна вважається доведеною до споживача з моменту направлення листа-повідомлення, це обумовлено сторонами у договорі.

Стосовно оприлюднення змін вартості теплоенергії, а саме Постанови від 05.10.2006 року № 1304, колегія суддів зазначає, що оприлюдненню, у тому розмінні, про яке зазначає заявник апеляційної скарги підлягають нормативно-правові-акти дія яких розповсюджується на невизначене коло осіб, у даному випадку таке оприлюднення не потрібне, оскільки рішення про збільшення вартості теплоенергії стосується чітко визначеного кола осіб, у даному випадку, Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго», м. Запоріжжя до якого у встановленому законодавством порядку і доводиться.

Крім того, у статті 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», на яку посилається заявник апеляційної скарги, йдеться мова про оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій, а відтак зазначена стаття у спірних правовідносинах не підлягає застосуванню.

У разі, якщо відповідача не влаштовують умови договору, він не позбавлений права у добровільному порядку або в судовому порядку внести зміни до договору або розірвати правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробничий комбінат «Тепло-Водоканал», м.Енергодар Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2008р. у справі № 11/742/07 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2008р. у справі № 11/742/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Яценко О.М.

судді Яценко О.М.

Коробка Н.Д. Шевченко Т. М.