ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№ 3/85

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. –(доповідача у справі),

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державного підприємства "Севастопольський морський торговельний порт"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 25.06.08

у справі

№ 3/85

господарського суду

м. Києва

за позовом

Державного підприємства "Севастопольський морський торговельний порт"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна газова компанія"

про

розірвання договору

за участю представників від:

позивача

Жих Т.Ю. (дов. від 01.07.08)

відповідача

Порватов В.П. (директор)

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Севастопольський морський торговельний порт" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним п. 9.3 договору про спільну діяльність від 29.09.03 1/09/213, укладеного між ТОВ "Приватна газова компанія" (далі-відповідач) Державним підприємством "Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" в тій частині, що розірвання договору за ініціативою однієї із сторін може бути здійснено лише через господарський суд м. Севастополя; та розірвання договору про спільну діяльність від 29.09.03.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.04.08 (суддя

Сівакова В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.08 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Григоровича О.М., суддів: Гольцової Л.А., Рябухи В.І.), позов задоволений частково: визнаний недійсним п. 9.3. договору про спільну діяльність від 29.09.03 1/09/213, укладеного між ТОВ "Приватна газова компанія" (далі-відповідач) Державним підприємством "Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" в тій частині, що розірвання договору за ініціативою однієї із сторін може бути здійснено лише через господарський суд м. Севастополя. В іншій частині в позові відмовлено повністю, так як відсутні підстави для розірвання договору, оскільки він фактично виконувався сторонами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення. Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не отримав прибутку, на який розраховував при укладенні договору. Тобто, судові акти оскаржуються лише в частині відмови в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, Державне підприємство "Севастопольський морський торговельний порт" є правонаступником ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування".

29.09.03 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватна газова компанія" та Державним підприємством „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" був укладений договір про спільну діяльність № 1/09/213, за яким сторони зобов'язались здійснювати спільну діяльність для досягнення спільної господарської мети та одержання прибутку в галузі розподілу природного та зрідженого газу населенню та на комунально-побутові потреби підприємствам та організаціям, будівництво газонаповнювального пункту на території Інституту.

Згідно з п. 2.1. договору Інститут передає для спільної діяльності наступне майно: будівлю КПП; будівлю складу ЛВЖ; будівлю насосної ПММ; споруду на місці ангару; об'єкти інфраструктури, внутрішньоплощадочні мережі водопостачання, зливової каналізації та електрозабезпечення на ділянці території інституту.

Відповідно до п. 2.2. договору ТОВ „Приватна газова компанія" після підписання цього договору фінансує виконання техніко-економічного обґрунтування робочого проекту, іншої документації і отримання дозволу на початок будівництва; протягом нормативних строків будує газонаповнювальний пункт зі здачею об'єкта в експлуатацію; надає в 10-денний строк Інституту інформацію про хід виконання спільно прийнятої Програми робіт, яка є невід'ємною частиною цього договору, а також звіти про використання коштів по кожному стану робіт.

ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" передало, а ТОВ „Приватна газова компанія" прийняло на баланс спільної діяльності наступні основні фонди: склад ПММ тарного зберігання; позаплощадочні мережі електропостачання; позаплощадочні мережі ВК. Внесок ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" становить майно, яке перераховане в акті приймання-передачі на суму 78000,00 гри. З метою забезпечення оперативного управління спільною діяльністю ТОВ „Приватна газова компанія" та ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" уповноважили Севастопольську філію ТОВ „Приватна газова компанія" вести всі справи, пов'язані з організацією та веденням господарської діяльності по зазначеному вище договору.

На виконання умов договору Севастопольською філією ТОВ „Приватна газова компанія" було отримано:

-          містобудівний висновок Управління міського будівництва і архітектури Севастопольської міської державної адміністрації на проектування та будівництво газонаповнювального пункту;

-          рішення Інкерманської міської ради народних депутатів від 15.10.04 №17/318, згідно з яким надана згода ТОВ „Приватна газова компанія" та ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" на розміщення газонаповнювального пункту на окремому майданчику ПММ ДП "Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" в Інкермані, строком на 5 років, з метою забезпечення жителів побутовим балонним газом;

-          розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації від 22.03.06 № 388р, згідно з яким дозволено ТОВ „Приватна газова компанія" та ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" проектування та будівництво газонаповнювального пункту в м. Інкерман на території ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування".

Відмовляючи в позові, суди виходили з того, що вищевказані дії сторін спрямовані на досягнення спільної господарської мети, тому відсутні підстави для розірвання договору. Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновки передчасними з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 1130 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові; спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Судами встановлено, що умови укладеного між ДП „Чорноморський науково-дослідний інститут суднобудування" та ТОВ „Приватна газова компанія" договору передбачають об'єднання вкладів учасників та їх спільну діяльність щодо проектування та будівництва газонаповнювального пункту з метою одержання прибутку. З п. 9.2. договору вбачається, що договір може бути розірваний достроково за взаємною згодою сторін, або при невиконанні однією з сторін зобов'язань та умов договору.

За змістом частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як на підставу позову, позивач послався на те, що він не отримав прибутку від спільної діяльності. Але всупереч ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суди не дослідили, в якому розмірі планувався прибуток, та з чиєї вини він не був отриманий. Так, позивач не надав, а суди не витребували розрахунку запланованого прибутку та переліку дій, які сторони мали б здійснити задля його отримання. Тому висновки судів про те, що договір сторонами виконується належним чином є передчасними. А відтак, ухвалені у справі судові акти підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Севастопольський морський торговельний порт" задовольнити частково, рішення господарського суду міста Києва від 10.04.08 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.08 у справі № 3/85 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко