ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11/79

19.09.08

За позовом

Приватного підприємства "Науково Практичне Об'єднання "Реальність"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "РіКо"

про

усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача

Петренко Т.С. –представник

від відповідача

Пасічник К.М. –представник

Рішення прийняте 19.09.2008, оскільки 05.09.2008 в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.09.2008 р. на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Науково Практичне Об'єднання "Реальність" (далі –позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "РіКо" (далі –відповідач) усунути перешкоди в користуванні орендованим приміщенням за Договором № 459 від 01.11.2008 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача щодо розірвання Договору оренди офісних приміщень № 459 від 01.11.2007 р. є порушенням п. 13.1 Договору, ч. 1 ст. 188, ст. 291 Господарського кодексу України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що право на односторонню відмову від Договору оренди існувало в обох сторін, та відповідач цілком законно скористався своїм правом, передбаченим п. 13.3 Договору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, –

ВСТАНОВИВ:

01.11.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "РіКо" та Приватним підприємством "Науково Практичне Об'єднання "Реальність" було укладено Договір оренди офісних приміщень № 459 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач передав позивачу, а позивач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: 04074, м. Київ, вул.. Новозабарська, 2/6, загальною площею 16 кв.м. на другому поверсі, офіс № 218.

Згідно з п. 12.1 Договору цей Договір набуває чинності з дня підписання сторонами і діє до 31.10.2008 р.

Відповідач листом № 84 від 16.04.2008 р. попередив позивача про розірвання Договору згідно з п. 13.4.1 в зв’язку з порушенням п. 6.9 Договору та просив звільнити орендоване приміщення до 26.04.2008 р.

Позивач листом № 5 від 18.04.2008 р., адресованим відповідачу, не визнав підстав для розірвання Договору, зазначених в листі відповідача № 84 від 16.04.2008 р., проте повідомив відповідача про розірвання Договору оренди на підставі п. 13.2. Договору з 01.06.2008 р.

06.05.2008 р. позивач направив відповідачу лист № 6 від 06.05.2008 р., в якому зазначив, що в зв’язку з виробничою необхідністю позивач просить лист № 5 від 18.04.2008 р. вважати недійсним, а Договір не розривати.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розділом 13 Договору оренди передбачено право дострокового розірвання Договору.

У відповідності з п. 13.2 Договору позивач має право розірвати цей Договір, попередивши про це відповідача в письмовій формі не менш як за тридцять календарних днів.

Пунктом 13.3 Договору встановлено право відповідача розірвати Договір, попередивши про це позивача в письмовій формі не менш як за тридцять календарних днів.

Таким чином, в Договорі оренди офісних приміщень № 459 від 01.11.2007 р. передбачено право обох сторін договору на його розірвання в односторонньому порядку.

У відповідності з ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідач листом № 91 від 07.05.2008 р., розглянувши листи позивача, надав згоду на розірвання договору оренди.

Листом № 102 від 13.05.2008 р. відповідач підтвердив свої наміри задовольнити прохання позивача щодо розірвання Договору оренди № 459 від 01.11.2007 р. на підставі п. 13.2 Договору, а тому відповідач просить позивача у відповідності до попередніх домовленостей, звільнити приміщення з 31.05.2008 р.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Договір оренди офісних приміщень № 459 від 01.11.2007 р. розірвано з 31.05.2008 р.

Аналогічний висновок викладено і в рішенні Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 р. у справі № 2/298 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "РіКо" до Приватного підприємства "Науково Практичне Об'єднання "Реальність" про стягнення 6 372,89 грн. за Договором оренди № 459 від 01.11.2007 р.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 11.05.2006 р. нежилий будинок загальною площею 5 815,7 кв.м. по вул. Новозабарська, 2/6 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "РіКо" на праві колективної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки Договір оренди офісних приміщень розірвано з 31.05.2008 р., відповідач є власником приміщення, яке передавалось в оренду, тому у позивача відсутні правові підстави користування приміщенням за Договором оренди офісних приміщень № 459 від 01.11.2007 р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов’язок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку, це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачем як підставу своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У зв’язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача відповідно до положень ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва –

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Ю.М. Смирнова

Дата підписання рішення: 02.10.2008