ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

12 листопада 2008 р.           Справа 2/176-08

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро", поштова адреса: 04070, м.Київ, вул.Хорива, 33/33 (місцезнаходження: 04073, м.Київ, вул.Фрунзе, 126/2).

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський комбікормовий завод", 22455, Вінницька область, Калинівський район, с.Корделівка, вул.Київська, 1

про стягнення 159328,00 грн.

Головуючий суддя Мельник П.А.

Cекретар судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача : Крутько М.Д., за довіреністю

відповідача : Суровцов О.С., за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 153200 грн. боргу; 6128 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 24.09.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 12.11.2008 року

В судове засідання з'явився представник позивача, який подав заяву про відмову від позову в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 6 128 грн. Дана заява прийнята судом.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в частині основного боргу.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

На підставі видаткових накладних та договору № 03/01 від 01.01.2005 року термін дії якого до 31.12.2009 року, відповідачу за 2005-2008 роки було передано товар, а саме кормові добавки для тварин та птахів, на загальну суму 611 550 грн. Відповідач за поставлений товар провів лише часткові розрахунки в сумі 458 350 грн. Враховуючи викладене заборгованість відповідача становить 153 200 грн.

Відповідно до умов договору відповідачу нараховано штрафні санкції в розмірі 6 128 грн., але враховуючи заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення штрафних санкцій, дані кошти стягненню не підлягають.

Наведене стверджується:

- договором № 03/01 від 01.01.2005 року;

- видатковими накладними та довіреностями на отримання товару;

- заявою позивача про відмову від позову в частині стягнення штрафних санкцій від 12.11.2008 року;

- іншими матеріалами справи;

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Прикінцевими положеннями Господарського кодексу України від 16.01.2003 р. (набрав чинності з 01.01.2004 р., далі - ГК України), який є спеціальним законом з регулювання господарських правовідносин, встановлено, що цей кодекс застосовується до господарських відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо господарських відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, положення його застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таке передбачають і положення Цивільного кодексу України від16.01.2003 р., який набрав чинності з 01.01.2004 р. (далі - ЦК України) стосовно цивільних правовідносин.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 р. (набрав чинності з 01.01.2004 р., далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі видаткових накладних: № ТК - 0000111 від 06.02.2008 року ; № ТК- 0000274 від 18.03.2008 року; № ТК - 0000570 від 23.05.2008 року; № ТК - 0000602 від 02.06.2008 року; № ТК - 0000670 від 25.06.2008 року відповідачу було поставлено товар на загальну суму 611 550 грн. Останній провів часткові розрахунки в сумі 458 350 грн. Тобто заборгованість відповідача на день подання позову до суду становила 153 200 грн., яка фактично визнана відповідачем, що підтверджено обопільно підписаним актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2008 року.

Відповідач заборгованість на день розгляду справи не сплатив. Позов в частині боргу в розмірі 153 200 грн. визнав. Враховуючи викладене позов в частині стягнення 153 200 грн. боргу підлягає задоволенню .

Позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій, але останнім 12.11.2008 року подано заяву про відмову від позову в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 6 128 грн.

Виходячи з положень ст. 22 ГПК України щодо прав сторін, суд відповідно до ст. 78 ГПК України приймає відмову позивача від позову, як таку, що не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів.

Тому враховуючи викладене провадження у справі в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 6 128 грн. підлягає припиненню по п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з відповідача слід стягнути 153 200 грн. боргу; в частині стягнення 6 128 грн. позов підлягає припиненню по п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України з віднесенням на відповідача понесених позивачем судових витрат відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 12,33,43, 49, п.4 ч.1 ст. 80, 82, 84, 115, 116, ГПК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 525,526,527 ЦК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський комбікормовий завод" ( 22455, Вінницька область, Калинівський район, с.Корделівка, вул.Київська, 1, р/р 26001844 в Філії ВАТ "Кредитпромбанк" м. Вінниця, МФО 302623) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро", поштова адреса: 04070, м.Київ, вул.Хорива, 33/33 (місцезнаходження: 04073, м.Київ, вул.Фрунзе, 126/2, р/р 5601 в КМФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 322012) 153 200 грн. боргу; 1594 грн. витрат на сплату державного мита; 118 грн. витрат за інформіційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження в частині стягнення 6 128 грн. штрафних санкцій.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 13 листопада 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу