ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.08.08 Справа №25/41/08-19/88/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А. судді Кричмаржевський В.А. , Мірошниченко М.В. , Хуторной В.М.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача- Проходи І.В., головного спеціаліста-юрисконсульта, дов.№01/91 від 19.06.08р.

відповідача - Захаревського О.В, директора

третьої особи - Жили В.І., довіреність № 127/110 від 29.07.2008 р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р.

у справі № 25/41/08-19/88/08

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м.Запоріжжя

до відповідача Державного підприємства полімерних виробів „Медвироб”, м.Запоріжжя

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Державне підприємство „Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут” відокремлений підрозділ „Запорізьке спеціальне конструкторське бюро авіаційних бортових систем”, м. Запоріжжя

про сплату неустойки за договором оренди та повернення майна

Установив:

26.01.2008р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства полімерних виробів „Медвироб”, м.Запоріжжя, про сплату неустойки за договором оренди державного нерухомого майна від 10.08.2006р. за №2082/д та повернення майна.

У ході розгляду спору у суді першої інстанції позивач 17.03.2008р. та 12.05.2008р. збільшував позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь державного бюджету неустойку у сумі 1.188,61грн. та 1.459,05грн. відповідно (а.с.19, 41).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.05.2007р. у цій справі (суддя Даценко Л.І.) у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано приписами п.4 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (позивач у справі) звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008 р. у справі № 25/41/08-19/88/08 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області задовольнити повністю.

З підстав, викладених в апеляційні скарзі, заявник вважає, що судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим повинно бути скасоване.

Зокрема зазначає, що судом неправомірно було звільнено відповідача від відповідальності за незаконне користування приміщенням та необґрунтовано було відмовлено у виселенні відповідача. Строк дії договору скінчився і за умовами договору орендар повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в належному стані і не гіршому, ніж на дату передачі його в оренду.

Відповідач у справі апеляційну скаргу позивача не визнав, про що зазначив у відзиві на неї, просить рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Згідно з ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.06.2008р. апеляційна скарга позивача прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.08.2008р.

Відповідно до розпорядження першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1413 від 04 серпня 2008р. справу №25/41/08-19/88/08 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого), Мірошниченка М.В. та Хуторного В.М.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

10.08.2006р. між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавцем, позивачем) та ДП полімерних виробів „Медвироб” (орендарем, відповідачем) укладено договір оренди державного нерухомого майна №2082/д, що знаходиться на балансі ДСКБ „Причал” (а.с.8).

Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудовані в перший поверх адміністративно-побутового корпусу нежитлове приміщення загальною площею по внутрішньому обміру 18,4 кв. м.

Згідно з п.2 Договору вступ орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту приймання-передачі орендованого майна, а передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на орендоване майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом терміну дії Договору.

Договір та акт прийому-передачі орендованого майна був підписаний обома сторонами 10.08.2006 року.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що у разі припинення Договору майно повертається орендарем орендодавцю - балансоутримувачу (за вказівкою орендодавця). Майно вважається повернутим орендодавцеві (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов’язок зі складанню Акта прийому-передачі покладається на сторону, яка передає майно.

Пунктом 5.8 Договору передбачено, що у разі розірвання Договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві (балансоутримувачу) орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на дату передачі його в оренду.

Строк дії Договору передбачений у п.10 Договору і укладений на строк з 10.08.2006р. по 05.08.2007р., а п.10.5 Договору передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінченням строку, на який він був укладений; банкрутства орендаря; загибелі (знищення) орендованого майна, ліквідації суб’єкта господарювання (орендаря); за згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії, при наявності згоди балансоутримувача та відповідного висновку органу, уповноваженого управляти майном балансоутримувача, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Натомість, орендодавцем орендареві протягом місяця з моменту закінчення терміну дії Договору, а саме 04.09.2007р. за №01-33/2714 надіслано листа з повідомленням про розірвання договору оренди. Орендодавець звернув увагу на порушення орендарем п.п. 3.5, 5.2, 5.4 Договору оренди, на заборгованість з орендної плати та протягом місяця з дати підписання договору оренди, неукладення з балансоутримувачем орендованого майна угоди про надання комунальних послуг, спільне користування та утримання будинку та прибудинкової території. На підставі вищенаведеного орендодавець зазначив, що він не має наміру продовжувати договір оренди від 10.08.2006р. за № 2082/д внаслідок чого, відповідно до п.2.5 Договору, орендареві необхідно повернути майно орендодавцеві.

Листом орендодавця від 10.10.2007 року за № 01-33/3108 він вдруге просить повернути йому орендоване майно та підписати акт прийому-передачі державного майна, сплатити до державного бюджету заборгованість з орендної плати. В даному листі орендодавець звертає увагу на те, що орендар зобов’язаний також сплатити неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення Договору до акту прийому-передачі, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Крім того, листом № 127/141 від 14.08.2007р. ДП „Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут” в особі відокремленого підрозділу „Запорізьке спеціальне конструкторське бюро авіаційних бортових систем” (третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору) повідомляло орендодавця про те, що 10.08.2007р. закінчився строк дії Договору оренди №2082/д між орендодавцем та орендарем. Орендовані площі знаходяться на території відокремленого підрозділу „Запорізьке спеціальне конструкторське бюро авіаційних бортових систем” Державного підприємства „Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут”, а тому він на подальше продовження договору не згоден.

Листом №127/144 від 03.12.2007р. ДП „Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут” в особі відокремленого підрозділу „Запорізьке спеціальне конструкторське бюро авіаційних бортових систем” в черговий раз нагадало орендареві (відповідачу) про те, що строк дії договору скінчився та зазначив, що на подальше продовження Договору він не погоджується. Просить в терміновому порядку звільнити займані орендовані площі до 28.12.2007р., в іншому випадку він буде змушений звернутися до суду.

Однак, претензії були залишені без відповіді, а вимоги - без задоволення.

Згідно з приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Стаття 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” визначає правові наслідки припинення або розірвання договору оренди, прямо вказує на те, що у разі закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження Орендар зобов’язаний повернути Орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідач не надав суду доказів повернення майна (приміщення) із користування.

Враховуючи викладене, суд вважає вимогу позивача про повернення орендованого нежитлового приміщення загальною площею по внутрішньому обміру-18,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Новобудов, буд. 7, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 статті 217 ГК України).

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено законом, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Відповідно до умов Договору, а саме п. 9.3 Договору за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії Договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі місячної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання Акту прийому-передачі, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Сума неустойки за заявою позивача № 10-01-00731 від 12.05.2008р. про збільшення позовних вимог на час розгляду справи складає 1.459,05 грн.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.05.2006р. порушено провадження у справі про банкрутство відповідача у цій справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.38).

Відповідно до п. 4. статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем неустойка нарахована за період з 06.08.2007р. по 12.05.2008р., а саме протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, що суперечить Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Отже, вимога позивача про повернення орендованого нежитлового приміщення загальною площею по внутрішньому обміру 18,4 кв.м, розташованого за адресою: м.Запоріжжя вул. Новобудов, 7, обґрунтована та підлягає задоволенню, а відмова господарського суду у позові в частині нарахування неустойки за договором оренди є правомірною.

На підставі викладеного, керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя, задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2008р. у справі №25/41/08-19/88/08 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство полімерних виробів „Медвироб”, м.Запоріжжя, звільнити за актом приймання-передачі згідно з договором оренди №2082/д від 10.08.2006р. вбудоване в перший поверх адміністративно-побутового корпусу нежитлове приміщення (літера Ф-2 приміщення №94 та Ѕ частина коридору №95) загальною площею по внутрішньому обміру 18,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Новобудов, 7.

За вимогою про стягнення неустойки у позові відмовити”.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А.

судді Кричмаржевський В.А.

Мірошниченко М.В. Хуторной В.М.