Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2008 р.
Справа № 40/95-08

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Погребняка В.Я., судді
Бухана А.І., судді Такмакова Ю.В.

при
секретарі Цвірі  Д.М.

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_3., довіреність № б/н від 08.05.2008 р.,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1673Х/3-9 від
11.07.2008 р.) на рішення господарського суду Харківської області від
19 червня 2008 року по справі № 40/95-08

за
позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до  Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення 152 800,00 грн.,

встановила:

Позивач, ФОП
ОСОБА_1., звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на свою користь 152 800,00 грн.
заборгованості за отриманий товар на підставі укладеного між сторонами договору
купівлі-продажу № 1/12/05/И від 01.12.2005 р., а також понесені позивачем
судові витрати.

Рішенням господарського
суду Харківської області від 19 червня 2008 р. по справі № 40/95-08 (суддя
Хотенець П.В.) позовні вимоги задоволені та з відповідача на користь позивача
стягнуто 152 800,00 грн. заборгованості за договором № 1/12/05/И від 01.12.2005
р., 1 528,00 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач з
рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19 червня
2008 року по даній справі в повному обсязі та припинити провадження по справі.
Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушені
норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного
рішення, допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що
призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Відповідач стверджує, що ним ніколи не підписувався договір з позивачем, не
отримувався від позивача товар. Як зазначає відповідач у апеляційній скарзі,
печатку підприємця у нього викрав чоловік -ОСОБА_4., який на даний час з
позивачем не мешкає та його місцезнаходження відповідачу невідомо. Відповідач
стверджує, що договір, накладні та акт звірки підписані саме ОСОБА_4., однак,
ця особа не уповноважувалася позивачем на здійснення відповідних дій. Також,
відповідач посилається на те, що йому не було відомо про розгляд справи у суді
першої інстанції, що позбавило можливості захищати свої інтереси при розгляді
позовної заяви.

Позивач проти
апеляційної скарги заперечує, рішення суду першої інстанції вважає законним та
обґрунтованим, оскільки позовні вимоги позивача підтверджені належними
доказами, а твердження відповідача, викладені у апеляційній скарзі, позбавлені
належної переконливості. У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на
те, що господарським судом Харківської області не були порушені норми
процесуального права, відповідачу створені умови для реалізації ним своїх
процесуальних повноважень, але відповідач в судове засідання 19.06.2008 р. не
з'явився і суд розгляну справу відповідно до ст.75 ГПК України. Договір №
1/12/05И відповідач підписувала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4. Відповідач не
повідомляв позивача про те, що її чоловік ОСОБА_4. обмежений в представництві інтересів
ФОП ОСОБА_2., а отже, дії ОСОБА_4. створили для позивача відповідні права та
обов'язки.

В судове
засідання 04.08.2008 р. з'явився представник позивача та надав пояснення по
справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання
був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Судова
колегія, вислухавши думку представника позивача, вважає за можливе розгляд
справи здійснити у відсутність відповідача за наявними у справі документами.

Дослідивши
матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї
доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні повноважного представника
позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія
суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Звертаючись до
місцевого господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача
заборгованості, позивач посилався на те, що відповідач неповністю виконав
прийняті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманого по договору
товару, у зв'язку з чим у нього виник борг у розмірі 152 800,00 грн. Суму боргу
позивач підтверджує залученими до матеріалів справи видатковими накладними та
актом звірки, що підписаний обома сторонами.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача, місцевий господарський суд посилався на під твердження
позовних вимог матеріалами справи та відповідність їх нормам чинного
законодавства.

Матеріали
справи свідчать, що 01.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено
договір купівлі-продажу № 1/12/05И, у відповідності до умов якого позивач
зобов'язався поставити та передати у власність відповідача товар, а відповідач
в свою чергу зобов'язався прийняти товар та розрахуватися за нього на умовах,
передбачених договором. Пунктом 2 договору встановлено, що кількість товару,
його ціна та асортимент узгоджуються сторонами на кожну партію продукції за попередньою
заявкою покупця і оформлюються видатковими накладними. Розрахунки за придбаний
товар здійснюються відповідачем на протязі пяти днів після реалізації (п. 5
договору).

Колегія суддів
зазначає, що наявна у матеріалах справи копія договору підписана з боку
відповідача (в апеляційній скарзі відповідач не визнає цей підпис) та завірена
з боку відповідача печаткою ФОП ОСОБА_2.

До матеріалів
справи в обґрунтування вимог позовної заяви позивачем залучено  видаткові накладні за період з 08.12.2005 р.
по 27.06.2006 р. на загальну суму поставки 207 981,50 грн. (а. с. 9-49), з яких
позивачем, з посиланням на часткову сплату боргу, заявлено до стягнення 152
800,00 грн.

Як
вбачається  з вище перелічених  накладних, в них відсутнє посилання на номер
та дату укладеного між сторонами договору № 1/12/05И від 01.12.2005 р.,
відсутні підстави відпуску товару (посилання на довіреність), а також
зазначено, що товар відпущено на умовах передоплати. Так само позивачем і
іншими документами не доведено того факту, що поставка здійснена у межах
зазначеного договору, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що дану поставку
не можна вважати поставкою саме по договору № 1/12/05 И від 01.12.2005 р.

Відповідно до
ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з
положеннями ст.ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, дво-
або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше
сторін. Правочин може вчинятись   усно
або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше
не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій
формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо він підписаний сторонами.

Таким чином,
колегією суддів зроблені висновки, що поставка товарів за вищепереліченими
накладними була здійснена поза межами дії вказаного позивачем договору №
1/12/05   від 01.12.2005 р.

Згідно з
положенням ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до
вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів
вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими та неправомірно задоволені
місцевим господарським судом, оскільки позивачем до матеріалів справи не додані
докази пред'явлення у встановленому порядку вимоги про оплату, а у наданих до
матеріалів справи накладних строк оплати не встановлений.

Згідно зі
статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 2 ГПК
України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами
підприємств, організацій, які звертаються до господарського суду за захистом
своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Тобто, для
звернення до суду з позовною заявою необхідно, щоб право особи було порушеним
на момент такого звернення.

Системний
аналіз вищезазначених статей свідчить про те, що у даному випадку право
позивача буде порушеним лише після того, як він пред'явить відповідачу  вимогу про оплату поставленого товару та така
вимога не буде задоволена у семиденний строк від дня її пред'явлення, і тільки
після закінчення зазначеного строку позивач має право на звернення до суду з
позовною заявою про стягнення заборгованості.

На підставі
вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги відповідача у зв'язку з її юридичною та
фактичною обґрунтованістю і наявністю фактів, які свідчать про те, що
оскаржуване рішення прийняте при неповному з'ясуванні обставин справи та з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно колегія
суддів вважає за необхідне зазначити, що по 8-и видатковим накладним (арк.
справи 9-16) позивачем не доведено факту поставки товару, оскільки в них немає
підпису та печатки особи, що прийняла товар. В інших же накладних та в акті
звірки розрахунків підпис особи з боку відповідача дійсно не співпадає з
підписом відповідача на апеляційній скарзі. Усі залучені до матеріалів справи
накладні не завірені належним чином, що позбавляє їх доказової бази.

Разом з тим,
відповідні порушення не впливають на вирішення спору, оскільки, як встановлено
вище, позивач передчасно звернувся до суду з позовними вимогами.

Щодо тверджень
відповідача, що ним не підписувався а ні договір, а ні видаткові накладні, а ні
акт звірки розрахунків, колегія суддів зазначає, що ці твердження не
підтверджені належними доказами.

Разом з тим,
судова колегія вважає за необхідне в порядку ст.90 ГПК України направити до
органів прокуратури повідомлення щодо можливої наявності в діях посадових осіб
під час укладання та виконання спірного договору ознак злочину.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п.п. 1, 4 ч. 1
ст.104,  ст. 105 ГПК України, колегія
суддів

постановила:

Апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_2., м. Харків
задовольнити.

Рішення
господарського суду Харківської області від 19 червня 2008 р. по справі №
40/95-08 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1п/рахунок НОМЕР_1 в ХОФ АКБ
Укрсоцбанк в м. Харкові МФО 351016 Код НОМЕР_2) на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2п/рахунок НОМЕР_3в в ХОФ АКБ Укрсоцбанк в м.
Харкові МФО 351016 Код НОМЕР_4 ) 764 грн. держмита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплаченого за подання апеляційної
скарги.

Доручити
господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді