Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

про відмову у прийнятті апеляційної скарги

"28" листопада 2008 р.                               Справа № 15/347-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О. В., суддя Афанасьєв В.В. ,суддя Бухан А.І.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача вх. №2796 Х/3 на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.10.08 по справі № 15/347-08

за позовом Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", м. Харків

до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин", м. Харків

про стягнення 13191,56 грн.

встановила:

Позивач (ДКП КГ "Харківкомуночиствод") звернувся до господарського суду із позовною заявою про стягнення з відповідача (ДП "Харківський завод шампанських вин") на свою користь суми боргу за скид зливових вод у міську госпфекальну каналізацію у розмірі 13 191,56 грн.

Відповідач звернувся до господарського суду з клопотанням, в якому просить заборонити позивачеві вчиняти будь-які дії по відключенню відповідача від міської мережі водопостачання, а також інші дії, що порушують право відповідача скидати стічні води в каналізаційну мережу м.Харкова.

Ухвалою від 23.10.08 господарського суду Харківської області (суддя Лаврова Л.С.) відкладено розгляд справи, а також відмовлено відповідачеві у вищевказаному клопотанні із посиланням на те, що воно суперечить статтям 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, які містять положення про те, що заходи забезпечення позову застосовуються тільки в разі звернення з відповідною заявою сторони, яка подала позов, тобто позивача.

10.11.08 господарським судом прийнято рішення у даній справі, яким з відповідача стягнуто 13 191,56 грн. боргу за скид зливових вод.

17.11.08 ДП "Харківський завод шампанських вин" подано апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду від 23.10.08. Заявник скарги просить дану ухвалу скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про заборону позивачеві вчиняти будь-які дії по відключенню відповідача від міської мережі водопостачання, а також інші дії, що порушують право відповідача скидати стічні води в каналізаційну мережу м.Харкова. Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що, відмовивши у зазначеному клопотанні, суд першої інстанції порушив норми процесуального права: ст. 4-2, 22 Господарського процесуального кодексу України, а також - ч.5 ст.55 Конституції України.

Перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у прийнятті даної скарги має бути відмовлено, зважаючи на таке.

Частина 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд вирішує господарські спори, зокрема, на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України.

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено, зокрема, законність та забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, клопотання, з яким відповідач звернувся до суду першої інстанції, не узгоджується з приписами Господарського процесуального кодексу України. Як вбачається з норм даного кодексу, господарський суд до вирішення спору по суті може винести ухвалу щодо заборони вчинення певних дій лише в межах заходів до забезпечення позову. Разом з тим, статтями 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано порядок та способи вжиття заходів до забезпечення позову, не передбачено можливості застосування судом будь-яких заходів у вигляді заборони позивачеві у справі вчиняти певні дії.

Відповідно, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено і можливості оскарження ухвал господарського суду про відмову у клопотанні щодо вжиття таких заходів.

Також пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 визначено, що оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом. Оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі, крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Отже посилання заявника апеляційної скарги на ст. 4-2, 22 Господарського процесуального кодексу України, а також - ч.5 ст.55 Конституції України, є юридично неспроможним та зробленим при довільному трактуванні норм чинного законодавства.

Колегія суддів враховує також, що на час оскарження відповідачем ухвали від 23.10.08 господарським судом вже було прийнято рішення у даній справі.

Вищенаведені обставини дають підстави для висновку про те, що дії відповідача (подання не передбаченого процесуальним законодавством клопотання, звернення з апеляційною скаргою на ухвалу, що не підлягає оскарженню) свідчать про недобросовісне використання ДП "Харківський завод шампанських вин" прав, наданих учасникам господарського процесу, з метою затягування розгляду справи та ухилення від виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідних правових підстав для прийняття до провадження апеляційної скарги ДП "Харківський завод шампанських вин" не існує.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 66, 67, 86, 91, 93, статтею 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

1. Відмовити у прийнятті апеляційної скарги відповідача.

2. Повернути заявнику матеріали скарги разом з доданими до неї документами - усього на 7 аркушах.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Афанасьєв В.В.

Суддя Бухан А.І.