ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 р.

№ 8/562

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого, судді

Плюшко І.А.,

суддів

Разводової С.С. (доповідач по справі), Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу ТОВ ВО "Техномаш"

на

постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.07.08р.

у справі

№ 8/562

за позовом

Фірми "Хімзахист" у формі ТОВ

до

ТОВ ВО "Техномаш"

про

стягнення грошових коштів

За участю представників сторін

від позивача не з'явилися,

від відповідача не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Фiрма «Хiмзахист»у формi товариства з обмеженою відповідальністю звернулася до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробниче об'єднання «Техномаш»про стягнення грошових коштiв.

Рiшенням господарського суду Полтавської областi вiд 14.04.2008 року у справі № 8/562 (суддя Плеханова Л.Б.) задоволено частково позовнi вимоги Фiрми «Хiмзахист»у формi товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю до товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробниче об'єднання «Техномаш»про стягнення грошових коштiв, стягнуто з товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробниче об'єднання «Техномаш»на користь Фiрми «Хiмзахист»у формi товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю 321 594,04 грн. суми основного боргу, пенi в cумi 25 674,65 грн., 40 842,44 грн. iнфляцiйних, 9 542,09 грн. -3 % рiчних, 16 000 грн. витрат на адвокатськi послуги, 4 084,77 грн. витрат по сплатi держмита та 118 грн. витрат на iнформацiйно-технiчне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.07.2008 року у справі № 8/562 (судді: Чорногуз М.Г., Жук Г.А., Зеленіна Н.І.) рішення господарського суду Полтавської областi вiд 14.04.2008 року скасовано в частині стягнення з вiдповiдача 16 000 грн. за адвокатськi послуги та пенi в cумi 25674,65 грн. Резолютивну частину рiшення викладено в наступнiй редакцiї: «3адовольнити позовнi вимоги частково. Стягнути з Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробниче об'єднання «Техномаш», 39631, Полтавська обл.. м. Кременчук, вул. Київська, 91а (п.р. 26009375 в АКБ «МТ-Банк», м. Кременчук, МФО 331304, ) на користь Фiрми «Хiмзахист»у формi Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю 19 км. Старокиївсьої дороги, поштова адреса: а/с, 18 Одеса 65058 (п.р. 6 в КБ «Пiвденний», м. Одеси, МФО 328309, ) 321 594,04 грн. суму основного боргу, 40 842,44 грн. - iнфляцiйних, 9 542,09 грн. - 3 % рiчних, 3 719,79 грн. витрат по сплатi державного мита та 118 грн. витрат на iнформацiйно технiчне забезпечення судового процесу. В рештi позовних вимог відмовити».

Не погоджуючись із постановою господарського суду апеляційної інстанції, товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробниче об'єднання «Техномаш» звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.07.2008 року у справі № 8/562 скасувати в частині стягнення 40 842,44 грн. –інфляційних збитків, 9 542, 09 грн. –3% річних, та судових витрат і відмовити Фiрмі «Хiмзахист»у формi Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю у задоволенні позову у цій частині, посилаючись на порушення та невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 06.03.2006 року мiж фiрмою мзахист»у формi товариства з обмеженою вiдповідальнiстю та товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробничим об'єднанням «Техномаш»було укладено договiр пiдряду N206/03-06.

Згідно вказаного договору фiрма «Хiмзахист»у формi товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю (далi пiдрядник) зобов'язалась для товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Виробничого об'єднання «Техномаш»(далi замовник) вчасно та якiсно виконати комплекс робiт по антикорозiйному захисту внутрiшньої та зовнiшньої поверхнi металевих резервуарiв та промислових споруд.

Пунктом 2.2 договору пiдряду N206/03-06 передбачено, що пiдрядник виконує дорученi по даному договору роботи у встановленi планом (графiком) строки та оформлює їx закiнчення актом прийому виконаних робiт вiдносно aктів на прихованi роботи. Замовник в триденний строк пiсля отримання акту вiд пiдрядника оформляє його належним чином даючи вiдповiдну оцiнку якiстю виконаних робіт.

В пункті 11.1 Договору визначено, що строк дiї договору пiдряду N206/03-06 дiє з моменту пiдписання сторонами до грудня 2006 року, а в частинi оплати - до повного проведення взаєморозрахунків.

Згідно п. 3.1 Договору opієнтовнa цiна робiт становить 750 000,00 грн. i визначається згiдно фактичного об' єму робiт та договiрною цiною на кожний конкретний об'єкт з оформленням додатку №2, який є невiд'ємною частиною договору.

Суди встановили, що замовник кожного мiсяця проводить оплату в розмiрi 50% вiд об' єму виконаних робiт на розрахунковий рахунок пiдрядника, до 20 числа поточного мiсяця наступного за звiтним. Залишкову частину оплати замовник проводить шляхом перерахування коштiв на розрахунковий рахунок підрядника на протязі місяця наступного за звітним, після здачі наступного етапу об' єктa. Крім того, пiдрядник виконав вiдповiднi роботи та надав замовнику акти приймання виконаних робiт за квiтень - листопад 2006 року, замовник прийняв вказанi акти, затвердив та скрiпив печаткою.

Суд попередньої інстанції зазначив, що станом на 31 травня 2007 року за вiдповiдачем рахувалась заборгованiсть в cумi 321 594 грн. 04 коп., за виконанi позивачем роботи з урахуванням обсягiв виконаних робiт, попередньої оплати i оплат за виконанi роботи по цьому договору, що пiдтверджується актами виконаних робiт, актом звiрки та платiжними дорученнями.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що місцевий господарський суд правомiрно прийшов до висновку про стягнення заборгованостi в cумi основного боргу 321 594,04 грн. 40 842,44 грн. - iнфляцiйних, 9 542,09 грн. - 3 % рiчних.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд попередньої інстанції правомірно зазначив, що вiдповiдальнiсть визначена п.9.4 договору № 06/03-06 вiд 6 березня 2006 року, визначена як штраф в розмiрi подвiйної облiкової ставки НБУ за кожен день прострочки вiд суми заборгованостi, є фактично пенею, яка договором не передбачена. Оскiльки договором не передбачено стягнення пенi, тому i вiдсутнi пiдстави для задоволення позову в цiй частинi.

Крім того, апеляційна інстанція вірно вказала, що судом першої інстанції необrрунтовано було задоволено вимоги позивача в частинi стягнення з вiдповiдача 16 000,00 грн. за адвокатськi послуги, оскiльки оплата вказаних послуг Фiрмою «Хiмзахист»у формi товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю була проведена пiсля прийняття рiшення, вказаний факт пiдтверджується платiжним дорученням № 615 вiд 16 травня 2008 року. Угода № 424 вiд 4 жовтня 2007 року та квитанцiя № 423 вiд 22 жовтня 2007 року не є належними доказами в підтвердження проведення оплати послуг адвоката наданих позивачеві.

Тому, суд вірно не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що роботи позивачем виконані з недоліками, оскільки відповідачем не було надано доказів неналежного виконання позиваем умов договору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати в частині стягнення з вiдповiдача 16 000 грн. за адвокатськi послуги та пенi в cумi 25 674,65 грн, а в решті рішення залишити без змін.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, відповідає нормам матеріального і процесуального права та підстав для її зміни або скасування не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117 , 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Касаційну скаргу ТОВ ВО "Техномаш" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.07.08р. по справі № 8/562 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.А. Плюшко

Судді                                                                        С.С. Разводова

С.С. Самусенко