ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.08
р.
Справа № 9/181

Господарський
суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при
секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Мережа сервісних станцій
„ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари

до
відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Горлівка

про
стягнення 12 892грн.80коп.

В
засіданні брали участь представники сторін:

від
позивача: не з`явився;

від
відповідача: не з`явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Мережа сервісних станцій „ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Горлівка про стягнення заборгованості в
розмірі 12 892грн.80коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 8
058грн.00коп. та штрафу в розмірі 4 834грн.80коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №476/2007К від 20.04.2007р., специфікацію до
договору, додаток до договору, видаткову накладну №ЕХМ07060013 від
09.07.2007р., претензію №192 від 24.04.2008р.

Відповідач,
який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою
господарського суду від 08.10.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив,
відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно
ст.75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за
наявними матеріалами.

Згідно
Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №328732 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.Горлівка в
Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України
зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Розгляд
справи відкладався.

Розглянувши
матеріали справи, господарський суд встановив:

20.04.2007р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю „Мережа сервісних станцій
„ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
м.Горлівка укладений договір поставки №476/2007К, відповідно з яким в порядку
та на умовах, визначених цим договором. Постачальник (позивач) зобов`язується
поставити покупцеві (відповідачу) автомобільні товари, згідно асортименту,
вказаного у специфікації до даного договору, а покупець зобов`язується придбати
замовлений товар і оплатити його вартість відповідно до умов даного договору
(п.1.1 договору).

Відповідно
до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким
чином, між сторонами виникли господарські правовідносини щодо поставки товару
за договором №476/2007К від 20.04.2007р.

На
виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена
поставка товару на загальну суму 9 436грн.00коп., що підтверджується видатковою
накладною №ЕХМ07060013 від 09.07.2007р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Фактичне
отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника
відповідача на видатковій накладній в графі „отримав(ла)” та печаткою
підприємства.

Пунктом
3.1.1 договору встановлено, що оплата за товар здійснюється шляхом авансового
перерахування грошових коштів покупцем на розрахунковий рахунок постачальника в
розмірі 14,29% від суми, вказаної у додатках до цього договору, які є
невід`ємною його частиною.

Згідно
п.3.1.2 договору, наступна помісячна оплата здійснюється відповідно з графіком,
визначеним додатками до цього договору.

Як
вбачається з додатку до договору, копія якого наявна в матеріалах справи,
відповідач повинен оплатити придбаний товар за наступним графіком:

20.04.2007р.
- передоплата в розмірі 674грн.00коп.;

20.05.2007р.
- 674грн.00коп.;

19.06.2007р.
- 674грн.00коп.;

20.07.12007р.
- 674грн.00коп.;

19.08.2007р.
- 674грн.00коп.;

19.09.2007р.
- 674грн.00коп.;

19.10.2007р.
- 674грн.00коп.;

За
приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За
твердженням позивача, на момент подання позовної заяви відповідач не повністю
оплатив отриманий товар, а саме, неоплаченою є сума в розмірі 8 058грн.00коп.

24.04.2008р.
позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №192 від 24.04.2008р.
з вимогою погасити виниклу заборгованість. Однак дана претензія залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Відповідно
до вимог ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки
строк оплати, який визначений графіком, встановлений сторонами лише на частину
боргу, тому в даному випадку, суд вважає за необхідне при встановлені моменту
виникнення зобов`язання відповідача щодо оплати отриманої продукції застосувати
положення ч.2 ст.530 ЦК України, на підставі якої зобов`язання щодо оплати
поставленого товару виникає у відповідача після спливу семиденного строку з
моменту пред`явлення позивачем вимоги.

Згідно
вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням
у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку
(ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття
174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть
виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також
з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким
чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши
поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої
зобов`язання щодо своєчасної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за
останнім утворилась заборгованість у розмірі 8 058грн.00коп.

Для
всебічного та об`єктивного розгляду справи господарський суд ухвалою від
10.11.2008р. зобов`язав відповідача надати письмові пояснення стосовно
наявності підписів та печаток на видатковій накладній №ЕХМ07060013 від
09.07.2007р.

Однак
вимоги суду не виконані, відповідні пояснення не надані.

Відповідно
до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За
приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог
або заперечень.

Оскільки
відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений
товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 8 058грн.00коп. не погашена
до теперішнього часу.

З
огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем товару, суд
вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Мережа
сервісних станцій „ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари в частині стягнення основного
боргу в розмірі 8 058грн.00коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно
до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно
до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

Аналогічно,
п.1 ст.230 господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Отже,
порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні
правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до
боржника встановлених законом або договором мір відповідальності.

За
приписом ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином виконаного
зобов`язання.

Пунктом
10.3 договору встановлено, що за затримку платежів у відповідності до ст.3
договору на термін, що перевищує 30 днів, покупець сплачує постачальнику штраф
у розмірі 60 (шісдесят) відсотків від загальної вартості невиконаного
зобов`язання.

Договір
в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним
не визнаний.

На
підставі даного пункту договору позивачем нарахований штраф у розмірі 4
834грн.80коп.

Розглянувши
розрахунок позивача, враховуючи несвоєчасну оплату товару, суд вважає вимоги
позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 4 834грн.80коп. обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки
спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, судові витрати
підлягають віднесенню на останнього в порядку, встановленому ст.49
Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612
Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю „Мережа сервісних станцій
„ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари до відповідача, Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.Горлівка про стягнення заборгованості в розмірі 12 892грн.80коп.,
яка складається з суми основного боргу в розмірі 8 058грн.00коп. та штрафу в
розмірі 4 834грн.80коп. - задовольнити.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 в Нікітовській
філії АКБ „Національний кредит”, МФО 338797, ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю „Мережа сервісних станцій „ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ” (за
адресою: вул.Богунська, 26 В, м.Бровари, Київська область, 07400; вул.Радистів,
73а, м.Київ, 02089, р/р 5101 в ЗАТ „Альфа-Банк”, МФО 300346, ІПН
60) суму основного боргу в розмірі 8 058грн.00коп., штраф в розмірі 4
834грн.80коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 128грн.93коп.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118грн.00коп.

Видати
наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У
судовому засіданні 27.11.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя