ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.08                                                                                 Справа № 4/79

Розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства Страхової компанії «Правекс- Страхування», м.Київ

до Закритого акціонерного товариства «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ», смт. Мілове Луганської області

про стягнення 72553 грн. 81 коп.

Суддя: Батюк Г.М.

За участю секретаря судового засідання: Чех.Т.М.

У присутності представників сторін:

від позивача: Баранов Р.Л., дов. №50948 від 20.06.08;

від відповідача: Шемяков Д.М., дов. № б/н від 18.04.08.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про відшкодування відповідачем компенсації здійсненних страхових витрат у сумі 72553 грн. 81 коп., в тому числі: виплата страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71995 грн. 81 коп.; 300 грн. 00 коп.- витрати на проведення автотехнічної експертизи; витрати за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в сумі 258 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 21.07.08 по справі № 4/79, згідно ст. 77 ГПК України, була оголошена перерва до 23.07.08.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 23.07.08.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, зданого до суду 23.06.08, позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що позивач безпідставно стверджує, про те, що винним у скоєнні ДТП за участю автомобілів під керуванням Кантурак Н.В. та Кремньова В.В. є тільки останній, тому позивач має право вимагати компенсації у повному обсязі виплат від відповідача, та з інших підстав, викладених у відзиві .

Представник відповідача надав до суду клопотання, зданого до суду 17.07.08, про проведення автотехнічної експертизи за матеріалами адміністративної справи Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.07 по справі № 3-10555 2007р.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд –

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.07 на проспекті Перемоги в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «ХЮНДАИ СОНАТА», державний номер ВВ 4441 АІ, що належить на праві власності Закритому акціонерному товариству «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ», яким керував водій Кремньов Віктор Володимирович та автомобіля «КІА РІО», державний номер АА 7919 АН, який належить Кантурак Ніні Володимирівні, яким вона і керувала.

Згідно з постановою Святошинського районного суду м.Києва від 05.04.07 Канутрак Ніну Володимирівну визнано винною у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.124 КУпАП України за порушення пунктів 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначив, що внаслідок зіткнення автомобілю «КІА РІО», державний номер АА 7919 АН, заподіяно шкоду на загальну суму 60701 грн. 53 коп., що підтверджується Висновком автотоварознавчого дослідження № 58 від 02.04.07 (а.с.26-27).

Позивач також зазначив, що між ВАТ СК «Правекс-Страхування»(позивачем у справі) та Кантурак Ніною Володимирівною був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 492391 від 06.07.06.

Згідно п. 4.1.1 договору, добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 492391 від 06.07.06, дорожньо- транспортна пригода (далі –ДТП) відноситься до переліку страхових випадків.

Згідно довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «ХЮНДАЙ СОНАТА», державний номер ВВ 4441 АІ, належить закритому акціонерному товариству «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ».

Таким чином, позивач вважає, що у результаті ДТП, скоєної 16.03.07 Кремньовим В. В. на автомобілі, що належить Закритому акціонерному товариству «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ»(відповідачу у справі), настав страховий випадок.

Позивач зазначив, що на виконання статей 6,8 Закону України «Про страхування»та згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 492391 від 06.07.06 ВАТ СК «Правекс-Страхування»(позивач у справі) здійснило виплату страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71 995 грн. 81 коп., крім того, позивач здійснив оплату за проведене автотоварознавче дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., та за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в розмірі 258 грн. 00 коп., загальна сума становить 72 553 грн. 81 коп.

Статтею 27 Закону від 07.03.96 N 85/96-ВР передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, внаслідок ДТП, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71 995 грн. 81 коп., також позивач вважає, що в наслідок ДТП йому заподіяні збитки від додаткових витрат: проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., та транспортування евакуатором в розмірі 258 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогами про відшкодування відповідачем компенсації здійсненних страхових витрат у сумі 72553 грн. 81 коп., в тому числі: виплата страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71995 грн. 81 коп.; 300 грн. 00 коп.- витрати на проведення автотехнічної експертизи; витрати за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в сумі 258 грн. 00 коп., відповідно до вимог ст.ст. 1191, 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування».

Таким чином, позивач вважає, що загальна сума компенсації здійсненних страхових витрат в наслідок ДТП, яка заподіяна позивачу складає 72 553 грн. 81 коп.

Позивач вважає, що завдані збитки були заподіяні йому джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи представників сторін у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі( право власності, інше правове право тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як свідчать матеріли справи, 16.03.07 на проспекті Перемоги в м.Києві сталася ДТП за участю автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА», державний номер ВВ 4441 АІ, що належить на праві власності Закритому акціонерному товариству «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ»(відповідачу у справі), яким керував водій Кремньов Віктор Володимирович та автомобіля «КІА РІО», державний номер АА 7919 АН, що належить Кантурак Ніні Володимирівні, яким вона і керувала.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь – які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які маються значення для правильного вирішення господарського спору.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.07 № 3-10555 2007р. Кремньова Віктора Володимировича визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.07 № 3-10555 2007р. Кантурак Ніна Володимирівна визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Так, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ст.1188 ЦК України).

При цьому , відповідно до ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується якщо інше не встановлено законом.

Цивільне законодавство поділяє необережність на грубу та необережну. При грубій необережності порушуються звичайні, очевидні для всіх вимоги. Якщо особа розуміла, що її дії можуть завдати шкоди, але легковажно сподівалася уникнути шкідливих наслідків, така особа припустилася грубої необережності. При простій необережності протиправність полягає в порушенні складних правил, в зв‘язку з чим ступінь передбачення наслідків дуже незначний.

Отже, як вбачається з постанов Святошинського районного суду м.Києва від 05.04.07 № 3-10555 2007р. причиною виникнення вищевказаної ДТП стало порушення водієм автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА»д/н ВВ 4441 АІ Кремньовим В.В. вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України, а саме під час перестроювання із середньої смуги руху в крайню ліву смугу руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «КІА РІО», д/н АА 7919 АН під керуванням водія Кантурак Н.В. та порушенням водієм Кантурак Н.В., яка керувала автомобілем "КІА" д/н АА 7919 АН вимог п.п.12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрала безпечної швидкості руху, рухалась зі швидкістю більше дозволеної на даному участку дороги, не врахувала дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, не вжила заходів для зменшення швидкості або безпечного об’їзду перешкоди.

Внаслідок зіткнення автомобілю «КІА РІО», держаний номер АА 7919 АН, заподіяно шкоду, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА РІО»в результаті його пошкодження при ДТП без урахування втрати товарної вартості (ВТВ) складає 60701 грн. 53 коп., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 58 від 02.04.07, складеного ТзОВ «Центр правової допомоги «Правозахист», м. Київ (а.с.26-43).

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ СК «Правекс-Страхування»(позивачем у справі) та Кантурак Ніною Володимирівною був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 492391 від 06.07.06(а.с.18-19).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» від 07.03.96 N 85/96-ВР (далі- Закон від 07.03.96 N 85/96-ВР), добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно умов п.4.1.1 договору, укладеного між ВАТ СК «Правекс –Страхування»(позивачем у справі) та Кантурак Ніною Володимирівною, ДТП відноситься до переліку страхових випадків.

Як вбачається, згідно довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 20.03.07 №ОК, автомобіль «ХЮНДАЙ СОНАТА», державний номер ВВ 4441 АІ, належить закритому акціонерному товариству «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ» (а.с.21).

Таким чином, у результаті ДТП, яка сталася 16.03.07 за участю автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА» державний номер ВВ 4441 АІ, що належить на праві власності Закритому акціонерному товариству "Мілевський завод рафінованих олій "Стрілецький степ"(відповідачу у справі), яким керував Кремньов В.В. та автомобіля «КІА РІО", державний номер АА 7919 АН, яким керувала Кантурак Н.В., застрахованого в ВАТ СК "Правекс-Страхування"(позивача у справі), настав страховий випадок.

Відповідно до ст. 8 Закону від 07.03.96 N 85/96-ВР, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже, страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

У зв‘язку з тим, що вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля «КІА РІО»державний номер АА 7919 АН, становить більше 75 % страхової суми, тобто має місце повне конструктивне знищення транспортного засобу, розмір страхового відшкодування визначено згідно з підпунктом 8.14.2 пункту 8.14 розділу 8 договору, та у відповідності з вимогами пункту 8.18 договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач зазнав додаткових витрат, а саме: витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., та на транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в розмірі 258 грн. 00 коп.(а.с.44).

Як свідчать матеріали справи, позивачем винесене розпорядженням на оплату страхового відшкодування на суму 60610 грн. 00 коп. та на суму 11385 грн. 81 коп.(а.с.11-12) та складений страховий акт №4925, який затверджений головою Правління ВАТ СК «Правекс-Страхування», згідно якого відповідно до умов п.8.14.2 договору страхування сума страхового відшкодування складає 71995 грн. 81 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ст.ст. 6,8 Закону від 07.03.96 N 85/96-ВР та згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 492391 від 06.07.06, ВАТ СК «Правекс-Страхування»(позивач у справі) здійснило виплату страхового відшкодування у зв‘язку зі страховим випадком у розмірі 71995 грн..81 коп., крім того, позивач здійснив оплату за проведене автотоварознавче дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., та за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в розмірі 258 грн. 00 коп., загальна сума становить 72 553 грн. 81 коп., що підтверджено платіжними дорученнями: № 3491 від 25.04.07 на суму 258 грн. 00 коп., № 3306 від 13.04.07 на суму 300 грн. 00 коп., № 3445 від 20.04.07 на суму 60610 грн. 00 коп., № 3445 від 20.04.07 на суму 11499 грн. 67 коп.(а.с.44-45).

Позивач надав пояснення, що платіжним дорученням № 3445 від 20.04.07 на суму 11499 грн. 67 коп. підтверджено виплату гр. Кантурак Н.В. страхового страхування в сумі 11385 грн. 81 коп. , а сума 113 грн. 86 коп.- це комісія банку за виплату страхового відшкодування через касу банку, вказана сума до розрахунку суми позовних вимог не враховувалась.

Статтею 27 Закону від 07.03.96 N 85/96-ВР передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст.1191 ЦК України).

Також, частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на праві власності володіє транспортним засобом.

Частиною 4 ст.9 Закону від 07.03.96 N 85/96-ВР передбачено, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до підпункту 8.14, 8.14.2 договору , у разі, якщо вартість відновлюваного ремонту становить більше 75 % страхової суми, сума страхового відшкодування визначається в розмірі оціночної (дійсної) вартості транспортного засобу на момент страхового випадку, а умови його передачі страховику (позивачу у справі), за вирахуванням франшизи.

Суд вважає, що ВАТ СК «Правекс-Страхування»(позивач у справі) виплативши страхове відшкодування у розмірі 71995 грн.81 коп. та оплативши за проведене автотоварознавче дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., та за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в розмірі 258 грн. 00 коп., згідно зі ст. 1191 ЦК України, набуло право зворотної вимоги (регресу) до ЗАТ "Мілевський завод рафінованих олій "Стрілецький степ"(відповідача у справі) в межах фактичних витрат, а саме на загальну суму 72553 грн. 81 коп. відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993,1187, 1191,1192 ЦК України.

Таким чином, з врахуванням вищевказаного, відповідач повинен компенсувати позивачу суму здійснених страхових виплат та витрат у розмірі 72553 грн. 81 коп.

Суд вважає, вимоги позову про відшкодування відповідачем компенсації здійсненних страхових витрат у сумі 72553 грн. 81 коп., в тому числі: виплата страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71995 грн. 81 коп.; 300 грн. 00 коп.- витрати на проведення автотехнічної експертизи; витрати за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в сумі 258 грн. 00 коп. такими, що підлягають задоволенню повністю.

Клопотання відповідача щодо проведення автотехнічної експертизи за матеріалами адміністративної справи Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.07 по справі № 3-10555 2007р. судом відхиляється за необґрунтованістю, оскільки відповідачем не спростовуються доводи позивача щодо настання страхового випадку, по якому належить страхове відшкодування.

У судовому засіданні 23.07.08 за згодою учасників сторін судового процесу була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,8,9,27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993,1187,1188,1191, 1192, 1193 ЦК України, ст.ст.32,33,43,44, 49,77,82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Мілевський завод рафінованих олій «Стрілецький степ», смт. Мілове Луганської області, пров.Заводський,3, на користь Відкритого акціонерного товариства Страхової компанії «Правекс- Страхування», м.Київ,Кловський узвіз,9/2, суму виплати страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком у розмірі 71995 грн. 81 коп.; 300 грн. 00 коп.- витрати на проведення автотехнічної експертизи; витрати за транспортування евакуатором пошкодженого транспортного засобу в сумі 258 грн. 00 коп., витрати по держмиту у сумі 725 грн. 54 коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –28.07.08

Суддя                                                                       Г.М.Батюк