ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.08.08 р.                     Справа № 20/199

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії, м.Донецьк

до відповідача Мар”їнського Комунального підприємства “Промінь”, м.Мар”їнка

про стягнення 382975,96 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Бережний Р.В. – за довіреністю

від відповідача Низовець А.М. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулася Дочірня компанія „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії, м.Донецьк, із позовом до Мар”їнського Комунального підприємства “Промінь”, м.Мар”їнка, про стягнення 382975,96 грн. за договором на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з держаного та місцевих бюджетів № 10-4009(07) Б від 28.09.2007р., з яких 345135,32 грн. – сума основного боргу, 8175,57 грн. – сума пені, 24159,47 грн. – 7% штрафу, 4486,76 – сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1018,84 грн. – 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з держаного та місцевих бюджетів № 10-4009 (07) Б від 28.09.2007р. із додатковими угодами; розрахунок суми боргу; акт звірення взаєморозрахунків; акти про фактичне споживання природного газу, акти приймання – передачі природного газу.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву № 613 від 06.08.2008р., у якому позовні вимоги визнав у частині основного боргу в розмірі 345135,32 грн. Посилається на те, що свої зобов’язання згідно договору № 10-4009/(07) Б від 28.09.2007р. не виконав, у зв’язку з тим, що Державною виконавчою службою у Мар”їнському районі Департаменту ДВС Донецької області Постановами від 29.05.2006р. “2-114-06-7046, 14.05.2007р. № 4-78-07-6243, 05.02.2008р. № 4-786-08/1896 накладено арешт на кошти підприємства, які розташовані на розрахункових рахунках обслуговуючих банків на користь ДК “Газ України”. На підставі ст. 233 ГК України, просить зменшити штрафні санкції.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

28.09.2007р. між Дочірньою компанією „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м.Донецьк, та Мар”їнським Комунальним підприємством “Промінь”, м.Мар”їнка, був укладений договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з держаного та місцевих бюджетів № 10-4009(07) Б (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач (Постачальник) зобов’язався передати у власність відповідача (Покупця) в 2007 році природний газ, а Покупець зобов’язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно із п. 6.1 договору, оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. В разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, передав у власність відповідача в 2007 році природний газ, що підтверджується, наявними у матеріалах справи актами приймання – передачі природного газу.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за вищевказаним договором, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 345135,32 грн. – суми основного боргу, 8175,57 грн. – суми пені, 24159,47 грн. – суми 7% штрафу, 4486,76 грн. – суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1018,84 грн. – суми 3% річних.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позовні вимоги в частині основного боргу підтверджуються наявними у справі копіями договору на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з держаного та місцевих бюджетів № 10-4009(07) Б від 28.09.2007р. із додатковими угодами, актів приймання – передачі природного газу.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 345135,32 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 8175,57 грн., трьох відсотків річних в розмірі 1018,84 грн. та індексу інфляції в розмірі 4486,76 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушені.

В обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення 7% штрафу, в розмірі 24159,47 грн., позивач посилається на ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

За змістом даної статті, штраф може бути застосовано у якості відповідальності за порушення строків поставки товарів, надання послуг, виконання робіт.

Штраф, передбачений п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, не може бути стягнутий з відповідача судом в силу приписів Прикінцевих положень зазначеного кодексу.

Крім того, зазначений вид відповідальності не передбачений й укладеним сторонами договором.

Таким чином, суд відмовляє у задоволені вимог щодо стягнення суми 7% штрафу, заявленої позивачем в розмірі 24159,47 грн., як необґрунтованих.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі суми основного боргу, позовні вимоги стосовно стягнення суми пені, суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 3% річних та штрафу 7% не визнав, доказів сплати суми заборгованості на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, ст. ст. 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 , ч. 2 ст. 231, ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії, м.Донецьк, до Мар”їнського Комунального підприємства “Промінь”, м.Мар”їнка , - задовольнити частково.

Стягнути з Мар”їнського Комунального підприємства “Промінь”, м.Мар”їнка (85600, м.Мар”їнка, Донецька область, вул. Чапаєва, 1, розрахунковий рахунок 0328 в ТВ Дон. РУ ЗАТ КБ “Приватбанк”, м.Донецьк, МФО 335496, ЗКПО 32166834) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (83017, м.Донецьк, бул. Шевченко, 25, розрахунковий рахунок 982 в Донецькій філії ТОВ „Укрпромбанк” м.Донецька, МФО 335924, ЗКПО 25987823) 345135,32 грн. – суми основного боргу, 8175,57 грн. – суми пені, 4486,76 грн. – суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1018,84 грн. – 3% річних, 3588,39 грн. – державного мита, 110,56 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено 19.08.08р.

Повний текст рішення підписано 21.08.08р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.