ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
18.11.08                                                                                           Справа № 7/120-2713
ПОСТАНОВА

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого –судді                                                  Зварич О.В.

суддів                                                                       Юрченка Я.О.

Якімець Г.Г.

при секретарі Мацкулі Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Аскор-Україна»за № 215-1 від 13.10.2008 р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 10.09.2008 р.

у справі № 7/120-2713

за позовом: ТзОВ «Млинок», м. Рівне

до відповідача: ТзОВ «Аскор-Україна», м. Тернопіль

про стягнення 18192,01 грн. заборгованості.

за участю представників сторін:

від позивача - не з’явився;

від відповідача - не з’явився,

встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.09.2008 р. у справі № 7/120-2713 (суддя Стадник М.С.) позов задоволено частково –стягнуто з ТзОВ «Аскор-Україна»на користь ТзОВ «Млинок»16218,86 грн. боргу, 1496,05 інфляційних, 191,96 грн. річних, 179,06 грн. державного мита та 118 грн. інформаційних витрат.; відмовлено в позові в частині стягнення 271,81 грн. та 13,13 грн. річних.

Рішення суду мотивується тим, що: відповідно до проведеної між сторонами звірки взаєморозрахунків, яка оформлена актом, підписаним бухгалтерами товариств без заперечень, станом на 14.06.2007р. за ТзОВ „Аскор Україна” значилася заборгованість перед ТзОВ „Млинок” в сумі 16218,86 грн.; згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобов’язання; відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен на вимогу кредитора сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми; в частині стягнення 271,81 грн. інфляційних та 13,33 грн. річних позовні вимоги задоволенню не підлягають, як надмірно заявлені.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 10.09.2008 р. в частині стягнення з нього 950 грн. основного боргу, 1496,05 грн. інфляційних та 191,96 грн. річних., посилаючись на те, що ним частково виконано умови договору та перерахувано на рахунок позивача грошові кошти в розмірі –950 грн., заборгованість за поставлений товар становить –15268,86 грн.

Позивач, у запереченні на апеляційну скаргу № 207 від 03.11.2008 року стверджує, що ТзОВ «Аскор-Україна»не перераховувало ТзОВ «Млинок»950 грн., відповідач не надав підтверджуючих документів про оплату цих коштів, просить залишити рішення господарського суду Тернопільської області у справі № 7/120-2713 від 10.09.2008 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін в судове засідання 18.11.08 року не з»явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, судова колегія прийшла до висновку, що рішення господарського суду Тернопільської області від 10.09.2008 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічно, ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Порушенням зобов’язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно видаткової накладної № Т-АС 15265 від 16.09.2006 року ТзОВ „Млинок” передало, а ТзОВ «Аскор-Україна»одержало алкогольні напої на загальну суму 1640,02 грн. (а.с. 15).

16 листопада 2006 року сторонами проведено розрахунок №Т-АС000544 коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, де сторонами зафіксовано зобов»язання по купівлі-продажу алкогольних напоїв на загальну суму 7258,89грн.

Як вбачається з видаткової накладної № МЛ-0000014 від 13.11.2006 року ТзОВ «Млинок» поставило ТзОВ «Аскор-Україна» товар (холодильна камера, холодильний агрегат до камери, випарювач до морозильної камери, два візки закупівельні) на загальну суму 10600,00 грн. (а.с.16). З видаткової накладної видно, що поставка товару здійснена на підставі попереднього замовлення за рахунком-фактурою № МЛ-0000073 від 26.10.2006 року.

16 листопада 2006 року сторонами проведено розрахунок №Т-АС000544 коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, де сторонами зафіксовано зобов»язання по купівлі-продажу алкогольних напоїв на загальну суму 7258,89грн.(а.с.13).

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 14.06.2007 року сторони (ТзОВ «Аскор-Україна»та ТзОВ «Млинок») погодили суму заборгованості - у графі кредит ТзОВ «Аскор-Україна»вказано заборгованість 16218,86 грн. Акт звірки розрахунків підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

29.01.2008 р. позивач направив відповідачу вимогу № 15 від 28.01.2008 року про погашення вищезазначеного боргу, яка залишена останнім без відповіді і задоволення.

Доказів погашення заборгованості відповідач суду першої інстанції не надав, вимоги позивача не спростував і не заперечив.

Тому, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача суму основного боргу – 16218,86 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд Тернопільської області правомірно врахував час направлення вимоги (29.01.2008 р.), строк для її отримання і стягнув з ТзОВ «Аскор-Україна» за період з 12.02.2008 року по травень 2008 року включно - 1496,05 грн. інфляційних та 191,96 грн. річних та відмовив в стягненні 271,81 грн. інфляційних та 13,33 грн. річних.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення місцевого господарського суду посилаючись на сплату заборгованості. Як вбачається з акту звірки розрахунків № 0000021 від 07.11.2008 року заборгованість погашено 04.11.2008 року, тобто після прийняття рішення господарським судом Тернопільської області.

З огляду на вищеописане, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 10.09.2008 року у справі

№ 7/120-2713 є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 625 ЦК України ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 2, 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Тернопільської області від 10.09.2008 року у справі № 7/120-2713 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя                                                                      Зварич О.В.

суддя                                                                                          Юрченко Я.О.

суддя                                                                                          Якімець Г.Г.