ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№ 11/306

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. –(головуючий-доповідач),

Короткевича О.Є.,

Яценко О.В.

розглянувши касаційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

на ухвалу

та постанову

господарського суду Запорізької області від 29.02.2008

Запорізького апеляційного господарського суду від 22.05.2008

у справі

господарського суду

№ 11/306

Запорізької області

за позовом

Прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Велес»

за участю

відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції

про

скасування постанови ВДВС Вільнянського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.06.2007 та зобов’язання ВДВС Вільнянського РУЮ відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області №11/306 від 20.09.2005

в судовому засіданні взяли участь представники :

від заявника касаційної скарги

не з’явились

від боржника

не з’явились

В С Т А Н О В И В :

30.10.2007 управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі –позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби, просило суд скасувати постанову ВДВС Вільнянського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.06.2007 та зобов’язати ВДВС Вільнянського РУЮ відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області № 11/306 від 20.09.2005 щодо стягнення 12357,94 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.02.2008 у справі № 11/306 у задоволенні скарги позивача відмовлено. Судом першої інстанції прийняті до уваги надані ВДВС копії платіжних доручень і акт звірення виконавчих документів, згідно з якими наявність недоїмки в сумі 12357,94 грн. відсутня.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, позивачем подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій він просив ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.02.2008 скасувати, скаргу на дії органу Державної виконавчої служби задовольнити.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 22.05.2008 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, ухвалу суду від 29.05.2008 –без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким скаргу на дії органу Державної виконавчої служби задовольнити, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статей 1, 2, 3, 5, 7, 24, 26, 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів встановлений статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Закон України «Про виконавче провадження»(далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Статтею 5 Закону передбачено, що державний виконавець зобов’язаний вживати заходів по примусовому виконанню рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 статті 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.09.2005 у справі № 11/306 були видані накази, зокрема наказ господарського суду Запорізької області № 11/306 від 20.09.2005 на суму 77162,19 грн. недоїмки по внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

На підставі статей 3, 18, 24 Закону 19.10.2005 державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 11/306 від 20.09.2005 господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 77162,19 грн. (т.1 а.с. 126). Відповідачу встановлений строк на добровільне виконання рішення суду –до 26.10.2005.

Судами встановлено, що протягом періоду: з 19.10.2005 по 02.06.2006 на виконання зазначеної постанови ВДВС Вільнянського РУЮ відповідачем перераховано позивачу 12357,94 грн., що підтверджується витягом з банку станом на 19.06.2006 (міститься в матеріалах справи), двостороннім Актом звірення виконавчих документів за рішеннями станом на 25.06.2006, затвердженого начальником ДВС у Вільнянському районі та начальником УПФУ в Орджонікідзевському районі, а також підписаним заступником начальника ДВС у Вільнянському районі і головним спеціалістом-юристом юридичного відділу позивача (т.1 а.с. 121–122).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до розрахунку державного виконавця за виконавчим провадженням № 1538, затвердженого начальником ДВС Вільнянського РУЮ 11.12.2006 (т.1 а.с. 110), платіжних доручень: № 579, 581 від 13.12.2006 (т.1 а.с. 133, 134), залишок суми –64.804,25 грн. на виконання наказу господарського суду № 11/306 від 20.09.2005 було примусово стягнуто ВДВС Вільнянського РУЮ на користь позивача.

На підставі зазначеного суди дійшли висновку про те, що вся сума - 77162,19грн. згідно наказу господарського суду № 11/306 від 20.09.2005 отримана позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі пункту 8 статті 37 Закону 14.12.2006 державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 11/306 від 20.09.2005 господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 77162,19 грн. боргу, у зв’язку з повним фактичним виконанням рішення (т.1 а.с. 131).

В матеріалах справи відсутні докази оскарження зазначеної постанови позивачем.

Позивач звернувся до ВДВС Вільнянського РУЮ листом № 4635/07 від 14.06.2007 (т.1 а.с. 89–90), яким направив повторно для примусового виконання наказ № 11/306 від 20.09.2005 господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 77162,19 грн. боргу. У листі було зазначено, що примусовому стягненню підлягає сума у розмірі 12357,94 грн., яка є частиною не стягнутої суми за наказом суду.

Керуючись пунктом 7 статті 26 Закону, державний виконавець ВДВС Вільнянського РУЮ своєю постановою від 22.06.2007 (т.1 а.с. 88) відмовив у прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 11/306 від 20.09.2005 господарського суду Запорізької області про стягнення з відповідача на користь позивача 77162,19 грн. боргу, оскільки заборгованість за даним виконавчим документом відсутня.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача про наявність невиконаного провадження згідно виконавчого листа в адміністративній справі №4/372/06-АП від 14.09.2006року можуть розглядатися як доводи в обґрунтування незаконних дій виконавчої служби в порядку їх оскарження відповідно до статей 267, 181 АПК України у справі №4/372/06-АП.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України, не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 29.02.2008 про відмову в задоволенні скарги на дії органу Державної виконавчої служби, та зобов’язання останнього відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області № 11/306 від 20.09.2005 щодо стягнення 12357,94 грн. та постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 22.05.2008 у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 22.05.2008 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.02.2008 залишити без змін.

Головуючий           Л. Катеринчук

Судді                                                                                  О. Короткевич

О. Яценко