ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2008 р.

Справа № 16/99-08-2694

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курбановій А.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Алишева В.М. за дов. № 154/07 від 14.02.2007р.;

Від відповідача: Блошенко Н.С. за дов. № 03/08 від 10.01.2008р., Блошенко А.А. – директор державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях”.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні з оголошенням перерви відповідно до ст. 77 ГПК України справу за позовом закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк” до державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях” про стягнення 2962697,84 грн. –заборгованості за кредитом, 30355, 51 грн. –заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредиту у сумі 309122,79 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Альфа-Банк” (далі по тексту ЗАТ „Альфа-Банк”) звернулося до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях” (далі по тексту ДП „Устьдунайводшлях”) про стягнення 2962697,84 грн. –заборгованості за кредитом, 30355, 51 грн. –заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредиту у сумі 309122,79 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неповернення відповідачем грошових коштів після припинення дії договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/ 07 від 23.08.2007р., укладеного між сторонами по справі.

Відповідачем згідно з відзивом на позов, наданим у судовому засіданні 30.07.2008р. загальну суму заборгованості було визнано повністю, при цьому представником ДП „Устьдунайводшлях” було заявлено клопотання про надання розстрочку виконання судового рішення на чотири місяці, з огляду на неможливість виконання судового рішення у даній справі через скрутне фінансове становище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між ЗАТ „Альфа-Банк” (Банк) та ДП „Устьдунайводшлях” (Позичальник) 23.08.2007 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07, відповідно до умов якого Банк зобов’язався відкрити Позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію, та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надати Позичальнику кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором. В свою чергу, Позичальником було прийнято на себе зобов’язання використовувати кредит з метою, зазначеною у пункту 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути Банку кредит у терміни, встановлені цим договором.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави „Позика”, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до умов п.1.2, 1.4 договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 від 23.08.2007р. ліміт кредитної лінії складає 3.000.000,00 грн. зі строком дії кредитної лінії до 28.12.2007 року.

За умовами п. 9.1 цього договору Позичальник зобов’язався повернути Банку кредит у день закінчення строку дії кредитної лінії, зазначеного у п. 1.4 вказаної угоди.

На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 Банком на підставі додаткової угоди №1 від 23.08.2007 року до вказаного договору меморіальнім ордером № 14888 від 23.08.2007 року відповідачу було надано кредит у сумі 620 000,00 грн. Крім того, на підставі додаткової угоди №2 від 30.08.2007 року до договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 меморіальнім ордером № 9522 від 30.08.2007 року відповідачу було надано кредит у сумі 500 000,00 грн. На підставі додаткової угоди №3 від 31.08.2007 року меморіальнім ордером № 627985 від 31.08.2007 року відповідачу було також надано кредит у сумі 500 000,00 грн. Нарешті, на підставі додаткової угоди №4 до вказаного договору від 04.09.2007 року меморіальнім ордером № 6805 від 04.09.2007 року відповідачу було надано кредит у сумі 1 380 000,00 грн.

Таким чином, відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07, укладеного між сторонами по справі 23.08.2007р., ЗАТ „Альфа-Банк” Позичальнику було надано кредит на загальну суму 3 000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з п. 6.1 договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 сторонами було визначено, що проценти нараховуються щомісяця на суму кредиту (окремо по кожному виду валют, у яких видано кредит) протягом усього строку користування ним, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (для частини кредиту у гривнях чи у російських рублях) або фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році (для частини кредиту у іноземних валютах, інших ніж російські рублі). При цьому, для цілей нарахування процентів на суму кожного з траншів, день його надання враховується, а день повернення - не враховується при нарахуванні процентів.

У відповідності до п. 6.2 договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 проценти, нараховані за місяць, Позичальник зобов'язаний сплатити щомісяця у строк з 25-го числа (включно) по останній робочий день (включно) місяця, за який вони нараховані (крім процентів, строки сплати яких визначені у наступних реченнях цього абзацу). Якщо після сплати процентів Кредит був повністю або достроково повернутий у тому ж місяці, за який ці проценти нараховані, внаслідок чого фактично сплачена сума процентів, перевищує розмір процентів, який підлягає сплаті, сума, яка складає різницю між фактично сплаченою сумою процентів та розміром процентів, що підлягає сплаті, вважається направленою на сплату процентів за користування Кредитом за наступний місяць. У разі повного повернення кредиту не пізніше дня закінчення строку дії кредитної лінії, проценти, нараховані за місяць, в якому закінчується зазначений строк, повинні бути сплачені не пізніше дня закінчення строку дії кредитної лінії. У разі прострочення повернення кредиту або його частини після закінчення строку дії кредитної лінії проценти, нараховані за місяць, в якому відбувається фактичне повне повернення кредиту, повинні бути сплачені не пізніше дня його повернення.

Положеннями п. 1.3 вказаного договору його сторонами було передбачено обов’язок відповідача зі сплати процентів за користування частиною кредиту, наданою у гривні - в розмірі 15,0 % річних, користування частиною кредиту, наданою у доларах США - в розмірі 13,0 % річних, користування частиною кредиту, наданою у євро - в розмірі 12,5% річних, користування частиною кредиту, наданою у швейцарських франках - в розмірі 11,0 % річних, за користування частиною кредиту, наданою у російських рублях - в розмірі 14,5 % річних, за користування частиною кредиту, наданою у японських ієнах - в розмірі 9,5 % річних.

Згідно ст. 193 ГК України в редакції Закону України від 16.01.2003р. N 436-IV, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але в порушення умов п.п. 1.4., 9.1 договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України ДП „Устьдунайводшлях” кредит у встановлений договором строк повернутий не був. Лише 24.01.2008 року відповідачем було перераховано Банку 37302,16 грн. в якості погашення кредитних коштів, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 2962697,84 грн., яка до теперішнього часу у добровільному порядку погашена ним не була. Крім того, відповідно до вимог п. 6.1, 6.2. договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 позивачем були нараховані до сплати відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 30355,51грн. за період з 01.06.2008р. до 25.06.2008р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 11.1. договору про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07 за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів та/або плати за управління кредитом ДП „Устьдунайводшлях” зобов’язувалося сплатити ЗАТ „Альфа-Банк” пеню у розмірі 0,2% (нуль цілих дві десятих) від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

З огляду на викладене, як вбачається з розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, за несвоєчасне виконання ДП „Устьдунайводшлях” зобов’язань з повернення кредиту позивачем додатково було нараховано до сплати відповідачеві 309122,79 грн. пені.

Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання Позичальником договірних зобов’язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами за договором про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/07, ЗАТ „Альфа-Банк” звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з ДП „Устьдунайводшлях” про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/ 07 від 23.08.2007р., у тому числі 2962697,84 грн. –заборгованості за кредитом, 30355, 51 грн. –заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредиту у сумі 309122,79 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем за змістом відзиву на позов та поясненнями, наданими його представником у судовому засіданні 30.07.2008р., суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/ 07 від 23.08.2007р., у тому числі 2962697,84 грн. –заборгованості за кредитом, 30355, 51 грн. –заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредиту у сумі 309122,79 грн. було визнано повністю.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

На думку суду, розмір загальної заборгованості ДП „Устьдунайводшлях” перед ЗАТ „Альфа-Банк” витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується меморіальними ордерами № 14888 від 23.08.2007р., № 9522 від 30.08.2007р., № 627985 від 31.08.2007р., № 6805 від 04.09.2007р., листом за ивх.№ 927-1 від 27.12.2007р., № 436-1 від 13.06.2008р., а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, доданим позивачем до позовної заяви. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем до господарського суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених ЗАТ „Альфа-Банк” позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ЗАТ „Альфа-Банк” 2962697,84 грн. –заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 288-МВ/ 07 від 23.08.2007р., 30355, 51 грн. – заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за прострочення повернення кредиту у сумі 309122,79 грн.

При цьому, стосовно, клопотання, заявленого представником відповідача під час розгляду даної справи про розстрочку виконання даного рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на неможливість виконання судового рішення у даній справі оскільки судно, для ремонту якого відповідачем було отримано кредит, знаходиться під арештом, а відтак відповідач позбавлений доходу від його використання.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 р. N 02-5/333 „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України” підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не було належним чином доведено суду наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, зокрема, скрутне фінансове становище або інші обставини, у суду відсутні правові підстави для надання розстрочки виконання даного рішення, у зв’язку з чим у задоволенні вказаного клопотання ДП „Устьдунайводшлях” слід відмовити.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625, 1048,1054 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з державного підприємства водних шляхів „УСТЬДУНАЙВОДШЛЯХ” /68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 36, , поточний рахунок 6001 в ЗАТ „Альфа-Банк”, МФО 300346/ на користь закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк” /01025, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6,, коррахунок №1 у Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області , МФО 321024/ заборгованість за кредитом в сумі 2 962 697грн. 84 коп. /два мільйони дев'ятсот шістдесят дві тисячі шістсот дев'яносто сім грн.. 84 коп./, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 30 355 грн. 51коп. / тридцять тисяч триста п'ятдесят п'ять грн. 51 коп./, заборгованість по пені за прострочення повернення кредиту у розмірі 309 122 грн. 79 коп. /триста дев'ять тисяч сто двадцять дві грн.. 79коп./; 25 500 грн. 00 коп. /двадцять п'ять тисяч п’ятсот грн.. 00 коп./ - витрат на сплату державного мита; 118грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн.. 00 коп./ - витрат на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 07.08.2008р.

Суддя Желєзна С.П.