ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.08 Справа № 22/102/08

Суддя Скиданова Ю.О.

За позовом Концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2а)

до Комунального підприємства “Теплові мережі Ленінського району” (69065,

м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 а)

про стягнення 437,17 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Давиденко Т.Є. довіреність № 1436/27 від 19.03.2008 р.

Вознюк А.Л., довіреність № 968/27-18 від 21.02.2008 р.

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Концерну “Міські теплові мережі” 437,17 грн. основного боргу за надані послуги за Договором № 676 від 01.10.04 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Ухвалою суду від 19.06.2008 р. порушено провадження у справі № 22/102/08, судове засідання призначено на 30.07.2008 р.

У судовому засіданні 30.07.2008 р. розгляд справи закінчено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив, але суму позовних вимог визнав повністю, підписавши акт звірки взаєморозрахунків з позивачем.

Згідно з п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

За клопотанням позивача судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526 ЦК України, ст. 193, 276 ГК України, умовами договору № 676 від 01.10.04 про постачання теплової енергії в гарячій воді та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві.

Позивач пояснив суду, що заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію, спожиту за лютий 2005 р. складає 437, 17 грн. і на час подання позовної заяви залишається непогашеною.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2004 року між Концерном „Міські теплові мережі" та Комунальним підприємством „Теплові мережі Ленінського району", був укладений договір №676 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до Розділу 1 Договору позивач зобов'язався забезпечити подачу теплової енергії, а відповідач прийняти та сплатити спожиту теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) в терміни, передбачені Договором.

На підставі п. 6.6. вищевказаного договору Споживач зобов'язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і суму передоплати.

Відповідач не своєчасно та не в повному обсязі виконує свої зобов'язання по оплаті отриманої теплової енергії. Так, станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 437,17 грн. Заборгованість за відпущену теплову енергію відповідно до зазначеного Договору виникла за лютий 2005р., що підтверджується актом надання послуг від 28.02.2005 р. та актом звірки взаємних розрахунків за теплову енергію від 01.02.2008 року.

Відповідачу направлялася претензія за вихідним номером №1-14/151/1 від 01.02.2008р., на яку надійшла відповідь про визнання суми боргу у розмірі 437, 17 грн. у повному обсязі.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 676 від 01.10.2004 року.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник), зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

Факт заборгованості відповідача в сумі 437, 17 грн. підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України; ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства “Теплові мережі Ленінського району”, (69065 м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 А, р/р 001, АКБ „Індустріалбанк", МФО 813849, ) на користь Концерну “Міські теплові мережі” (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849, ) 437 грн. 17 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.08.2008 р.

Суддя Ю.О. Скиданова