донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

12.08.2008
р.
справа №44/121

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Волкова
Р.В.

суддів

Запорощенка  М.Д. , Старовойтової  Г.Я.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

Фурсова
О.О. - довір. б/н від 01.07.2008р.,

від
відповідача:

ОСОБА_1
- паспорт НОМЕР_1від 10.04.1998р. ОСОБА_2 - довір. № 7180 від 31.03.2008р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Маріуполь Донецької області

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

07.07.2008
року

по
справі

№ 44/121
(Мєзєнцев Є.І.)

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "Ексклюзив Фудс", м. Маріуполь
Донецької області

до

суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Маріуполь Донецької
області

про

стягнення
заборгованості за виконання реконструкції та ремонту об'єкту оренди у
загальному розмірі 327 038,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 07.07.2008р. по справі № 44/121  задоволено позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю „Ексклюзив Фудс”, м. Маріуполь до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Маріуполь про стягнення
заборгованості за виконання реконструкції та ремонту об'єкту оренди у
загальному розмірі 327'038 грн.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач по справі звернувся
до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду. В обгрунтування
своїх вимог заявник апеляційної скарги посилається на порушення місцевим
господарським судом норм процесуального права: ст.ст. 4-2, 4-3, 43, 64, 87
Господарського процесуального кодексу України.
При цьому відповідач стверджує, що місцевим господарським  судом
прийнято рішення за відсутності
представника відповідача та не надано можливості останньому надати
відзив на позов.

Позивач
у відзиві на позов вимоги скаржника не визнав. Рішення суду першої інстанції
вважає законним та обгрунтованим, а вимоги викладені в апеляційній скарзі
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно
до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась
фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши доводи сторін, судова колегія встановила
наступне.

Згідно  укладеного договору оренди № 1/2007/7 від
02.04.2007р (далі -Договір), між суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_1 (далі -Орендодавець, відповідач) та товариством з обмеженою
відповідальністю „Ексклюзив фудс” (далі -Орендар, позивач),  Орендодавець зобов'язався передати у
тимчасове платне користування не житлове приміщення № 135, загальною площею
296,5 кв.м. (далі -Приміщення), що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, бульвар
Комсомольський, б.44, а Орендар прийняти Приміщення у строкове, без права
подальшого викупу платне користування.

Відповідно
до розділу 3 пункту 3.3.3. Договору, Орендар отримує права та обов'язки щодо
проведення капітального і поточного ремонту та реконструкції Приміщення, а всі
об'єкти створені в результаті реконструкції і розвитку приміщення, є власністю
Орендодавця. При цьому Орендодавець відшкодовує
Орендарю вартість погоджених витрат на ремонт та реконструкцію предмету
оренди.

Актом
звірки витрат на реконструкцію та ремонт Приміщення від 20.06.2007р., сторони
Договору погодили розмір проведених витрат на реконструкцію та ремонт у
загальному розмірі 138 885 доларів США, з яких 64 760 доларів США витрачено
Орендарем та підтверджено наданими суду товарними чеками та видатковими
накладними. При цьому, загальний розмір витрат погоджено сторонами у
еквіваленті до долара США,  розрахункової
одиниці визначення ціни у гривнях на час виконання зобов'язання. (64 760 USD Х
5,05=327 038 грн.).

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При
цьому матеріали справи не містять доказів щодо незгоди відповідача з належністю
здійснення позивачем власних прав за Договором щодо ремонту та реконструкції
Приміщення, а також доказів незгоди з розміром понесених Орендарем витрат.

Орендарем
пред'явлена претензія, в порядку ч.2 ст. 530 ЦК України, щодо грошової вимоги
на загальну суму витрат 327 038 грн., яка вручена Орендодавцеві, згідно
поштового повідомлення №38631758.

В
порядку частини 2 статті 530 ЦК України, право грошової вимоги Орендаря на
загальну суму витрат 327'038 грн. виникло 16.04.2008р. -на восьмий день після
пред'явлення відповідачу претензії, врученої Орендодавцеві згідно поштового
повідомлення № 38631758.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Наявність
заборгованості у відповідача підтверджена позивачем належними доказами.

Разом
з тим. Матеріали справи не містять доказів погашення боргу відповідачем.

За
таких обставин, місцевим господарським судом
обгрунтовано задоволено позов про стягнення з відповідача  327'038 грн.

Посилання
заявника скарги на те, що рішення прийнято судом за відсутності представника
відповідача  і що відповідач був
позбавлений можливості бути присутнім в судому засіданні та надати відзив на
позов спростовуються матеріалами справи. Як позивач так і відповідач
знаходяться в одному населеному пункті. Обидві сторони були належним чином
повідомлені про дату та час слухання справи.
Разом з тим, позивачем було забезпечено явку представника в судове
засідання, яке відбулося 07.07.08 р.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Причини неявки  суду не повідомив.

Відповідно до ст. 22
Господарського процесуального кодексу України надання відзиву на позов є правом
а не обов'язком відповідача.

За
таких обставин, відповідачем не доведено суду яким чином судом першої інстанції
порушено один із конституційних принципів правосуддя -принцип змагальності
сторін.

До
речі, відповідач своїм правом надати відзив на позов, як свідчать відмітки
канцелярії суду апеляційної інстанції, скористався лише через тиждень після
подачі апеляційної скарги.

Враховуючи
викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Маріуполь на рішення
господарського суду Донецької області від 07.07.2008р. по справі № 44/121  - залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 07.07.2008р. по справі № 44/121
- залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку
через апеляційний господарський суд.

Результати
розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий          Р.В.
Волков

Судді:          М.Д.
Запорощенко

Г.Я.
Старовойтова

Надруковано: 4 прим.

1- позивачу

1- відповідачу

1-у справу

1- ДАГС