ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
УХВАЛА

"08" серпня 2008 р.
№ 4/190

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Хилька Ю.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного підприємства
"Інкубаторно-птахівнича станція", 27200, Кіровоградська область, м.
Бобринець, вул. Орджонікідзе, 4,

до відповідача: відкритого
акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", 25006, м. Кіровоград,
проспект Комуністичний, 15,

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бобринецький
РЕМ відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", 27200,
Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Шевченка, 100,

про усунення перешкод в зайнятті
підприємницькою діяльністю

Представники сторін:

від позивача - Лінніков А.В.,
керівник;

від позивача - Сосенко О.Я.,
довіреність № 6 від 08.07.2008 року;

від відповідача - Гришков Є.В.,
довіреність № 2873/07 від 06.06.2008 року;

від 3-ої особи - Підгурський В.М.,
довіреність № 522/07 від 25.01.2008 року;

В судовому засіданні 08.08.2008
року оголошувалась перерва за клопотанням позивача до 16 год. 08.08.2008 року.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємством
"Інкубаторно-птахівнича станція" подано позов про визнання
незаконними акту № 002712 від 02.04.2008 року та акту № 002716 від 08.05.2008
року складеними представниками відкритого акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" та стягнення судових витрат в розмірі                1 328, 25 грн. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що працівниками відповідача за дорученням 3-ої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проведені дії на
підприємстві позивача, в результаті яких складено акти про порушення порядку
користування електричною енергією, а вказані в даних актах підстави не
відповідають фактичним правовідносинам між учасниками спору.

В своєму запереченні на позовні
вимоги, яке надійшло до господарського суду 18.06.2008 року за № 3053/07
відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення, а тому в задоволенні позову просить відмовити.
Підставою для відмови відповідач просить визнати судову практику, зокрема
ухвалу Верховного Суду України від 07.03.2007 року та Постанову Вищого
господарського суду України по справі №29/259-04-7146 від 07.02.2006 року. В
судовому засіданні 08.08.2008 року представник позивача в порядку ст. 22 ГПК
України заявив клопотання про зміну позовних вимог та просив визнати
неправомірним акт № 002712 від 02.04.2008 року, виключивши з позовних вимог
питання щодо визнання незаконним акту № 002716 від 08.05.2008 року, а в решті
позовні вимоги залишив без змін.

Проаналізувавши правовідносини між
учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до
переконання, що вказаний спір не підлягає до вирішення в господарських судах
України, а провадження у справі підлягає до припинення на підставі п. 1 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Такий висновок господарський суд
зробив на підставі наступного.

Правовідносини між учасниками спору
виникли на підставі договору № 30 від 19.06.2008 року про постачання
електричної енергії, предметом якого сторони в результаті вільного
волевиявлення визначили порядок продажі електричної енергії споживачу для
забезпечення потреб електроустановок споживача, величини якої визначені в п.
6,7 додатку до договору "графік зняття показів засобів обліку електричної
енергії", а споживач взяв зобов'язання оплачувати постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати платежі згідно з умовами
договору.

Умови господарського договору
визнано повноважними представниками сторін та на виконання умов договору
позивач отримував електричну енергію як різновид товару та проводив її оплату
без заперечень чи зауважень. Однак, під час проведення господарських операцій
працівниками відповідача було проведено перевірку та за результатами якої
складено оспорений позивачем акт перевірки № 002712 від 02.04.2008 року, та
позивач звернувся до суду з позовом про визнання вказаного акта неправомірним.

За змістом статті 15 ЦК України
(435-15) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України (435-15). Одним із таких
способів, як указано у пункті 10 частини 1 названої вище статті, є визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 ГК України
(436-15) серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК
України, (435-15) як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або
частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача.
Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних
підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими
органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону
чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників
правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржений акт Відкритого
акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" за своїми ознаками до
таких актів не відносяться, оскільки не носять характеру обов'язкових до
виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено
при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією.
Як вбачається із тексту самого акта, споживач попереджений про те, що обсяг
недоврахованої електроенергії буде розрахований у відповідності до Правил
користування електричною енергією та Методикою обчислення обсягу електричної
енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою
Правил користування електричною енергією, затвердженою НКРЕ України.

Оскаржений акт може бути
використаний в якості доказу у разі звернення з позовом до суду відповідачем і
підлягає оцінці судом у відповідності з вимогами статті 43 ГПК України.

За таких обставин, спори такої
категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

Саме таку правову позицію викладено
у Постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від
12.06.2007 року по справі № 3/576н.

Враховуючи суть прийнятого рішення
та приписи ст. 49 ГПК України судові витрати повністю покладаються на позивача,
але не стягуються, оскільки були ним сплачені при зверненні до суду та на
оплату витрат на правову допомогу. Однак, при цьому враховується, що позивачем
при зверненні до суду проведено оплату державного мита в розмірі, що перевищує
визначений законом на суму 125 грн. 25 коп., які підлягають до повернення
позивачу згідно до виданої йому довідки.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 1 частини 1 статті 80, ст. 86, ст. 87 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Видати позивачу приватному
підприємству "Інкубаторно-птахівнича станція", 27200, Кіровоградська
область, м. Бобринець, вул. Орджонікідзе, 4 довідку на отримання з державного
бюджету суми надмірно сплаченого державного мита в розмірі 125 грн. 25 коп.

Ухвалу про припинення провадження у
справі може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя
Ю. І. Хилько