ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008 р.

№ 8/120-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М., - головуючого,

Кузьменка М.В.,

Васищака І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Акціонерного банку "Київська Русь"

на постанову

та

на рішення

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року

господарського суду Київської області від 16.05.2008 року

у справі господарського суду

Київської області

за позовом

ТОВ "Швейна фабрика "Гаян"

до

Акціонерного банку "Київська Русь"

про

визнання договору іпотеки недійсним,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Руденко Г.В.,

- відповідача:

Нікітіна Т.С.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" звернулось до господарського суду з позовом до Акціонерного банку "Київська Русь" про визнання договору іпотеки від 21.08.2004 року недійсним.

В подальшому позивач подав заяву в якій уточнив, позовні вимоги та просив суд визнати недійсним кредитний договір №16443-20/4-1 від 15.08.2004 року, визнати недійсним договір іпотеки від 21.08.2004 року та припинити іпотеку, визнати недійсним договір застави від 21.08.2004 року та визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи нотаріуса №10796 від 09.11.2007 року і №9124 від 24.09.2007 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 16.05.2008 року позов було задоволено частково, визнано недійсним договір іпотеки від 21.08.2004 року укладений між приватним підприємством "Швейна фабрика "Гаян" та акціонерним банком "Київська Русь" та припинено іпотеку майна цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького 32, Київська область.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Визнано виконавчий напис №10796 виданий 09.11.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчий напис №9124 виданий 24.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет застави такими, що не підлягають виконанню.

Відповідач оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року рішення господарського суду Київської області від 16.05.2008 року було залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Акціонерний банк "Київська Русь" подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року та рішення господарського суду Київської області від 16.05.2008 року скасувати та залишити позовну заяву ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" без задоволення.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 21.08.2008 року о 11.40.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців

для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про:

для громадян України прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду

Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 21.08.2004 року між приватним підприємством "Швейна фабрика "Гаян", правонаступником якого є ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" (Іпотекодавець) та акціонерним банком "Київська Русь" (Іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, який забезпечував вимогу Іпотекодержателя (кредитора) до Іпотекодавця (позичальника) у сумі, що випливає з умов кредитного договору №16443-20/4-1 від 18 серпня 2004 року (основне зобов’язання).

Відповідно до п. 3 Договору, предметом іпотеки є цілісний майновий комплекс, розташований в Київській області, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького 32.

Згідно п. 7.1 Договору він вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами основного зобов’язання.

Пунктом 2.1 Кредитного договору №16443-20/4-1 від 18 серпня 2004 року (основне зобов’язання) встановлено строк дії кредитної лінії з 18 серпня 2004 року до 18 серпня 2006 року.

Пункт 3.4 Договору зазначає, що сторони оцінюють предмет іпотеки у суму 6000000 грн. Оцінка предмета іпотеки проведена за згодою сторін з урахуванням ринкових цін.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли до помилкового висновку про те, що зазначений Договір є безстроковим і що сторони не узгодили ціну іпотеки.

Крім того, матеріали справи містять як довідку видану Переяслав-Хмельницькою об’єднаною державною податковою інспекцією від 30.01.2008 №844/10/24-019 про те, що з 26.04.2004р. по 26.08.2004р. все майно ПП "Швейна фабрика "Гаян" знаходилось в податковій заставі, так і довідку №7633/10/24-052 видану Переяслав-Хмельницькою об’єднаною державною податковою інспекцією від 21.08.2004р. про те, що станом на 18.08.04р. все майно рухоме та нерухоме ПП "Швейна фабрика "Гаян" в податковій заставі не перебуває (а.с 95, 128 т.1).

Враховуючи наведене, суди не надали належної юридичної оцінки суперечливим довідкам Переяслав-Хмельницької об’єднаної державної податкової інспекції.

З огляду вищевикладеного, судова колегія також зазначає, що встановивши відсутність істотних умов в договорі іпотеки, згідно ст. 18 Закону України "Про іпотеку", суди самоусунулися від встановлення моменту порушення виконання зобов’язання, не дали належну правову оцінку додатковим угодам та не здійснили ідентифікацію предмета іпотеки.

Судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції прийшов до суперечливого висновку, з одного боку прийнявши до розгляду, ухвалою від 06.03.2008 року, уточнені та доповнені позовні вимоги ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" про визнання недійсними кредитного договору №16443-20/4-1 від 15.08.2004 року та договору застави від 21.08.2004 року, а з іншого, в рішенні від 16.05.2008 року зазначив, що вимоги про визнання недійсними кредитного договору №16443-20/4-1 від 15.08.2004 року та договору застави від 21.08.2004 року не можуть бути прийняті судом до розгляду, з огляду ст. 22 ГПК України.

На зазначену обставину суд апеляційної інстанції належної уваги не звернув і правової оцінки не дав.

Враховуючи вище зазначене, судова колегія вважає, що судові рішення попередніх судових інстанцій прийняті з порушенням вимог ст.43 ГПК України і підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду також слід встановити особу (осіб), які мають право вчиняти юридичні дії від імені ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" без довіреності, оскільки матеріали справи містять дані про трьох директорів ТОВ "Швейна фабрика "Гаян" Чередника М.П., Шевченко С.О. та Гладкого М.П., повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити як доводи позивача так і доводи відповідача й постановити законне рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2008 року та рішення господарського суду Київської області від 16.05.2008 року у справі № 8/120-08 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Головуючий, суддя                                М. Черкащенко

Судді М. Кузьменко

І. Васищак