ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.08 р.                     Справа № 31/248а

Нарадча кімната

місто Донецьк, вулиця Артема 157

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Ушенко Л.В. при секретарі судового засідання Лазебній Н.Ю.

розглянувши позовну заяву Приватного підприємства „Албір”, м. Донецьк

до Жовтневої МДПІ

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

В присутності представників сторін:

від позивача Касьянов М.М. довіреність

від відповідача Савицька В.В. довіреність

від відповідача Рєпіна К.В. довіреність

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Албір” м. Маріуполь звернулось до суду з позовом до Жовтневої МДПІ м. Маріуполя про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 16.08.06р. №/0, яким позивачу зменшена сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006р. у сумі 144775грн.

За даним позовом було відкрите адміністративне провадження у справі №31/249а відповідно до п.7 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України.

Ухвалою господарського суду від 31.08.06р. було відкрите адміністративне провадження у адміністративній справі №31/248а за позовом ПП „Албір” до Жовтневої МДПІ м. Маріуполя про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 16.08.06р. №/0, яким визначене податкове зобов’язання з ПДВ за травень 2006р. у сумі 127085грн. та штрафна санкція у сумі 63542,5грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.10.06р. дані справи були об’єднанні для спільного розгляду в одне провадження з присвоєнням об’єднаній справі 31/248а.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п.6.2. ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” при експорті послуг супутніх експорту товарів, ставка ПДВ складає “0” відсотків від бази оподаткування.

Крім того, при здійсненні ним транспортно – експедиційного обслуговування експортних вантажів вартість послуг є комісійною винагородою і у відповідності до ст. 274 Митного Кодексу України була включена у загальну митну вартість експортованих товарів, що підтверджує митна декларація і оподатковувалась “0” ставкою ПДВ у відповідності до ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість”. При цьому позивач вважає безпідставним висновком МДПІ, що до супутніх послуг може застосовуватись нульова ставка ПДВ тільки у експортера товарів, а не у того, хто їх безпосередньо надає.

Відповідач – Жовтнева МДПІ м. Маріуполя проти позову заперечує, вважає своє рішення правомірним і посилається на акт перевірки від 03.08.06р. №1207/23-711-1/31317706 та п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.10.06р. провадження у справі було зупинене до вирішення пов’язаної з даною справою адміністративної справи №29/221а та набрання чинності постанови у справі №31/206а.

24.09.08р. провадження у справі було поновлено в зв’язку з вирішенням справи №29/221а, постанова по якій набрала чинності та набранням чинності постанови у справі №31/206а.

Судовий розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та заперечення відповідача господарський суд встановив наступне.

В серпні 2006р. Жовтнева МДПІ м . Маріуполя здійснила перевірку у ПП “Албір” м. Маріуполь з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006р.

За результатами перевірки МДПІ складено акт №1207/23-711-1/31317706 від 03.08.06р. в якому податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем п.1.14, 6.2., 6.5, ст. 6, п.7.7.1 п.7.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” внаслідок чого ПП “Албір” завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006р. на суму 144775грн. та занижено податок на додану вартість у сумі 127085грн.

Зазначені порушення на думку МДПІ мали місце в результаті того, що підприємство неправомірно застосувало нульову ставку ПДВ відповідно до п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” по операціям з транспортно - експедиційного обслуговування вантажів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення – рішення від 16.08.06р. №/0, яким визначене податкове зобов’язання з ПДВ за травень 2006р. у сумі 127085грн. та застосована штрафна санкція у сумі 63542,5грн. та №/0, яким зменшена сума бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за травень 2006р. у сумі 144775грн.

Дані рішення позивач просить визнати недійсними.

Як свідчать матеріали справи, позивач на підставі укладених з нерезидентами договорів на транспортно-експедиційне обслуговування від 08.07.02р. №20-07/02, від 04.11.03р. №22-11/03, від 01.07.05р. №01-07, від 06.04.04р. №07-04/04, від 03.02.06р. №1/02-06 були надані нерезидентам: фірмі “Metcoal S.A.” (Женева, Швейцарія), “Ferrochem” (Швейцарія), “Veraco LLC” (США), “Unifert International SAL” (Ліван), “Chemfert ltd” (Англія) послуги з транспортно – експедиційного обслуговування вантажів.

З метою виконання своїх зобов’язань по договорам з нерезидентами, позивач уклав договори на проведення робіт з навантаження, перевантаження вантажів з резидентами України – ДП “Маріупольський морський торговий порт” та з ТОВ “Судоремонтний завод м. Маріуполь”

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або Інших вантажів.

Транспортно-експедиторська послуга є за своїм змістом роботою, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Учасниками транспортно-експедиторської діяльності є клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Приватним підприємством від свого імені, але за дорученням і за рахунок контрагентів-нерезидентів було укладено з підприємствами-резидентами України договори про надання послуг з навантаження та перевантаження товарів, що згідно до ст.1011 Цивільного кодексу України є комісійною діяльністю.

Відповідно до п.1.14 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” супутні послуги - це послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються.

Митна вартість товарів, що вивозяться (експортуються) з України на підставі договору купІвлі-продажу або міни, відповідно до ст. 274 Митного кодексу України, визначається на основі ціни, яку було фактично сплачено або яка підлягає сплаті за ці товари на момент перетинання митного кордону України.

До митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються), також включаються фактичні витрати, якщо вони не були раніше до неї включені:

а) на навантаження, вивантаження, перевантаження, транспортування та страхування до пункту перетинання митного кордону України;

б) комісійні та брокерські винагороди;

в) ліцензійні та інші платежі за використання об’єктів права інтелектуальної власності, які покупець повинен прямо чи побічно здійснити як умову продажу (експорту) товарів, які оцінюються.

З огляду на вищезазначені норми послуги з навантаження та перевантаження товарів є послугами, супутніми експорту.

Згідно п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить “0” відсотків до бази оподаткування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав послуги, супутні експорту товарів і на законних підставах застосовував нульову ставку оподаткування.

Враховуючи зазначене господарський суд вважає, що відповідач неправомірно зменшив суму бюджетного відшкодування ПДВ, визначеного в декларації за травень 2006р. у сумі 144775грн. та донарахувань ПДВ у сумі в сумі 127085грн. та штрафної санкції у сумі 63542,5грн.

При цьому суд також враховує постанову господарського суду від 11.06.08р., прийняту у справі №29/221а за позовом ПП “Албір” до Жовтневої МДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 22.06.06р. №/0, предметом якого було донарахування ПДВ у сумі 192754грн. та штрафної санкції у сумі 192754грн., із яких за квітень 2006р. у сумі 33812грн., що безпосередньо пов’язане з правильністю визначення суми бюджетного відшкодування за травень.

Даною постановою господарським судом визнане недійсним податкове повідомлення – рішення від 22.06.06р. №/0 і встановлено, що послуги з навантаження і перевантаження вантажу є послугами супутніми експорту.

При цьому при розгляді справи №29/221а досліджувались ті ж обставини, що є предметом дослідження у справі №31/248а.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

З огляду на викладені вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись п.6.2 ст.6, п.1.14 ст.1, п.7.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст.1, 17, 86, 94, 153, 154, 158-163, 185-186, 254 та п.6,7 „Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства „Албір” м. Маріуполь до Жовтневої МДПІ м. Маріуполя про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 16.08.06р. №/0, яким позивачу зменшена сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006р. у сумі 144775грн.та про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 16.08.06р. №/0, яким визначене податкове зобов’язання з ПДВ за травень 2006р. у сумі 127085грн. та штрафна санкція у сумі 63542,5грн. - задовольнити.

Визнати недійсними податкове повідомлення – рішення Жовтневої МДПІ від 16.08.06р. №/0 про визначення ПДВ за травень 2006р. у сумі 127085грн. та штрафної санкції у сумі 63542,5грн. від 16.08.06р. №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 144775грн за травень 2006р.

Присудити з коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Албір” (вул. Красномаякська, 17а, м. Маріуполь, Донецька область, 87517, ) судовий збір у сумі 3 грн. 40 коп.

Вступну та резолютивну частини постанови залучити до справи.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду шляхом подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ушенко Л.В.

Повний текст постанови виготовлений 06.10.08р.