Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2008 р.
Справа № 14/49-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , суддя , суддя

при секретарі Криворученко О.І.

за участю
представників:

позивача - не
прибув

відповідача
-  ОСОБА_2. - приватного підприємця.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу відповідача (вх. № 1125 С/1-14) на рішення господарського суду
Сумської області від 14.04.08 у справі № 14/49-08

за позовом суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми

до суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м. Суми

про стягнення
16300,00 грн.

встановила:

Суб"єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_2подав
позов до господарського суду Сумської області про стягнення з
суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 6940,00 грн.
орендної плати по укладеному між сторонами договору оренди нежитлового
приміщення від 15.12.2006 р. станом на
14.12.2007 р., 9360, 00 грн. неустойки у
розмірі подвійної орендної плати за прострочення  зобов"язання  по поверненню орендованого за цим
договором  приміщення  після закінчення строку його дії за період з
15.12.2007 р. по 24.02.2008 р. та про зобов"язання відповідача звільнити
приміщення, яке є об"єктом  цього
договору площею  119 кв.м., що розташоване  на першому поверсі буд. 48. по вул. Кірова у
м. Суми.

14.04.2008 р. позивач подав заяву про
часткову відмову від позовних вимог, в
якій зазначив, що він відмовляється
від позовних вимог про зобов"язання відповідача звільнити спірне  приміщення, у зв"язку з його  звільненням останнім.

Рішенням господарського суду  Сумської області від  14.04.2008 р. у  справі №
14/49-08 (суддя  Миропольський
С.О.) позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача
стягнуто  6940,00 грн. заборгованості,
9360,00 грн. неустойки, 163,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В
частині  позовних вимог про
зобов"язання  відповідача звільнити
приміщення місцевий господарський  суд в
мотивувальній  частині зазначив, що  провадження
у справі  в  цій
частині підлягає припиненню на підставі п. 4 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, у зв"язку з відмовою позивача від цих
позовних вимог, але  в  резолютивній
частині рішення  про це не
зазначив.

Відповідач із зазначеним рішенням  місцевого господарського суду не погодився в
частині задоволених позовних вимог, подав до Харківського апеляційного    господарського суду  апеляційну скаргу, в  якій, посилаючись на порушення місцевим

господарським
судом норм матеріального та процесуального права  та неповне

- 2 -

з"ясування
обставин, що мають значення для справи просить рішення скасувати та прийняти
нове  рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги
відповідач  вказує на те, що місцевий
господарський суд,  стягуючи з нього  9360 грн. пені на підставі  ч. 2
статті 785 Цивільного кодексу України за прострочення виконання
обов"язку по поверненню приміщення
після  закінчення 14.12.2007 р.
строку  дії договору оренди від
15.12.2006 р. не прийняв  до уваги
наданий  письмовий  доказ-договір оренди цього ж самого  нежитлового приміщення  від 15.12.2007 р., який  підтверджує те, що спірне приміщення  після
закінчення  строку дії договору
оренди від 15.12.2006 р. було знов передано йому в  оренду позивачем, у зв"язку з чим він не
повинен був його повертати останньому по акту приймання-передачі. Також
відповідач  вказує на те, що місцевий
господарський суд не прийняв до уваги доводів
відповідача, викладених у  відзиві
на позовну заяву про відсутність у нього
заборгованості  з орендної плати
та не зобов"язав сторони,  як  це
передбачено статтею 65 Господарського процесуального кодексу України
провести звірку розрахунків з орендної плати.

Відповідач в  судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримує.

Позивач у відзиві проти апеляційної скарги
заперечує, просить залишити її без задоволення, а  оскаржуване рішення - без змін.

Позивач  в судове засідання не прибув, хоча належним
чином  повідомлений про дату, час та
місце його проведення, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами
відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення  відповідача та перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню частково, виходячи з
наступного.

15 грудня 2006 р. між приватним підприємцем
ОСОБА_1, орендодавцем (позивачем у даній справі) та приватним підприємцем  ОСОБА_2 , орендарем (відповідачем у даній
справі) було укладено договір  оренди
нежитлового приміщення.

Об"єктом цього  договору оренди  є нежитлове приміщення загальною площею 119
кв.м., що знаходиться на першому
поверсі  житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1., яке було передано відповідачу  15.12.2005 р. по акту приймання -передачі на
підставі  попереднього договору оренди
цього ж приміщення від 15.12.2005 р.

Строк дії договору сторонами встановлено
12 місяців, тобто до 14.12.2007 р.

Згідно з п. 2.2. цього договору  розмір щомісячної  орендної плати складає 3570 грн., яка згідно
з п. 2. 4 договору сплачується  до 15
числа кожного місяця.

Однак відповідач договірні  зобов"язання  щодо сплати орендної плати належним чином не
виконував.

У
зв"язку з неналежним виконанням
відповідачем свого обов"язку
по сплаті  орендної плати позивач
направляв останньому  попередження від
28.09.2007 р.   про те, що  в разі не погашення в  2-х місячний термін 2-х місячної
заборгованості по орендній платі в  сумі
7140 грн.  договір буде розірваний з
ініціативи орендодавця та від 30.11.2007 р. про необхідність  сплати 3-х місячної    заборгованості по орендній  платі в
сумі  9400 грн. або  звільнити приміщення  з відшкодуванням збитків .

Станом на 14.12.2007 р. розмір
заборгованості відповідача  по   орендній платі становить  6940,00 грн.

Згідно зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання  має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу.Одностороння відмова від зобов"язання
не допускається.

Відповідач
посилається на те, що  в нього
відсутня заборгованість по сплаті

- 3 -

орендної плати,
оскільки орендна плата  була ним сплачена
до подання  позову.

Апеляційний господарський суд  ухвалою від
15.05.2008 р. зобов"язав відповідача надати докази сплати
заборгованості з орендної плати (платіжні документи).

Відповідач
на підтвердження  сплати
заборгованості з орендної плати надав
апеляційному господарському суду ксерокопію аркушу паперу  із заголовком
"оренда видача", в
якому проставлені дати, цифри та підписи.

Зазначений аркуш паперу  не може
бути належним доказом  сплати
відповідачем орендної плати, оскільки, по-перше
ч. 2  статті 34 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть  підтверджуватись іншими засобами доказування,
а наданий відповідачем аркуш паперу згідно з чинним законодавством   не є
касовим документом, який
підтверджує сплату орендної плати.

По-друге, ч. 1 статті  36 Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що письмовими доказами є документи і  матеріали, які  містять дані про обставини, що мають значення
для справи, тоді як наданий  відповідачем
аркуш паперу  не містить  відомостей про номер договору за  яким проводяться  розрахунки, про  призначення платежу, період оплати, прізвищ
платника та одержувача з їх підписами та печатками та про те, що написані дати
та   цифри  стосуються саме розрахунків  по орендній платі та в  якому році вони здійснені. Тому цей  аркуш паперу не може бути письмовим доказом
сплати орендної плати відповідачем.

Зважаючи на наведене,  місцевий господарський  суд дійшов
правильного висновку  про
задоволення  позовних вимог про
стягнення  з відповідача  6940 грн. заборгованості  по сплаті
орендної плати, у зв"язку з чим рішення  в цій частині слід залишити без змін.

Крім того позивач просить стягнути з
відповідача  9360 грн. неустойки в
розмірі подвійної орендної плати за невиконання
обов"язку по поверненню речі на підставі  ч. 2
статті 785 Господарського процесуального кодексу України. В
обгрунтування  цієї вимоги позивач  посилається на те, що  після закінчення 14.12.2007 р. строку дії
договору оренди нежитлового приміщення
від 15.12.2006 р. відповідач  не
звільнив орендоване за  цим договором  приміщення.

Укладений сторонами  договір оренди нежитлового приміщення від
15.12.2006 р. припинився  14.12.2007 р. у  зв"язку із закінченням строку його дії.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
вказує на те, що після  закінчення  строку дії договору  оренди нежитлового приміщення  від 15.12.2006 р.  сторонами
15.12.2007 р. було укладено новий договір оренди на те саме приміщення.На  підтвердження цього відповідач надав суду
першої інстанції оригінал договору оренди
нежитлового приміщення  від  15.12.2007 р. (а.с. 22), згідно з умовами
якого  позивач  передав відповідачу  в тимчасове
платне володіння  і користування
строком  до 14.12.2008 р. те ж саме  приміщення, що і  по
попередньому   договору оренди
нежитлового приміщення від 15.12.2006 р.

Як
зазначає  сам позивач у  відзиві на апеляційну скаргу,   у зв"язку  з укладенням
у 2006 р. нового договору оренди на те ж саме  приміщення необхідність його повернення після
закінчення попереднього договору оренди
2005 р. по акту приймання - передачі була  відсутня, тому  акт його
приймання-передачі  сторонами не
складався.

Зважаючи на наведене, відповідач після закінчення  строку дії договору оренди від 15.12.2006 р.
користувався  приміщенням на законній
підставі - на підставі договору  оренди
від 15.12.2007 р., тому  у нього не було
обов"язку  повертати це приміщення
позивачу , у  зв"язку з чим  підстави для
стягнення з нього  неустойки на
підставі  ч. 2  статті 785 Цивільного кодексу України
відсутні.

Місцевий
господарський  суд не прийняв до
уваги зазначені  обставини та не

- 4 -

надав належної
оцінки  договору оренди нежитлового
приміщення  від 15.12.2007 р., у  зв"язку з чим дійшов  неправильного висновку про задоволення  позовних вимог про стягнення з відповідача
9360 грн. неустойки за  період з
15.12.2007 р.по 24.01.2008 р., посилаючись
на те, що відповідач  не надав,
як  це передбачено статтею 33
Господарського процесуального кодексу України
належних доказів в
обгрунтування  своєї позиції. До
тогож місцевий господарський суд в
обгрунтування стягнення  з
відповідача  неустойки, окрім статті  785 Цивільного кодексу України  безпідставно послався ще й  на ст 224 Господарського кодексу України,
якою регулюється  відшкодування збитків.

Отже рішення місцевого господарського
суду  в зазначеній  частині є необгрунтованим та прийнятим при
неповному з"ясуванням обставин, що мають значення для справи та при
неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв"язку з чим  його слід скасувати в зазначеній  частині
та прийняти в  цій частині нове
рішення, яким у задоволенні позову про стягнення 9360 грн. неустойки відмовити.

Стосовно позовних вимог про
зобов"язання  відповідача звільнити
орендоване приміщення місцевий господарський суд вірно зазначив у  мотивувальній
частині рішення  про те, що
провадження  в цій частині  підлягає припиненню на підставі п. 4  статті 80 Господарського процесуального
кодексу України, у  зв"язку з
відмовою  позивача від цих вимог, однак
в  порушення  статті 84 Господарського процесуального
кодексу України не зазначив про це в резолютивній частині рішення. Тому
резолютивну частину оскаржуваного
рішення  слід доповнити,
зазначивши в ній  про припинення  провадження
у справі в частині позовних вимог
про виселення  відповідача з
нежитлового приміщення на першому
поверсіАДРЕСА_1

Виходячи з наведеного, керуючись статтями
33, 43, 80, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів

постановила:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Сумської області від 14.04.2008 р. у  справі №  14/49-08 скасувати в  частині стягнення з відповідача на
користь  позивача 9360 грн. неустойки.

Прийняти  в цій частині нове рішення, яким в  позові
відмовити.

В частині
позовних вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення площею  119 кв.м., що розташоване  на першому поверсі АДРЕСА_1 провадження  у справі припинити.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Доручити
господарському суду  Сумської області
вилати відповідний  наказ.

Постанову
складено в  повному обсязі 08.08.2008 р.

Постанова може
бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з
дня  її прийняття.

Головуючий суддя                           (підпис)

Суддя                          (підпис)

Суддя                          (підпис)