ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2008

Справа №2-7/7177-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (м. Сімферополь, вул. Училищна, 42а, ідентифікаційний код 03348117) в особі структурного підрозділу – Феодосійського управління з експлуатації газового господарства (98100, м. Феодосія, вул. Федько, 16)

До відповідача Феодосійського казенного оптичного заводу в особі структурного підрозділу – житлово-комунального відділу «Опта» (98100, м. Феодосія, вул. Московська, 12, ідентифікаційний код 25135014)

Про стягнення 5 762,31 грн.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – Зонтов А. І., предст., дов. №2220 від 05.06.2008 р.

Від відповідача - не з’явився.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» звернулося в особі структурного підрозділу – Феодосійського управління з експлуатації газового господарства до Господарського суду АР Крим з позовом до Феодосійського казенного оптичного заводу в особі структурного підрозділу – житлово-комунального відділу «Опта» про стягнення 5 762,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов’язків по повній та своєчасній оплаті вартості поставленого за договором №12-73-ПГ від 20.11.2007 р. природного газу, через що заборгованість Феодосійського казенного оптичного заводу в особі структурного підрозділу – житлово-комунального відділу «Опта» перед Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» в особі структурного підрозділу – Феодосійського управління з експлуатації газового господарства складає 5 762,31 грн., яка до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена.

Відповідач у судове засідання двічі не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

20.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» в структурного підрозділу – Феодосійського управління з експлуатації газового господарства (Постачальник) та житлово-комунальним відділом «Опта» (Споживач) був укладений договір поставки природного газу №12-73-ПГ, пунктом 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов’язується в 2007-2008 роках поставити, а Споживач зобов’язується прийняти та оплатити в строки та в порядку, визначені цим договором, природний газ в обсязі 64,5 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 5.2 Договору про місячний обсяг поставленого газу в строк до 2-го числа місяця, наступного за звітним, складається акт приймання-передачі газу, підписаний представником Постачальника та представником Споживача, скріплений їхніми печатями, який є підставою для остаточних розрахунків сторін.

Згідно з пунктом 6.5 Договору Споживач в строк до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки, здійснює попередню оплату обсягів газу в розмірі 100% вартості обсягу газу, вказаного в заявці, наданій згідно п. 1.3 цього Договору.

Якщо сума здійсненої Споживачем попередньої оплати менше, ніж вартість вказаного в акті газу, Постачальник виставляє Споживачу відповідний рахунок. Остаточний розрахунок за спожитий газ Споживач здійснює протягом 5 банківських днів після отримання рахунку (п. 6.10 Договору).

В пункті 6.12 Договору сторони передбачили, що звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу до 20 числа місяця, наступного за звітним. Вказана звірка оформлюється актом звірки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору позивачем в період грудень 2007 року – лютий 2008 року був поставлений відповідачеві природний газ в обсязі 28 890 куб. м. на загальну суму 35 612,15 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами та скріпленими печатями підприємств (а. с. 12-14).

На оплату вартості газу відповідачу виставлялися відповідні рахунки, які в повному обсязі оплачені не були, через що заборгованість Феодосійського казенного оптичного заводу в особі структурного підрозділу – житлово-комунального відділу «Опта» перед Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» в особі структурного підрозділу – Феодосійського управління з експлуатації газового господарства складає 5 762,31 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки взаємних розрахунків від 14.05.2008 р. та від 01.07.2008 р., підписаними обома сторонами та скріпленими печатями підприємств.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач не представив суду доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 5 762,31 грн., у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов договору №12-73-ПГ від 20.11.2007 р. в частини повної та своєчасної оплати вартості поставленого газу, через що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд покладає на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Феодосійського казенного оптичного заводу в особі структурного підрозділу – житлово-комунального відділу «Опта» (98100, м. Феодосія, вул. Московська, 12, ідентифікаційний код 25135014) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (м. Сімферополь, вул. Училищна, 42а, ідентифікаційний код 03348117) суму заборгованості у розмірі 5 762,31 грн., 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.