КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2008                                                                                           № 45/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Тищенко А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Стецина І.В. – юр.

від відповідача - Алексєєнко С.В. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполісстрой"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.08.2008

у справі № 45/177 (Балац С.В.)

за позовом                               Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполісстрой"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 3372970,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.08.2008р. у справі №45/177 позов задоволено повністю. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1840620 грн. основного боргу, 1143940 грн. збитків від інфляції, 388410 грн. пені, 25500 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

На підставі рішення Київської міської ради „Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” від 27.02.2003 № 271/431 між сторонами у справі 04.02.2006 року був укладений договір №91 ( Договір). Предметом Договору відповідно до п. 1.1. є сплата відповідачем пайової участі (внесків) на створення інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із будівництвом житлово-офісного комплексу з вбудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом у кварталі, обмеженому вулицями Кузьминською та Степана Руданського у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до п. 1.2, 2.1.2. Договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунком, становить 2 740 620,00 грн., який відповідач зобов'язаний перерахувати в термін з лютого по грудень 2006 року включно, рівними частками, щомісячно, але не пізніше 28 числа.

Відповідач сплатив пайовий внесок лише частково в сумі 900 000,00 грн.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 1 840 620,00 грн.

Заперечуючи проти рішення суду відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.1.6.1. Рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 „Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва” пайовий внесок інвестора (забудовника) сплачується у формі грошового внеску або створення необхідної інфраструктури власними силами інвестора (забудовника); рішення про сплату пайового внеску інвестора (забудовника) приймається на етапі оформлення інвестору (забудовнику) документів на землекористування та оформлення дозвільних документів на будівництво (реконструкцію) відповідно Київською міською радою та Київською міською державною адміністрацією.

При оформленні дозвільної документації на будівництво, КМДА були затверджені Технічні умови №12008 на водопостачання об'єкта та ТУ №37494 на приєднання об'єкта до електричних мереж.

З приводу цього відповідач зазначає, що згідно цих ТУ та проектної документації, затвердженої відповідними управліннями та підрозділами КМДА, передбачено створення мереж водопроводу та каналізації та електричних мереж, використання яких передбачається не виключно для функціонування об'єкту будівництва, а й для нужд міста, тобто (на думку відповідача) є пайовим внеском відповідача у формі створення необхідної інфраструктури власними силами. Витрати відповідача по створенню вказаної інфраструктури складають 17 488 267,29 грн.. Отже, відповідач вважає, що він виконав свої зобов'язання щодо сплати пайового внеску у сумі, що набагато перевищує заявлені вимоги.

Проте такі заперечення відповідача колегія не приймає до уваги, оскільки предметом позовних вимог та підставою виникнення зобов’язання відповідача щодо сплати пайового внеску у сумі 2 740 620,00 грн. є договір №91 від 04.02.2006 року, підписаний між позивачем та відповідачем, та є обов’язковим для сторін договору.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону та договору (статті 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Таким чином понесені відповідачем витрати по створенню власними силами інфраструктури згідно ТУ та проектної документації, затверджених КМДА, не є виконанням з боку відповідача своїх обов’язків за договором №91 від 04.02.2006 року.

Факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 1 840 620 грн. належним чином доведений, документально обґрунтований і відповідачем не спростований, тому колегія вважає рішення суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 1840620,00 грн. є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи.

Позивач також вимагає оплати пені в сумі 388 410,00 грн.

Відповідно до п. 3.1., 3.1.1. Договору у разі прострочення строків сплати пайових внесків Забудовник (відповідач) сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку сплати, визначеного п. 2.1.2 Договору.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання Договору, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 388 410,00 грн. за розрахунком позивача колегія вважає обґрунтованими, а рішення суду про їх задоволення таким, що відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Заперечуючи проти рішення суду в частині стягнення пені, відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, який на думку відповідача закінчився 29.12.2007р., оскільки відповідно до ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено позовну давність в один рік, а право на позов у позивача виникло 29.12.2006р.

Проте, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заяву про застосування судом позовної давності до вказаних вимог відповідачем було подано лише до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою.

Відповідач зазначає, що він не зміг реалізувати своє право щодо заявлення про застосування позовної давності в суді першої інстанції через неможливість прийняти участь у судовому засіданні суду 04.08.2008р.

Проте, як свідчать матеріали справи та про що зазначає сам відповідач в апеляційній скарзі, про розгляд справи 04.08.2008р. відповідач дізнався 10.07.2008р. після отримання ухвали Господарського суду м. Києва від 25.06.2008р. Таким чином колегія вважає, що відповідач мав достатній проміжок часу та не був позбавлений можливості надіслати до господарського суду відповідну заяву.

Посилання відповідача на неотримання копії позовної заяви, що в свою чергу також було перешкодою для подачі заяви про застосування позовної давності, колегія також не приймає до уваги, оскільки відповідач не був позбавлений можливості для ознайомлення з матеріалами справи №45/177, які містять зокрема оригінал позовних матеріалів з додатками.

Щодо вимог позивача про стягнення збитків від інфляції в сумі 1143940,00 грн., то відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на невиконання позивачем умов п.2.2.1. Договору №91 від 04.02.2006р., відповідно до якого за три дні до сплати коштів (тобто 25 числа кожного місяця 2006 року) позивач зобов'язаний надати відповідачеві розрахунок пайового внеску, скоригований на індекс інфляції. Таким чином відповідач вважає, що оскільки позивач не вчинив дії, що встановлені договором, має місце прострочення кредитора (ст.613 ЦК України).

Відповідно до ст.613 ЦК України простроченням кредитора є відмова кредитора прийняти належне виконання, запропоноване боржником.

Нарахування індексу інфляції на існуючу суму боргу відбувається лише на підставі ст.625 ЦК України та не потребує від кредитора або боржника вчинення будь-яких додаткових дій.

Що стосується прострочення кредитора, то воно можливе лише на етапі виконання зобов’язання, а тому за умови існування заборгованості боржника внаслідок неналежного виконання ним грошового зобов’язання, застосування положень ст.613 ЦК України є безпідставним.

Таким чином, з урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 143 940 грн. збитків від інфляції за період з лютого 2006 по березень 2008 є обґрунтованими, а рішення суду про їх задоволення підлягаю залишенню без змін.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення господарського суду м. Києва від 04.08.2008р. є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам справи, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.08.2008р. у справі №45/177 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Мегаполісстрой” – без задоволення.

2. Матеріали справи №45/177 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко А.І.

25.11.08 (відправлено)