ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.08 Справа № 18/154/08-22/171/08-18/220/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 61)

до комунального підприємства “ЖКГ-2” (72300, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.Урицького, 2-А)

про стягнення 14 297,10 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Ляміна Н.О. (довіреність № 01 від 02.01.2008 року) паспорт серії СВ № 809035, виданий Мелітопольським МВУМВС України в Запорізькій області від 04.01.2003р.

від відповідача: не прибув.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 17.07.2008 року звернувся позивач - Мелітопольське орендне підприємство теплових мереж з позовною заявою до відповідача - комунального підприємства “ЖКГ-2” про стягнення 14 297,10 грн., а саме: 12 622,74 грн. основного боргу, 568,92 грн. пені, 1105,44 грн. - індексу інфляцій, на підставі Договору № 548.01 на постачання теплової енергії від 20.01.2005 р. та ст.ст. 11, 509, 525, 526, 527, 610 ЦК України, а також п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ 21.07.2005 р. № 630.

Ухвалою суду від 21.07.2008 року порушено провадження у справі № 18/154/08, судове засідання призначено на 12.08.2008 року. У судовому засіданні 12.08.2008 року представник позивача підтримав позовні вимоги, відповідач у судове засідання не прибув, витребуваних судом документів не надав. Ухвалою суду від 12.08.2008 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 03.09.2008 р. 01.09.2008 р. справа передана на розгляд судді Скидановій Ю.О. Ухвалою суду від 01.09.2008 р. розгляд справи призначено на 25.09.2008 р. На підставі розпорядження № 1525 від 25.09.2008 р. справа передана на розгляд судді Носівець В.В., ухвалою суду від 25.09.2008 р. судове засідання призначено на 10.11.2008 р.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та поясненні, наданому 04.09.2008 р.

У судові засідання представник відповідача не прибув, про причини неявки суд не попередив, витребуваних судом документів не надав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Заяви про сплив строку позовної давності від відповідача не надходило.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвали суду, які направлялися на адресу відповідача, зазначеної у позові, до суду не поверталися. Таким чином, відповідач був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, та без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2005 року між Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж (надалі –позивач) та комунальним підприємством “ЖКГ-2” (надалі –відповідач) був укладений договір № 548.01 на постачання теплової енергії (далі –договір).

Позивач зобов’язався здійснювати безперебійне постачання теплової енергії відповідачу (п. 2.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2.1. умов договору, відповідач зобов’язався проводити сплату за теплову енергію у вигляді грошових коштів шляхом перерахування на рахунок позивача 100% вартості теплової енергії, що запланована для поставки у відповідному місяці. Відповідач проводить оплату за спожиту теплову енергію згідно з цим договором та діючим законодавством (п. 3.2. договору).

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ 21.07.2005 р. № 630, визначено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Позивач на виконання умов договору виставив відповідачу рахунки - акти виконаних робіт за період часу з жовтня 2007 р. по квітень 2008 р., відповідачем вони були отримані та частково оплачені. Заборгованість відповідача перед позивачем за період з жовтня 2007 року по квітень 2008 року, на час розгляду справи в суді, складала 12 622,74 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 11.07.2008 р.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов’язання за договором, у повному обсязі. Відповідач же безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе зобов’язань за договором.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу обґрунтована, але підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, що після звернення позивача до суду, відповідач сплатив 9000,00 грн. боргу, що підтверджується платіжними дорученнями № 3901 від 11.09.2008 р. на суму 4000,00 грн. та за № 3840 від 02.09.2008 р. на суму 5000,00 грн.

Згідно з п. 11 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Вивчивши матеріали справи, надані документальні докази, суд дійшов висновку, що провадження у справі, в частині стягнення 9000,00 грн., підлягає припиненню, на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України, в зв’язку з відсутністю предмету спору.

В частині стягнення з відповідача 3622,74 грн. основного боргу, вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 568,92 грн. пені за період з часу з 01.03.2008 р. по 10.07.2008 р., та 1105,44 грн. індексу інфляції за період часу з листопада 2007 р. по червень 2008 р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога про стягнення 1105,44 грн. втрат від інфляції, підлягає задоволенню, у зв’язку із обґрунтованістю її нарахування.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, …, сплата пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно п. 3.3. договору, сторони обумовили, що у разі виникнення заборгованості, починаючи з 1 числа наступного місяця за розрахунковим періодом, відповідачу нараховується пеня у розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 568,92 грн. пені, підлягає задоволенню частково за наступних підстав: позивач при нарахуванні суми пені невірно вказав кількість днів у році, а саме вказав не 366 днів (2008 рік високосний), а 360. Таким чином, в частині стягнення 43,06 грн. пені, суд відмовляє позивачу, в зв’язку з необґрунтованістю її нарахування. Задоволенню підлягає вимога про стягнення 543,86грн. пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, п. 11 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства “ЖКГ-2” (72300, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Урицького, 2-А, р/р 0001 в “Індустріалбанк”, ) на користь Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 61, р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, ) 3622 (три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 74 коп. основного боргу, 543 (п’ятсот сорок три) грн. 86 коп. пені, 1105 (одну тисячу сто п’ять) грн. 44 коп. втрат від інфляції, 142 (сто сорок дві) грн. 72 коп. державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 79 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.           Провадження у справі, в частині стягнення 9 000,00 грн. основного боргу,

припинити, на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України.

4.          В частині стягнення 43 (сорок три) грн. 06 коп. пені –відмовити.

Суддя                                         В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 14.11.2008 р.