ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"02" вересня 2008 р.
Справа №     А18/338-08

м. Київ, вул.
Комінтерну, 16

(зал судових
засідань №  205)

Господарський суд Київської області
у складі судді А.Ю. Кошика при секретарі
розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

до  Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації України у Київській області

про      визнання недійсним рішення

За участю представників:

Позивач -  ОСОБА_1

Відповідач -  Кривошея О.Г.

Суть спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява  Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України у Київській області (далі - відповідач) про визнання недійсним  податкового рішення про  застосування фінансових санкцій
№6/0076 від 07.04.2008 року.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на необґрунтоване визначення порушень Закону України
«Про  державне регулювання  виробництва і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та  тютюнових
виробів», оскільки   встановлені в Акті
перевірки факти та порушення не відповідають дійсності, зокрема, у позивача
була наявна ліцензія на право торгівлі алкогольними виробами, крім того,  перевірка проводилась  коли  в
барі позивача був санітарний день, тобто реалізація  продукції не проводилась.

Відповідач   проти позову заперечив, посилаючись на  правомірність перевірки, яка є оперативною і
стосується виявлення порушень у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг. Щодо встановлених порушень, відповідач
зазначив, що під час перевірки було виявлено факт  реалізації
алкогольної продукції  без
наявності відповідної ліцензії та видачі розрахункового документу.

Провадження у справі було відкрите
відповідно до ухвали  від 02.06.2008
року  за правилами Кодексу
адміністративного судочинства.

В ході розгляду спору  за клопотанням сторін були викликані та
допитані  в якості свідків:  інспектори, що проводили перевірку  ОСОБА_2.,ОСОБА_3та  продавець
магазину позивача  ОСОБА_4., які
були присутні  під час перевірки.

В судовому засіданні 02.09.2008
року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними докази, суд
встановив.

26 березня 2008 року працівниками
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової
адміністрації України у Київській області згідно посвідчень на перевірку від
26.03.2008 року №257 та №258, на підставі ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»та ст. 16 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»була проведена перевірка суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства, що
регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Перевіркою виявлено порушення вимог
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема, факт
роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: під час перевірки було
здійснено реалізацію однієї пляшки слабоалкогольного напою «Лонгер», ємкістю
0,33 л, виробництво «Союз Віктан ЛТД», за ціною 6,50 грн. за пляшку. Реалізація
пляшки слабоалкогольного напою «Лонгер»відбулася без застосування реєстратора
розрахункових операцій, чек не роздруковувався та не видавався.

Рішенням Державної податкової
адміністрації України Регіональним управлінням Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у
Київській області №6/0076 07.04.2008 року було застосовано  до позивача фінансові санкції у вигляді
штрафу в сумі 1700 грн.

Зазначене рішення було прийняте на
підставі акту перевірки №6/0086 від 26.03.2008 року, складеного
працівниками податкової інспекції за результатами проведеної перевірки бару
позивача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, не погоджуючись зі спірним
податковим рішенням, вважає його безпідставним та звернувся до суду з вимогою
про його скасування.

В обґрунтування позову  зазначив, що
в порушення вимог чинного законодавства перевірка здійснювалась за
відсутності позивача, крім того  в день
перевірки  реалізація слабоалкогольних
напоїв не проводилась.

В спростування факту реалізації
слабоалкогольного  напою без  наявної ліцензії позивач пояснив, що  у нього була
Ліцензія  серії НОМЕР_1 яка видана
26.03.2008 р. на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями
(копія додається), тобто на день перевірки були всі необхідні дозвільні
документи.

Позивач вважає, що  з огляду на норми абз. 4 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яка
передбачає відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без
наявності ліцензій, сам по собі факт відсутності ліцензії на момент перевірки
при її наявності не містить складу правопорушення за наведеною нормою закону.

Дослідивши    обставини спору,  надані сторонами документи та показання
свідків суд  враховує, що  перевіряючі мали повноваження для
проведення  перевірки з питань дотримання
Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»та «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів»на підставі наявних у них посвідчень, які виписуються для
здійснення перевірок  на виконання
плану-перевірок СГД (юридичних і фізичних осіб).

Крім того,  питання правомірності дій перевіряючих  є окремим предметом спору  і  не
спростовує по суті встановлені порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серія НОМЕР_1 видана
суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1. регіональним
управлінням Департаменту САТ ДПА України у Київській області 26 березня 2008
року та має термін дії з 27.03.2008 по 27.03.2009 року.

Таким чином, на момент проведення
перевірки термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями
серія НОМЕР_1, виданої позивачу на бар за адресою: АДРЕСА_1, не розпочався.

Крім того, в реалізації у барі,
згідно з додатком до акту перевірки №6/0086, знаходилася інша
алкогольна продукція на загальну суму 1560,00 грн.

По закінченню перевірки, суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1., яка була присутня під час
проведення перевірки, було запропоновано ознайомитися з актом перевірки, від
чого підприємець відмовилася. За цих обставин, керуючись п. 2.4. Порядку
оформлення матеріалів перевірок додержання суб'єктами підприємницької
діяльності вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями
та/або тютюновими виробами, затвердженого наказом ДПА України від 14.08.2002
року № 388/ДСК, працівниками РУ ДААК ДПА України у Київській області складено
акт відмови від підписання матеріалів перевірки. На виконання п.2.8.
зазначеного Порядку, другий примірник акту перевірки було направлено поштою на
адресу ОСОБА_1.

Щодо  застосування спірними податковими рішеннями
штрафних (фінансових) санкцій за порушення,
які встановлені в Акті перевірки, суд враховує наступне.

В пункті  1 ст. 3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі зобов'язані проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок.

Як вбачається з  пояснень позивача та показів допитаної в
якості свідка   завідуючого баром
позивача,  в момент проведення перевірки  в барі позивача був санітарний день,
тому  реалізація алкогольних напоїв  в цей день не проводилась, перевіряючий   взяв пляшку «Лонгера»з вітрини і
положив  за неї гроші на  барну стійку без дозволу продавця.

З огляду на викладене суд
витребував  у  позивача докази того, що перевірка
проводилась  в санітарний день  у барі
позивача. Зокрема,  розклад роботи
закладу громадського харчування та торгівлі має узгоджуватись в місцевому
органі самоврядування і відповідно
вихідні та санітарні дні мають передбачатись  в такому розкладі або  встановлюватись  в разі необхідності   відповідним внутрішнім документом
розпорядженням, наказом тощо.

Позивач не надав на вимогу суду
доказів того, що   під час перевірки в
барі був санітарний день  і реалізація
алкогольних напоїв не проводилась.

Відповідачем порушено вимоги
частини шостої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»,  відповідно якої роздрібна
торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися
суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її
виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»визначено, що ліцензія
(спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право
суб'єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому
Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до п.27 постанови
Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 року №493 «Про Тимчасовий порядок
видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами»ліцензія на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, тютюновими виробами має знаходитися на видному місці
торгівлі і бути доступною для огляду.

Відповідальність за вказане
порушення передбачена статтею 17 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Абзацом п'ятим частини другої
статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу до
суб'єктів підприємницької діяльності у разі оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами
без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 грн.

Відповідно до частини четвертої
статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17
цього Закону, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і
тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх
компетенції, визначеної законами України.

Згідно з частиною дев'ятою статті
15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими
виробами видаються органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 07.08.2001 року № 940 «Про заходи щодо посилення державного
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів та справлянням акцизного збору»(із змінами і доповненнями) визначені
основні функції Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України та його регіональних управлінь, однією з яких є ліцензування діяльності
суб'єктів підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями
і тютюновими виробами.

Керуючись частиною четвертою статті
17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»та
постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 «Про
затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», після
розгляду матеріалів перевірки, позивачем було прийняте рішення про застосування
фінансових санкцій від 07.04.2008 року №6/0076 до відповідача в
розмірі 1700,00 грн.

Рішення вручене суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1. 12.04.2008 року.

За таких обставин,  судом встановлено правомірність  проведеної відповідачем перевірки та  обґрунтованість виявлених порушень. Спірним
податковим рішенням відповідальність застосована у відповідності до  ст. 17 Закону України «Про  державне регулювання  виробництва і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та  тютюнових
виробів».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України  в адміністративних справах  про протиправність  рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта владних повноважень  обов'язок щодо доказування  правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності  покладається на
відповідача,  якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем доведено правомірність застосування відповідальності
спірним податковим рішенням, в той час, як позивачем позовні вимоги не
обґрунтовані та не доведені.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський
суд дійшов  висновку, що позовні вимоги
позивачем не обґрунтовані, відповідачем спростовані, тому   задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС
України,

п  о
с  т  а
н  о  в
и  в  :

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про
апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя
Кошик А. Ю.