КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008                                                                                           № 12/100

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Подалюк Т. О. – представник за довіреністю № 18/276 від 04.02.2008 року

від відповідача - не з’явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН)

на рішення Господарського суду Чергінівської області від 03.04.2008

у справі № 12/100

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

до                                                   Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН)

про                                                  стягнення заборгованості 71786,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення основного боргу в сумі 66787,45 грн. запоставлений за договором на постачання природного газу бюджетним організаціям № 5 – Б – К – ць від 31.12.2007 року, але неоплачений природний газ, штрафу в сумі 2843,72 грн., пені в сумі 1084,69 грн., збитків від інфляції в сумі 907,75 грн. та 3 % річних в сумі 162,70 грн.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 року у справі № 12/102 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Чернігівський інститут агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 року в повному обсязі та направити справу на новий розгляд, посилаючись при цьому на те, що суд при розгляді справи порушив норми процесуального права, оскільки завчасно не повідомив відповідача про час і місце розгляду справи, внаслідок чого справу було розглянуто за відсутності представника відповідача.

Ухвалою від 14.05.2008 року колегія суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя – Капацин Н. В., судді Калатай Н. Ф., Пашкіна С. А. прийняла апеляційну скаргу Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) до розгляду, порушила апеляційне провадження та призначила її до розгляду на 28.05.2008 року.

В судове засідання 28.05.2008 року представники Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) не з’явилися.

Ухвалою суду від 28.05.2008 року для надання можливості Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) взяти участь у судовому засіданні та витребування додаткових доказів розгляд справи відкладено до 09.06.2008 року.

В судове засідання 09.06.2008 року представники Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) не з’явилися.

Порадившись на місці та дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів ухвалила розпочати розгляд апеляційної скарги без участі представників відповідача.

Представник позивача надав пояснення, в яких проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив спірне рішення залишити без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні у матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно яким апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі користуючись правами, наданими суду першої інстанції, колегія суддів встановила наступне.

Як на підставу для скасування рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 року у справі № 12/100 заявник послався на порушення судом норми процесуального права, яка в будь – якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, а саме: справу розглянуто господарським судом за відсутності бідь – якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду (п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України).

Крім того, заявник стверджує, що його не було належним чином повідомлено і про час розгляду справи.

Проте, у п. 3 ухвали господарського суду Чернігівської області від 19.03.2008 року у справі № 12/100 у п. 3 сторонам повідомлено, що засідання відбудеться у приміщення господарського суду за адресою: 14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20, кімната №16, а у п. 2 – що розгляд справи призначено на 03.04.2008 року о 09:30.

На зворотному боці цієї ухвали міститься відмітка про відправку її копії сторонам 18.03.2008 року.

Матеріали справи містять докази вручення 20.03.2008 року представнику відповідача зазначеної ухвали – оригінал повідомлення про вручення поштового відправлення № 838344 (судова првістка) (а. с. 15).

Отже, ухвала суду від 19.03.2008 року про порушення провадження у справі і призначення судового засідання на 03.04.2008 року була відповідачем отримана 20.03.2008 року, що спростовує твердження відповідача про неповідомлення його судом першої інстанції про час та місце засіданні по справі.

При цьому, будь–яких доказів того, що у поштовому відправленні № 838344 була відсутня ухвала господарського суду Чернігівської області від 19.03.2008 року у справі № 12/100 документ заявником суду не надано.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Будь–яких доказів на підтвердження заявлених у скарзі обставин Чернігівський інститут агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН) до апеляційної скарги не додав; більше того, як встановлено судом, матеріалами справи спростовуються обставини, на які заявник послався як на підставу скасування рішення суду, з огляду на що, правові підстави для скасування рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 р. у справі № 12/100 з підстав порушення судом першої інстанції при його прийнятті норм процесуального права відсутні.

Будь–яких інших підстав для скасування рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 р. у справі № 12/100 заявником не наведено.

Проте, згідно ст. 99 та ч. 2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі користуючись правами, наданими суду першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи, 31.12.2007 року позивач та відповідач уклали договір на постачання природного газу бюджетним організаціям № 5 – Б – К – ць (далі Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язується передати відповідачу у 2008 році природний газ (далі Газ), а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити Газ на умовах Договору (оригінал Договору оглянуто в судовому засіданні).

Відповідно до п. 10.1 Договору Договір набирає чинності з 01.01.2008 року і діє в частині поставки Газу до 31 грудня 2008 року, а в частині проведення розрахунків за поставлений (спожитий) Газ – до їх повного здійснення.

Розділом 2 Договору сторони визначили показники щодо кількості та якості газу, який постачається на умовах Договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору приймання – передача Газу, поставленого позивачем відповідачу згідно п. 2.1 Договору оформлюється щомісячно актом приймання – передачі Газу.

Відповідно до п. 3.6 Договору акти приймання – передачі газу, що зазначені у п. 3.5 Договору складають позивач і відповідач до 1 числа, наступного за звітним місяця.

Щомісячні акти приймання – передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживачів за використаний природній газ.

31.01.2008 року та 29.02.2008 року сторонами підписані Двосторонні акти, якими визначено, що кількість спожитого відповідачем в січні 2008 року газу становить 32,760 куб. м., а в лютому 2008 року – 21,098 куб. м. (Оригінали актів оглянуті в судовому засіданні).

Пунктом 4.1 Договору визначено ціни за Газ, що постачається на умовах Договору. Остаточна ціна за поставлений Газ становить 1240,07 грн. з ПДВ за 1000 куб. м.

Таким чином, загальна вартість спожитого відповідачем в січні – лютому 2008 року газу дорівнює 66787,69 грн. (53,858*1240,07). (позивачем заявлена до стягнення сума 66787,45 грн).

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок позивача 100 % віртості запланованого об’єму споживання газу на наступний місяць до початку місяця поставки. При перевитратах об’ємів споживання газу відповідач здійснює остаточний розрахунок до 05 числі місяця, наступного за місяцем поставки.

Відповідач за поставлений за Договором Газу в січні – лютому 2008 року не розрахувався, внаслідок чого заборгованість відповідача за вказаний період становить 66787,69 грн.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальна вартість поставленого за умовами Договору Газу в період в січні – лютому 2008 становить 66787,69 грн., але згідно розрахунку позовних вимог позивач вимагає стягнути з відповідача борг в сумі 66787,45 грн.

Враховуючи, що суду в даному випадку не надано право, виходу за межі позовних вимог, суд першої інстанції прийняв правомірне рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 66787,45 грн. в оплату поставленого в січні – лютому 2008 року за умовами Договору Газу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Відповідно до п. 6.2 Договору в разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені в п. 5.2 Договору, відповідач сплачує на користь позивача, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діялала в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1084,69 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 162,70 грн. та збитків від інфляції в сумі 907,75 грн. підлягають задоволенню в заявленому розмірі згідно з розрахунком позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що в порушення умов договору на постачання природного газу бюджетним організаціям № 5 – Б – К – ць від 31.12.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, останній несвоєчасно оплатив поставлений позивачем природний газ, внаслідок чого позивач має право на стягнення основного боргу та штрафних санкцій.

Враховуючи, що обставини справи судом першої інстанції встановлені і оцінені вірно, порушення норм матеріального права при вирішенні спору сторін судом не допущено, а порушення норм процесуального права, на що посилався заявник у апеляційній скарзі, матеріалами справи спростовується, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН), рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 р. у справі № 12/100 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Чернігівський інститут агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН).

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (Чернігівський інститут АВП УААН)на рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 р. у справі № 12/100 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 03.04.2008 р. у справі № 12/100 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 12/100.

Головуючий суддя

Судді

10.06.08 (відправлено)