Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2008 р. Справа № 5/190-08

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Погребняка В.Я., суддів –Бухана А.І., Демченка В.О.

при секретарі Цвирі Д.М.

за участю представників сторін:

позивача – Кисленка М.М., довіреність №231 від 08.08.2008 р.,

відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ВАТ «Сумський рафінадний завод», м. Суми, вх. №1378С/3-9 від 11.06.2008 р. на рішення господарського суду Сумської області від 08.05.2008 р. у справі №5/190-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖМ ГРУП», с. Сад

до Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод», м. Суми

про стягнення 1067607,04 грн.,

встановила:

У березні 2008 р. позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача 1 067607,04 грн., в тому числі 600 000,00 грн. фінансової допомоги відповідно до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.12.2005р., 40 000,00 грн. фінансової допомоги відповідно до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 27.02.2006р., 134641,10 грн. нарахованих процентів за несвоєчасне повернення позики відповідно до умов договорів від 01.12.2005р. та від 27.02.2006р., 121 200,00 грн. заборгованості за виконані проектні роботи відповідно до договору від 13.01.2006р., 171 765, 94 грн. збитків, понесених внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань за вищезазначеними договорами.

Рішенням суду від 08.05.2008 р. (суддя Гудим В.Д.) забезпечення позову, передбачене ухвалою господарського суду Сумської області від 24.04.08р. шляхом заборони ВАТ «Сумський рафінадний завод» вчиняти будь-які дії щодо відчуження основних засобів, що належать йому на праві власності на суму 1 067 607,04 грн. скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Сумський рафінадний завод на користь ТОВ «ЖМ ГРУП», с. Сад Сумського району Сумської області 761 200,00 заборгованості, 7901,37 грн. процентів, витрат на інформацію технічне забезпечення 85 грн., держмита 7691,01 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції від 08.05.2008 р. не погодився, надіслав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначене рішення необгрунованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та внаслідок неповного з’ясування судом всіх обставин справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду, не відповідають обставинам справи, просить рішення господарського суду Сумської області від 08.05.2008 р. скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення господарського суду Харківської області від 08.05.2008 р. законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, оскільки доводи, покладені в обґрунтування апеляційної скарги, є такими, що суперечать чинному законодавству та дійсним обставинам справи, тому просить залишити вказане рішення без змін, а апеляційну скаргу ВАТ «Сумський рафінадний завод»–без задоволення.

Ухвалою Харківського господарського суду від 13.06.2008 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.07.2008 р.

В судовому засіданні 14.07.2008 р. розгляд справи було відкладено на 11.08.2008 р. в зв’язку з неявкою представника відповідача .

В судове засідання 11.08.2008 р. відповідач знову свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, письмові пояснення та правове обґрунтування щодо отримання (неотримання) претензій та неврахування їх у якості вимоги про повернення грошових коштів, а також інші докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі, витребувані ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2008 р. не надав.

Колегія суддів, вислухавши думку представника позивача, вважає за можливе розгляд справи здійснити у відсутність представника відповідача за наявними у справі документами.

Для розгляду справи ухвалою заступника голови Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2008 р. було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Бухан А.І., суддя Демченко В.О.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи, надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2005 р. між сторонами був укладений договір №106 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві поворотну фінансову допомогу на суму 600 000,00грн., а відповідач в свою чергу зобов'язувався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Факт перерахування позивачем відповідачеві 600000,00 грн. поворотної фінансової допомоги підтверджується копіями платіжних доручень № 01 від 4.01.06 р. та № 08 від 16.01.06 р. (т. 1, а.с. а.с. 26-27).

Згідно з п. 4.1 зазначеного договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки відповідач до зазначеного в договорі строку, а саме до 19.01.2006 р., не повернув суму наданої йому поворотної фінансової допомоги, позивач нарахував на цю суму проценти за період з 19.01.2006 р. по 01.03.2008 р. (на час звернення до господарського суду) в розмірі 126739,73 грн.

Однак в матеріалах справи є копія рішення господарського суду Сумської області від 19 квітня 2006 року по справі № 3/204-06 за позовом Державної податкової інспекції в м. Суми до відповідачів 1 .Відкритого акціонерного товариства "Сумський рафінадний завод", м. Суми; 2.Товариства з обмеженою відповідальністю " ЖМ ГРУП "м. Суми, за участю третьої особи Регіонального відділення Фонду Державного майна України про визнання договорів недійсними, яким договір про надання поворотної фінансової допомоги від 01.1220.05р. визнаний недійсним з моменту його укладення.( т.1, а.с. а.с.23-25).

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «ЖМ Груп»в частині 600 000,00 грн. та відмову в задоволенні позову в частині стягнення 126739,73 грн. нарахованих процентів за договором № 106 від 01.12.2005 р.

27.02.2006 р. між сторонами також було укладено договір №107 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві поворотну фінансову допомогу в розмірі 40000,00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язувався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Факт перерахування позивачем відповідачеві 40000,00 грн. поворотної фінансової допомоги підтверджується копією платіжного доручення № 98 від 27.02.2006р.(т.1, а.с.41).

Згідно з п. 4.1 договору від 27.02.06р. сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оскільки відповідач до зазначеного в договорі строку, а саме до 10.03.2006 р. не повернув суму наданої йому поворотної фінансової допомоги, позивач відповідно до норм чинного законодавства нарахував на цю суму проценти за період з 10.03.2006 р. по 01.03.2008 р. (на час звернення до господарського суду) в розмірі 7901,37 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надав доказів недійсності договору №107 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.02.06р. та належного виконання умов зазначеного договору, отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення вимоги позивача щодо стягнення 40 000,00 грн. поворотної фінансової допомоги та 7901,37 грн. нарахованих за зазначеним договором процентів .

13.01.2006 р. між сторонами було укладено договір на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався виконати проектні роботи, а відповідач оплатити ці роботи після підписання акту звірки виконаних робіт.

Згідно з належним чином засвідченими актами здачі - приймання позивачем було виконано, а відповідачем прийнято проектних робіт на загальну суму 121 200,00 грн. (т.1, а.с. а.с.189-192).

Враховуючи, що відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав доказів належного виконання договірних зобов'язань по договору від 13.01.06р., колегія суддів погоджується з висновком господарського суду і в цій частині позову, а саме вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 121 200,00 грн. заборгованості за договором від 13.01.2006 р.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи містяться копії претензій :

- №1 від 31.08.2007 р. з проханням терміново сплатити заборгованість в сумі 761200,00 грн., яка утворилась внаслідок невиконання відповідачем умов договору №106 від 01.12.2005 р., договору №107 від 27.01.2006 р., договору б/н від 13.01.2006 р., починаючи з визначеної дати (т.1, а.с.13) .Доказом її надсилання є печатка ВАТ «Сумський рафінадний завод»з зазначенням дати її отримання та підписом відповідальної особи;

- №2 від 15.01.2008 р. з проханням терміново сплатити 761200,00 грн., заборгованості, що утворилась внаслідок невиконання відповідачем умов договору №106 від 01.12.2005 р., договору №107 від 27.01.2006 р., договору б/н від 13.01.2006 р.;

- №3 від 28.02.2008 р. про стягнення 761200,00 грн. боргу, нанесених збитків на суму171 765,94 грн. та процентів від суми позики на суму 134 641,10 грн., а разом 1 067 607, 04 грн.

Отже, відповідач був повідомлений про наявність у нього боргів перед відповідачем та відповідно до ст. 530 ЦК України повинен був сплатити суму боргів у зазначені терміни від дня пред’явлення вимог.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення збитків з відповідача на користь позивача в сумі 171 765,94 грн., колегія судді вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування цієї частини позову позивач посилався на ті обставини, що внаслідок невиконання відповідачем умов договорів від 01.12.2005р. та від 27.02.2006р. про надання поворотної фінансової допомоги, договору на виконання проектних робіт від 13.01.2006р., у нього були відсутні обігові кошти, тому позивач був змушений взяти кредити в банку, за користування якими ним сплачено 171 765,94 грн. відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до кредитного договору № 012/06-11/1646 від 23.02.2006 р. позивачеві був наданий кредит в сумі 160 264,00 грн.

Згідно з п. 2.1. зазначеного договору кредитні кошти призначені для придбання автомобіля.

Відповідно до кредитного договору № 026 від 08.12.2006 р. позивачеві був наданий кредит на поповнення обігових коштів та необоротних активів, реконструкцію будівель, придбання основних засобів, погашення кредиторської заборгованості та інших витрат пов'язаних зі статутною діяльністю підприємства.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що надання відповідачеві зворотної фінансової допомоги, здійснення проектних робіт та не погашення ним заборгованості своєчасно, потягло за собою відсутність достатньої кількості обігових грошових коштів для підтримання належної господарської діяльності. Також він зазначав, що якби відповідачем своєчасно було повернуто надану поворотну фінансову допомогу, здійснено оплату виконаних проектних робіт, позивач взяв би кредити на меншу суму.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

При цьому притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Одним з елементів складу цивільного правопорушення, який вимагається законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, є об'єктивна сторона, яку утворюють наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправні дії, які виражені у невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов'язання; причинний зв'язок між протиправними діями боржника та збитками.

Колегія суддів зазначає, що, як вірно зробив висновок суд першої інстанції, оскільки сплата позивачем відсотків за користування кредитними коштами є його обов'язком за кредитними договорами № 012/06-11/1646 від 23.02.2006 р. та № 026 від 08.12.2006 р., укладеними між ним та банком, а не викликана невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договорами від 01.12.2005 р. та від 27.02.2006 р. про надання поворотної фінансової допомоги, договором на виконання проектних робіт від 13.01.2006 р., укладеними між сторонами, позивач не довів причинного зв’язку між протиправними діями відповідача його збитками та протиправними діями відповідача . Отже, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 171 765,94 грн. відмовлено законно та обґрунтовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд Харківської області дійшов вірного висновку , а тому оскаржуване рішення прийнято відповідно до матеріалів справи, згідно з фактичними обставинами та чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод», м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області у справі № 5/190-08 від 08.05.2008 р. залишити без змін.

Головуючий суддя                                                   Погребняк В.Я.

Суддя                                         Бухан А.І.

Суддя           Демченко В.О.