ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2008 р.

Справа  № 22/147-08-3476

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідачів:  1) Відкритого акціонерного товариства
"Електронмаш";

2) Малого виробничо-комерційного
підприємства "ЕЛЕКОН";

3) Виконавчого комітету Одеської
міської ради в особі відділу держреєстраторів;

про
визнання недійсними наказу, запису про проведення державної реєстрації,
припинення юридичної особи шляхом ліквідації, відміну державної реєстрації
припинення юридичної особи, зобов'язання повернути майно, зобов'язання створити
комісію з припинення юридичної особи

Суддя
Торчинська Л.О.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_2- за довіреністю від 12.09.2008р. № б/н;

Від відповідача Відкритого
акціонерного товариства "Електронмаш": Бєлих О.В. - за
довіреністю  від 12.01.2008р. №б/н та
Коваленко А.С. -  за довіреністю від
20.02.2008р. №б/н;

Від відповідача Малого
виробничо-комерційного підприємства "ЕЛЕКОН": не з'явився;

Від
відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі відділу
держреєстраторів: Федченко Л.В. - за довіреністю від 19.03.2008р. №03-14 вих/д;

СУТЬ СПОРУ:
позивач ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Одеської області з позовною
заявою до відповідачів Відкритого акціонерного товариства
"Електронмаш", Малого виробничо-комерційного підприємства
"ЕЛЕКОН" та Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі
відділу держреєстраторів про визнання недійсними наказу, запису про проведення
державної реєстрації, припинення юридичної особи шляхом ліквідації, відміну
державної реєстрації припинення юридичної особи, зобов'язання повернути майно,
зобов'язання створити комісію з припинення юридичної особи.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, просив суд визнати недійсним наказ Відкритого акціонерного
товариства „Електронмаш" № 385 від 14 листопада 1994 року, яким прийнято
рішення про створення МПКП „Елекон"; визнати недійсним запис про
проведення державної реєстрації Малого виробничо-комерційного підприємства
„Елекон" -через порушення закону, допущене при створенні юридичної особи,
які не можна усунути; припинити юридичну особу - Мале виробничо-комерційне
підприємство „Елекон" - шляхом ліквідації; відмінити державну реєстрацію
припинення юридичної особи -Малого виробничо-комерційного підприємства
„Елекон"; зобов'язати Мале виробничо-комерційне підприємство „Елекон” повернути
майно, що було передане йому засновником - ВАТ „Електронмаш"; зобов'язати
ВАТ „Електронмаш" створити комісію з припинення юридичної особи
(ліквідаційну комісію) та здійснити ліквідацію Малого виробничо-комерційного
підприємства „Елекон"; зобов'язати Виконавчий комітет Одеської міської
Ради внести до ЄДРПОУ записи про призначення ліквідаційної комісії; зобов'язати
Виконавчий комітет Одеської міської Ради провести державну реєстрацію
припинення юридичної особи шляхом внесення до ЄДРПОУ запису про відміну державної
реєстрації припинення юридичної особи - Малого виробничо-комерційного
підприємства „Елекон".

В ході розгляду справи відповідач
надав заяву про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої, просив суд з
пункту 6 позовної заяви слово «припинення»виключити та викласти п. 6 наступним
чином -„відмінити державну реєстрацію юридичної особи - Малого
виробничо-комерційного підприємства „Елекон””; пункт 9 викласти наступним чином
-„зобов'язати Виконавчий комітет Одеської міської Ради в особі відділу державних
реєстраторів внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запис про
призначення ліквідаційної комісії”; в пункті 10 позовної заяви скорочення
«ЄДРПОУ»змінити на «Єдиний державний реєстр юридичних осіб»та викласти п. 10
наступним чином -„зобов'язати Виконавчий комітет Одеської міської Ради в особі
відділу державних реєстраторів провести державну реєстрацію припинення
юридичної особи шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб
запису про відміну державної реєстрації та припинення юридичної особи - Малого
виробничо-комерційного підприємства „Елекон”; решту позовних вимог вважати
незміненими.

Представники Відкритого
акціонерного товариства "Електронмаш" в судове засідання з'явилися,
надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають, що 14 листопада
1994р. ВАТ "Електронмаш" був виданий наказ № 385, згідно якого у
складі ВАТ було створено дочірнє підприємство - МВКП "Елекон".
Статтею 41 Закону України "Про господарські товариства" передбачено,
що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів, в виключній
компетенції яких знаходиться створення дочірніх підприємств, затвердження їх
статутів тощо. МВКП "Елекон" є юридичною особою, згідно свого Статуту
має в користуванні та розпорядженні передане засновником майно. Згідно протоколу
№ 1 загальних зборів акціонерів АТ "Електронмаш" від 08.06.1994р.
рішення про створення у складі АТ "Електронмаш" дочірніх підприємств
акціонерами не приймалось. Таким чином Наказ № 385 від 14.11.1994р. не
відповідає вимогам законодавства та був прийнятий з перевищенням повноважень,
тому представники ВАТ "Електронмаш" вважають позовні вимоги позивача
обґрунтованими.

Представник Малого
виробничо-комерційного підприємства "ЕЛЕКОН" в судове засідання не
з'явився, відзив на позов не надав, тому справа розглядається в порядку ст. 75
ГПК України за наявними матеріалами.

Представник відповідача Виконавчого
комітету Одеської міської ради в особі відділу держреєстраторів в судове
засідання з'явився, відзив на позов надав, у відповідності до якого вважає, що
державна реєстрація юридичних осіб ДП «Завод «Електронмаш»ВАТ «Електронмаш», ДП
„Мале виробниче-комерційне підприємство «Елекон»ВАТ «Електронмаш», проведена
державним реєстратором на підставі норм чинного законодавства. Так, заявником
були надані усі необхідні документи для державної реєстрації вищезазначеної
юридичної особи, які відповідали нормам Положення про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМУ від
25.01.1994р. №276, яке діяло на час реєстрації юридичних осіб. Відповідно до
п.п. 9 ст. 9 вказаного Положення відповідальність за відповідність
законодавству установчих документів несе власник (власники) або уповноважені
ним (ними) органи, які подають документи для реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності. Крім того, в ході розгляду справи представник
відповідача зазначив, що позивачем було пропущено строк позовної давності.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення

представників
сторін, суд встановив:

позивач ОСОБА_1 є акціонером ВАТ
„Електронмаш", згідно виписки з реєстру власників іменних цінних паперів
про стан особового рахунку НОМЕР_1 у відповідності до якої право власності на
акції ВАТ „Електронмаш" у позивача виникло з 29.10.1998р.

Згідно ч. 1 ст. 167 Господарського
кодексу України, корпоративні права -це права особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності
на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної
частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації
останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом
та статутними документами.

Стаття 10 Закону України «Про
господарські товариства», передбачає права учасників товариства, а саме: брати
участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих
документах, брати участь в розподілі прибутку товариства і одержувати його
частку (дивіденди), одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу
учасника товариство зобов'язано надавати йому для ознайомлення річні баланси,
звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати
також інші права, передбачені законодавством і установчими документами
товариства.

Як зазначає позивач, 9 червня 2008
року вона звернулася до ВАТ „Електронмаш" з заявою про надання можливості
ознайомитися з протоколами загальних зборів ВАТ «Електронмаш», з метою
отримання інформації про діяльність ВАТ „Електронмаш". Після ознайомлення
з установчими документами підприємства, позивачем встановлено, що при створенні
Малого виробничо-комерційного підприємства „Елекон" на момент реєстрації
його Статуту, порушені вимоги ст. 41 Закону України „Про господарські
товариства", оскільки рішення про створення дочірнього підприємства на загальних
зборах акціонерів не приймалося, а Дочірнє підприємство створено на підставі
Наказу № 385 від 14.11.1994 р. Таким чином, Наказ від 14 листопада 1994 р. №
385 не відповідає вимогам законодавства, прийнятий з перевищенням повноважень
та суперечить ст. 41 Закону України „Про господарські товариства", яка
передбачає, що вищим органом акціонерного товариства є загальні збори
товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери,
незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є. Вказаною статтею
передбачено, що повноваження по створенню дочірніх підприємств, затвердження їх
статутів відносяться до виключної компетенції загальних зборів акціонерів.
Тобто виходячи з положень зазначеної норми законодавства, можна зробити
висновок про те, що саме акціонери наділені повноваженнями по створенню
дочірніх підприємств. МВКП "Елекон" видано Свідоцтво про державну
реєстрацію та проведено державну реєстрацію його Статуту (зареєстрований
17.11.1994 р., реєстраційний № 22460676). Згідно Статуту Малого виробничо-комерційного
підприємства „Елекон" МВКП є дочірнім підприємством ВАТ
„Електронмаш", засновником заводу є ВАТ „Електронмаш" (пп. 1.1.,1.2.,
5.1.). Завод є юридичною особою та має в розпорядженні та користуванні
відокремлене майно, що передане йому засновником (пп. 1.З., 4.1.). Джерелом
формування майна заводу є, зокрема, майновий вклад засновника - Статутний фонд
(п. 4.2.).

Отже, з урахуванням вищенаведеного,
судом встановлено, що з позовної заяви не вбачається, які саме права позивача
ОСОБА_1, як акціонера ВАТ „Електронмаш", порушені ВАТ „Електронмаш"
при прийнятті Наказу №385 від 14.11.1994р., оскільки на момент прийняття
оспорюванного Наказу №385 від 14.11.1994р. позивач не набув статусу акціонера.

Крім того, відповідно до ст. 261
Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли
особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права.

Пунктами 6, 7 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України передбачено, що правила Цивільного кодексу
України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення
яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання
чинності цим Кодексом.

Стаття 71 ЦК УРСР (положення якого
діяли на час укладання договору), передбачає, що загальний строк для захисту
права за  позовом  особи,
право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Той
же самий строк встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267
Цивільного кодексу України сплив строку позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.76 ЦК УРСР,
початок перебігу строків позовної давності починається з дня виникнення права
на позов, з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
його прав.

Отже, з урахуванням вищенаведеного
суд доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем
без поважних причин пропущено строк позовної давності.

Керуючись
ст.ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.У
задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду
набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Рішення
підписано 07.11.2008р.

Суддя
Торчинська Л.О.