ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.08р.

Справа № 3/5(31/182-32/28)

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергогідромеханізація”, м. Дніпродзержинськ

до відповідача -1 - Приватного підприємства “Санрайз”, м. Дніпродзержинськ

до відповідача -2 - Науково-виробничого підприємства товариства з обмеженою

відповідальністю “Маркетинг-Центр”, м. Дніпродзержинськ

третя особа-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю „ТехПром”, м. Дніпродзержинськ

третя особа-2 - Відкрите акціонерне товариство „Запорізький металургійний комбінат

„Запоріжсталь”, м. Запоріжжя

про про визнання недійсним договору

РОЗГЛЯДАЄТЬСЯ:

за заявою Приватногопідприємства “Санрайз”, м. Дніпродзержинськ

про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі №3/5(31/182-32/28) за нововиявленими обставинам

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання - спеціаліст Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача - Амбразевич О. С., довіреність №11-69 від 19.11.2007р. Від відповідача-1 - представник не з'явився

Від відповідача-2 - представник не з'явився

Від третьої особи -1 - представник не з'явився

Від третьої особи-2 - Ярош О.М. - юрисконсульт, довіреність №20-553 від 20.12.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

30.06.2006р. суддею господарського суду Дніпропетровської області ЮзіковимС.Г. було прийнято рішення у справі №3/5(31/182-32/28) за позовом ВАТ „Енергогідромеханізація” до Відповідача-1 - ПП „Санрайз” та Відповідача-2 –НВП ТОВ „Маркетинг-Центр”, третя особа-1 ТОВ „ТехПром”, третя особа-2 –ВАТ „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь”, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу товару №2003 від 20.03.2003р., укладений між ПП „Санрайз” та НВП ТОВ „Маркетинг-Центр”, та стягнуто з ПП „Санрайз” на користь ВАТ „Енергогідромеханізація” 85,00 грн. - витрат на державне мито, 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видано наказ.

18.09.2007р. до суду надійшла заява ПП „Санрайз” про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.08р. за клопотанням Відповідача-1 зупинено провадження у справі №3/5(31/182-32/28) до набрання чинності постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №Б26/274-07, вирішення якої впливає на розгляд даної справи.

03.09.08р. від ВАТ „Енергогідромеханізація” надійшла заява про поновлення провадження у справі у зв’язку із закінченням розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПП „Санрайз” на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.07р. по справі №Б26/274-07.

Розпорядженням голови господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.08р. у зв’язку з закінченням строку повноважень судді Юзіколва С.Г. справу №3/5(31/182-32/28) для розгляду заяви ВАТ „Енергогідромеханізаця” про поновлення провадження у цій справі було передано на розгляд судді Подобєда І.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2008р. суддею Подобєдом І.М. прийнято справу до свого провадження та поновлено провадження у справі з перегляду за нововиявленими обставинами.

ПП „Санрайз” подало заяву, у якій просило у зв’язку з неможливістю забезпечити явку керівника та уповноважених представників підприємства розглядати справу без участі представника Відповідача-1.

Представник ВАТ „Енергогідромеханізація” на задоволенні заяви ПП „Санрайз” про скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі №3/5(31/182-32/28) заперечував, посилаючись на те, що обставини, встановлені у постанові Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.06.2007р. на які ПП „Санрайз” вказував як на нововиявлені, не впливають на висновки суду при прийнятті рішення господарського у даній справі.

Представник ВАТ „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” підтримав заяву ПП „Санрайз”, посилаючись на те, що визнання недійсним договору купівлі-продажу товару №2003 від 20.03.2003р., укладеного між ПП „Санрайз” та НВП ТОВ „Маркетинг-Центр”, вплинуло на його майнові інтереси, як подальшого набувача частини майна – земснаряда 350-50Л інв. №329.

Представники Відповідача-2 та Третьої особи-1 в судове засідання не з’явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у зв’язку із чим справа розглядається за їх відсутності, згідно ч.4 ст. 114 ГПК України.

Розглянувши матеріали заяви, заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами та дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Дніпропетровської області у своєму рішенні від 30.06.2006р. у справі № 3/5(31/182-32/28) встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

За договором купівлі-продажу товару № 2003 від 20.03.2003р., укладеного Відповідачем -1 (продавцем) та Відповідачем -2 (покупцем) та додаткових угод до нього №3 від 15.05.2003, б/н від 15.07.2003р. та 16.07.2003р. Відповідач -1 продав Відповідачеві -2 земснаряди: 3РС-Г 1975 р.в. (1 шт.), 350-50Л 1974 р.в. (1 шт.) за ціною 700 000,00 грн. кожен, всього(з урахуванням ПДВ) -1 680 000,00 грн.; 350-50Л 1969 р.в. (1 шт.) за ціною 333 000,00 грн., 350-50Л 1972 р.в. (1 шт.) за ціною 583 330,00 грн., 350-50Л 1982 р.в. (1 шт.) за ціною 391 167,00 грн., а всього (з урахуванням ПДВ) –1 568 996,40 грн.; 50-50Л 1972 р.в. (1 шт.) за ціною 333 000,00 грн., 4000-70 1989 р.в. (1 шт.) за ціною 3 916 000,00 грн., 4000-70 1990 р.в. (1 шт.) за ціною 4 083 000,00 грн., ЛС-27 1991 р.в. (1 шт.) за ціною 250 000,00 грн., ЭРС-Г 1977 р.в. (1 шт.) за ціною 166 000,00 грн., а всього (з урахуванням ПДВ) –10 497 600,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2004р. у справі № 14/141 за позовом ВАТ "Енергогідромеханізація" до ПП Єлисеєвої Г.В., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.08.2004, визнано недійсним на підставі ст. 50 ЦК УРСР договір купівлі-продажу обладнання № 1-03/54 від 20.03.2003, укладений ВАТ ''Енергогідромеханізація" та ПП Єлисеєвою Г.В.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2004р. у справі № 14/142 за позовом ВАТ "Енергогідромеханізація" до ТОВ "ТехПром", залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.08.2004р., визнано недійсним на підставі ст. 50 ЦК УРСР договір купівлі-продажу обладнання № 67 від 25.04.2003р., укладений ВАТ "Енергогідромеханізація" та ТОВ "ТехПром".

Предметом купівлі-продажу, за договорами, визнаними судом недійсними у вищевказаних справах, були за договором №1-03/54 від 20.03.2003 земснаряди: 350-50 інв.№367, ЗРС-Г ЛС-27 інв.№420, 350-50 інв.№337, 350-50Л інв.№329, 350-50 інв.№419, 350-50 інв.№421, 350—50 ін.в№389; за договором № 67 від 25.04.2003 земснаряди: ЗРС-Г-ЛС-27 інв. №423, 350-50Л інв. №3015, 350-50Л інв.№123, 350-50Л інв.№3033, 350-50Л інв.№394, 350-50Л інв.№395, ЛС-27 інв. №ЗЗ0.

Відповідач -1 у відзиві на позовну заяву вказав, що не укладав спірний Договір.

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.09.2005р., що набрало законної сили 31.10.2005р. визнано недійсним установчі документи ПП "Санрайз" з моменту його державної реєстрації, а саме: Статут ПП "Санрайз", реєстраційну карту про реєстрацію ПП "Санрайз" від 06.12.2002р., свідоцтво про реєстрацію № 0405207Ю0020874 від 06.12.2002р., довідку Держкомстату України про включення в ЄДРПОУ від 06.12.2002р., довідку 4-ОПП про взяття на облік платника податків № 754/10-79/1-144 від 12.12.2002р., реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 23.12.2002р., свідоцтво про реєстрацію платника податків на додану вартість від 26.12.2002р. Ліквідовано ПП "Санрайз" шляхом скасування державної реєстрації. Визнано недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав № 7300 від 23.10.2003р., завірений приватним нотаріусом Житковим В.Ю.

Згідно з Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 09.10.1996р. визнано завершеним процес приватизації ВАТ "Енергогідромеханізація". Відповідно до відомості розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів, а також нематеріальних активів станом на 01.01.1994р. до активів Позивача належали поміж іншого: земснаряд ЛС27, введений в експлуатацію у жовтні 1992р., земснаряд ЛС27, введений в експлуатацію у жовтні 1992р., земснаряд, введений в експлуатацію у жовтні 1990р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у січні 1983р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у серпні 1983р., земснаряд, введений в експлуатацію у січні 1959р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у серпні 1972р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у грудні 1972р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у лютому 1973р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у червні 1974р., земснаряд рефул, введений в експлуатацію у січні 1975р., земснаряд 1234ОМ, введений в експлуатацію у січні 1989р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у лютому 1986р., земснаряд 350-50, введений в експлуатацію у лютому 1986р.

Статтею 21 Закону України "Про власність" передбачено, що однією з підстав виникнення права колективної власності є перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства.

Перебування у власності Позивача земснарядів: 350-50 інв.№367, ЗРС-Г ЛС-27 інв.№420, 350-50 інв.№337, 350-50Л інв.№329, 350-50 інв.№419, 350-50 інв.№421, 350—50 ін.в№389; ЗРС-Г-ЛС-27 інв. №423, 350-50Л інв. №3015, 350-50Л інв.№123, 350-50Л інв. №3033, 350-50Л інв.№394, 350-50Л інв.№395, ЛС-27 інв. №ЗЗ0, підтверджується й інвентаризаційними картками обліку основних засобів.

Відповідач -2 подав суду копію договору комісії на продаж обладнання № 1005 від 10.05.2003р. та додатків до нього від 10.05.2003р. та 10.07.2003р., укладеного МПП "Техпромсервіс" (Комітентом) та ПП "Санрайз" (Комісіонером), за яким Комітент доручив Комісіонерові від свого імені та за рахунок Комітента укласти договір купівлі-продажу обладнання згідно з додатками. Відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Однак, подані Відповідачем копії належним чином не засвідчені. Крім того, договір комісії датований 10.05.2003р., а додатки до нього, відповідно - 10.05.2003р. та 10.07.2003р., тобто після укладання спірного договору Відповідачами у даній справі (20.03.2003р.). У зв’язку з цим, вказані документи, надані Відповідачем -2 не приймаються як доказ судом.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (чинного на момент укладання спірного Договору) за договором купівлі-продажу продавець зобов’язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 225 ЦК УРСР визначено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про власність" (у редакції чинній на момент укладання спірного Договору) власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Представники сторін у судовому засіданні заявили, що земснаряди за спірним Договором, перебувають у фактичному володінні Позивача. У зв’язку з цим, суд вважає безпідставними заперечення Відповідача -2 та Третьої особи -2, що вірним способом захисту прав Позивача є лише право, передбачене ст. 145 ЦК УРСР - витребування майна власником з чужого володіння.

Скасовуючи постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2005р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2005р. Вищий господарський суд України зазначив, що Позивач не посилався у позовній заяві, що земснаряди типу 50-50Л, 1972р.в. та 350-50Л, 1974 р.в. є його власністю. Однак, вказані земснаряди були предметом спірного Договору, на укладання якого у Відповідача -1 не було повноважень.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд під час первісного розгляду цієї справи не прийняв доводи Відповідача -2 та Третьої особи -2 та вважав, що документи, які б підтверджували право власності (чи інше право на відчуження) спірного майна (земснарядів) у Відповідача -1, на момент укладання спірного договору, були відсутні, з урахуванням чого позовна заява була задоволена.

В заяві про перегляд вищевказаного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі № 3/5(31/182-32/28) ПП „Санрайз” в особі представника за довіреністю Курицина А.В. від 18.07.2007р. вказує, що, згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.06.2007р., яка набрала законної сили 26.07.2007р., у справі за позовом Рогави Р.Д. до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську про визнання дій співробітників Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську по взяттю ПП „Санрайз” на облік як платника податків, видачі ПП „Санрайз” довідки 4-ОПП про взяття на облік платника податків №754/10/79/1-144 від 12.12.2002р., прийняттю від ПП „Санрайз” реєстраційної заяви платника податку на додану вартість від 23.12.2002р. та видачі ПП „Санрайз” свідоцтва про державну реєстрацію платника податків на додану вартість від 26.12.2002р., прийняттю від ПП „Санрайз” податкових звітів, проведенню податкових перевірок ПП „Санрайз”, складанню адміністративних протоколів щодо Меднова Володимира Анатолійовича, як директора ПП „Санрайз” неправомірними були встановлені істотні для справи №3/5(31/182(32/28) обставини, що не були відомі на час її розгляду та винесення господарським судом Дніпропетровської області по ній рішення від 30.06.2006р., тобто є нововиявленими, які впливають на повноту обставин, що мають значення для справи, на правильність висновків суду і вказують на необґрунтованість судового рішення господарського суду першої інстанції по даній справі.

Про нововиявлені обставини ПП „Санрайз” стало відомо після набрання чинності постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.06.2007р., тобто з 26.07.2007р. За таких обставин, суд вважає, що заява ПП „Санрайз” про перегляд справи за нововиявленими обставинами подана в межах двомісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 113 ГПК України.

Як вбачається із змісту вищевказаної постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.06.2007р. під час розгляду адміністративної справи у судовому порядку були встановлені обставини щодо справжності підпису засновника Меднова В.А. при створенні ПП „Санрайз”, який нотаріально засвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Житковим В.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №8247, а також відносно того, що ПП „Санрайз” пройшло державну реєстрацію в виконавчому комітеті Дніпродзержинської міської ради законно, обґрунтовано та правомірно, на підставі передбачених діючим законодавством документів, наслідком чого стало правомірне видання 06.12.2002р. ПП „Санрайз” свідоцтва про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи та включення цього підприємства до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом №32293241.

Отже, зазначеною постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.06.2007р. встановлено факт правомірності дій співробітників Виконкому Дніпродзержинської міської ради по державній реєстрації ПП „Санрайз”, співробітників ДПІ у м. Дніпродзержинську по взяттю ПП „Санрайз” на облік як платника податків, видачі ПП „Санрайз” довідки 4-ОПП про взяття на облік платника податків №754/10-79/1-144 від 12.12.2002р., прийняттю від ПП „Санрайз” реєстраційної заяви платника податку на додану вартість від 23.12.2002р., та видачі ПП „Санрайз” свідоцтва про державну реєстрацію платника податків на додану вартість від 26.12.2002р. , прийняттю від ПП „Санрайз” податкових звітів, проведенню податкових перевірок ПП „Санрайз”, складенню адміністративних протоколів щодо Меднова Володимира Анатолійовича, як директора ПП „Санрайз”.

При цьому, ПП „Санрайз” не надало будь-яких доказів про скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.09.2005р., що набрало законної сили 31.10.2005р., на яке господарський суд Дніпропетровської області посилався у своєму рішенні від 30.06.2006р.

З урахуванням додатково встановлених обставин заява ПП „Санрайз” про скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі №3/5(31/182-32/28) та перегляду справи за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із мотивувальної частини рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі №3/5(31/182-32/28) в основу висновку суду про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу товару №2003 від 20.03.2003р., укладеного між ПП „Санрайз” та Науково-виробничим підприємством ТОВ „Маркетинг-Центр”, покладено відсутність у Відповідача-1 права власності (чи іншого права на відчуження) спірного майна (земснарядів) на момент укладення спірного договору, стало відсутність у Відповідача-1, тобто у ПП „Санрайз”, документів, які б підтверджували його право на продаж спірного майна, згідно ст. 225 Цивільного кодексу УРСР, а обставини ліквідації ПП „Санрайз” шляхом скасування його державної реєстрації, щодо яких ПП „Санрайз” надає докази про нововиявлені обставини, не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

На підставі викладеного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі №3/5(31/182-32/28) має бути залишене без змін.

Керуючись ст. ст. 4, 32-36, 43, 86, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2006р. у справі № 3/5(31/182-32/28) без змін.

Суддя

І.М. Подобєд