ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2008 р.

Справа № 4/117/08

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.С. Петрова

суддів Г.П. Разюк, С.І. Колоколова

при секретарі судового засідання:Ніколовій Г.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Юрченко О.В., довіреність № 01/33-46 від 03.07.08 р.;

від відповідача: Куніна С.В., довіреність № 10/210 від 17.03.08 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 16.09.2008 р.

по справі № 4/117/08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” (далі по тексту ВАТ „ЕК Миколаївобленерго”)

до Миколаївського міжрайонного управління водного господарства (далі по тексту Миколаївське МУВГ)

про стягнення 10266,10 грн.

В С Т А Н О В И В:

21.04.08 р. ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Миколаївського МУВГ заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у травні 2007р. у сумі 10266,10 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.09.08 р. (суддя Дубова Т.М.) позов ВАТ „ЕК Миколаївобленерго залишено без задоволення.

При цьому місцевий господарський суд приймаючи таке рішення дійшов висновку про те, що ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” всупереч умовам договору та п.4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ в редакції від 17.10.05 р. №910 (далі по тексту Правила КЕЕ) незаконно відмовило відповідачу у корегуванні договірної величини споживання електричної енергії на травень 2007 р.

Однак, враховуючи умови договору щодо граничної величини споживання електричної енергії у травні 2007 р., яки залишилися незміненими, господарський суд 1 інстанції все ж встановив перевищення відповідачем граничних величин споживання електричної енергії у цьому місяці в обсязі 45530 кВт/г. і в той же час відмовив у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідальність, передбачена ч.5 ст.26 Закону України „Про електроенергетику” за перевищення договірної величини споживання електричної енергії”, є штрафною санкцією і відповідно із ч.6 ст.232 ГК України її нарахування припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, а ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” звертаючись із позовом 21.04.08 р., порушило цей 6 місячний строк, що є підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду 1 інстанції, ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” звернулося з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржене рішення та задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” навело докази на підтвердження фактичного перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії у травні 2007 р. та правомірності відмови відповідачу у коригуванні цієї величини у зв’язку із невиконанням останнім своїх зобов’язань щодо оплати електричної енергії за договором.

На думку скаржника місцевий господарський суд дійшов безпідставного висновку щодо пропуску позивачем, встановленого ч.6 ст.232 ГК України строку для нарахування штрафних санкцій за перевищення відповідачем договірної величини електроспоживання у травні 2008 р., оскільки ця санкція була нарахована своєчасно 04.06.07 р., що підтверджується повідомленням №57/04 про перевищення договірних величин споживання електроенергії.

З приводу вищезазначеної апеляційної скарги відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” безпідставно відмовило йому у корегуванні договірної величини споживання електричної енергії на травень 2007 р., тому неправомірно нарахувало штрафні санкції. Крім того, відповідач звернув увагу суду на форсмажорні обставини –посуху у травні 2007 р., яка стала причиною перевищення обсягів споживання електричної енергії у травні 2007 р. У зв'язку із цим Миколаївське МУВГ просило суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення –без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

01.03.05р. між ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” в особі філії Веселинівського району та Миколаївським управлінням зрошувальних систем, правонаступником якого є Миколаївське МУВГ, укладено договір про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача № 49/47 (далі —Договір). 25.08.07р., який був чинним у спірний період.

Згідно із п. 1.1 Договору ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” забезпечує постачання електричної енергії, технічну можливість передачі електричної енергії відповідно до умов Договору, а споживач, в свою чергу, зобов'язаний своєчасно проводити оплату отриманої електричної енергії та виконувати інші умови Договору.

01.03.05 р. сторонами Договору було підписано також додаток №10 (а.с.12) до цього договору, в якому визначили умови та порядок оплати, вказаний додаток був чинним у спірний період –травень 2007 р., тому при вирішенні даного спору слід керуватися його умовами.

Згідно із п.1 додатку №4 до договору сторонами встановлено розрахунковий період з 25 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Додатку № 10 до Договору, окремо від планових платежів визначено порядок і умови оплати остаточного розрахунку за минулий розрахунковий період, а також розрахунків за перевищення договірних величин електроспоживання та потужності, нарахувань за актами порушень Правил користування електроенергією, пені та інших платежів, оформлених рахунками ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго”, які здійснюються Миколаївським МУВГ самостійно в 5-ти денний строк після дати виписки рахунків в незалежності від наявності або відсутності коштів.

25.12.06р. у додатках № 1 (спецрахунок та бюджет) до Договору сторонами були узгоджені обсяги постачання електричної енергії на кожен місяць 2007 року, у тому числі на травень 2007 року в розмірі 5000 кВт/год. (спецрахунок) та 14000 кВт/год. (бюджет), що разом становить 19000 кВт/год.

Відповідно до п. 4.4 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ 17.10.2005 р. за № 910 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 року, за № 1399/11679 споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до Постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення корегування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання є невід’ємною частиною договору.

Листом № 04/248 від 18.05.07р. відповідач звернувся до заступника директора філії ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” із проханням про збільшення ліміту споживання електроенергії для подачі води на зрошувальні системи в зв'язку з посухою в травні 2007 року до 100000 кВт/год. по бюджету та 15000 кВт/год. по спецрахунку.

ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” в коригуванні договірної величини електроспоживання відмовило з причини невиконання споживачем пункту 6.2 Договору, про що на адресу відповідача було направлено повідомлення про відмову здійснення коригування договірної величини споживання електричної енергії за № 58/04 від 04.06.07р.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а саме договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, в тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу насамперед для самих сторін, які, будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Згідно з абзацом 2 пункту 6.3 Договору, при зміні обсягів очікуваної договірної величини споживання електричної енергії споживач письмово повідомляє про це ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго”. У цьому разі гранична (договірна) величина споживання електричної енергії коригується ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” та доводиться до споживача письмовим повідомленням у 10-ти денний термін з дня отримання листа.

Як зазначалося вище, позивачем було відмовлено в коригуванні граничної величини споживання електричної енергії, тобто умови Договору щодо договірної величини споживання електричної енергії на травень 2007 р. змінені не були.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідач з приводу відмови ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” в коригуванні договірної величини споживання електроенергії в травні 2007 року до місцевого господарського суду не звертався, таким чином, договірна величина споживання електричної енергії для позивача на вказаний період залишилася на рівні 19000 кВт/год.

Фактично, згідно із актами Миколаївського МУВГ про обсяги спожитої (переданої) споживачу (субспоживачу) електроенергії за травень 2007 року, останнє спожило 64530 кВт/год. з врахуванням втрат.

Таким чином, відповідач допустив фактичне перевищення договірної величини споживання електричної енергії у травні 2007 року на 45530 кВт/год. (64530 кВт/год. - 19000 кВт/год.).

Згідно із п.13 Порядку постачання електричної енергії, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 441 від 24.03.99р. споживачі у разі перевищення встановлених договірних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п’ятою і шостою статті 26 Закону України “Про електроенергетику”.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України „Про електроенергетику” споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Враховуючи наведене, ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” зробив розрахунок вартості різниці фактично спожитої і договірної величини за травень 2007 року та направив відповідачу рахунок №49/47/6 від 04.06.07р. на суму 10266,10 грн., який відповідачем протягом 5 днів не був оплачений.

За таких обставин, судова колегія вважає, що у відповідності із ч. 5 ст. 26 Закону “Про електроенергетику” з відповідача слід стягнути 10266,10 грн. за перевищення договірної величини електроспоживання у травні 2007 року.

Висновок місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на порушення строку для нарахування штрафних санкцій є помилковим з наступних підстав.

Згідно із ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, а саме неустойка, штраф, пеня.

У відповідності із ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 26 Закону України “Про електроенергетику” передбачено, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за рахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Таким чином, плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії обчислюється як різниця обсягу фактично спожитої електроенергії та обумовленого обсягу у договорі (договірної величини). Двократна вартість різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії не розраховується і не може розраховуватися у відсотках.

Крім того, в основі нарахування двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії покладено не грошове зобов'язання, а величина електроспоживання, яка коригується за правилами п.11 Постанови КМУ №441 від 24.03.99р. в редакції 26.12.03р., а не за правилами ст.549 ЦК України та ч.1 ст. 230 ГК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст.26 Закону України “Про електроенергетику”, споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією, частина 7 ст.27 Закону України “Про електроенергетику” вказує на те, що санкції, передбачені ч. 8 ст. 24, ч.3,4,5 ст.26 та ч.3 цієї статті, застосовуються у порядку, встановленому КМ України. Пунктом 11 Постанови КМ України № 441 від 24.03.99р., в редакції 26.12.03р., встановлено, що за підсумками місяця гранична величина споживання енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання.

Таким чином, двократна вартість різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії не охоплюється (не відповідає) визначенням таких понять, як штраф та пеня. Вона має іншу правову природу обчислення та наступного нарахування, а також передбачена іншими законами та нормативними актами.

Отже, з викладеного вбачається, що ч.5 ст.26 Закону України “Про електроенергетику” встановлено спеціальний різновид відповідальності для суб'єктів електроенергетики і цей Закон не містить норм, які б визначали строки, протягом яких необхідно нарахувати двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, тому висновки місцевого господарського суду щодо порушення відповідачем вимог ч.6 ст.232 ГК України є помилковими.

Судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача про те, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії у травні 2007 р. сталося внаслідок форсмажорної обставини - посухи у цьому місяці, оскільки ця обставина може бути форсмажорною для виробників сільськогосподарської продукції, а не для відповідача, так як припинення споживання електричної енергії поза обсяги договірної величини ніяким чином не залежало від посухи, для цього відповідачу потрібно було відключити своє електрообладнання від електроживлення.

За таких обставин апеляційну скаргу ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” слід задовольнити, рішення господарського суду Миколаївської області 16.09.08р. –скасувати, позов задовольнити.

Відповідно із ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1Апеляційну скаргу ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” задовольнити, рішення господарського суду Миколаївської області від 16.09.08 р. скасувати, позов задовольнити.

2.Стягнути з Миколаївського міжрайонного управління водного господарства (54036, м.Миколаїв, вул., вул.Веселинська, 51-А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” (54017, м.Миколаїв, вул. Громадянська, 40, р/р 01 в Державному ощадному банку України, МФО 326461, код 23399393) 10266 грн. 10 коп. боргу за перевищення договірних величин;

3.Стягнути з Миколаївського міжрайонного управління водного господарства (54036, м.Миколаїв, вул., вул.Веселинська, 51 -А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” (54017, м.Миколаїв, вул. Громадянська, 40, п/р 0060 у МФ КП “Приватбанк, МФО 326610, код 23399393) 102 грн. 66 коп. держмита за розгляд позовної заяви, 51 грн. 33 коп. держмита за розгляд апеляційної скарги та 118 грн. 00 коп. на ІТЗ судового процесу.”

4.Видачу наказів за постановою доручити господарському суду Миколаївської області.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов