ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" жовтня 2008 р.

Справа  № 6-17/140-07-5292

За позовом:
Малого приватного
підприємства „Діва"

До відповідачів: 1.Комунального підприємства
„Ланжерон"

2.Приватного
підприємства „Олімп"

3.Приватного малого
підприємства „МІРТ"

4.Одеської міської
ради

5. Суб`єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

Про визнання   недійсними договору оренди, договору
суборенди, про визнання права власності та виселення

Суддя
Демешин О.А.

П р е д с т а в н и к и :

Від позивача:      Боднарчук Ж.В. -директор,   Кузнєцова Т.В. - довіреність

Від відповідачів:
1. не з`явився

2. не з`явився

3. не з`явився

4. Байдан О.Г. -
довіреність

5. не з`явився

Суть спору:
Мале приватне підприємство „Діва”(далі -позивач)  надало позов до комунального підприємства
„Ланжерон” (далі -Відповідач 1), Приватного підприємства „Олімп” (далі
-Відповідач 2) та Приватного малого підприємства  „МІРТ” (далі - відповідач 3) про визнання
недійсними договорів оренди,  договорів
суборенди, про визнання права власності та витребування  майна із чужого користування.

Ухвалою господарського суду від
20.08.2007р. за клопотанням КП „Ланжерон” до участі у справі  в якості іншого відповідача залучено Одеську
міську раду.

12.09.2007р. позивачем в  судовому засіданні, в порядку ст.22 ГПК
України, надано заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої МПП
„Діва” просить визнати недійсними договори №46/05/Д оренди нежилого приміщення
від 15 жовтня 2005 року та за № 47/05/Д від 15 жовтня 2005 року, укладені між
КП „Ланжерон” та ПМП „МІРТ", а також договори суборенди нежитлового
приміщення за №1-02/04 від 02 квітня 2007 року та № 2-02/04 від 02 квітня 2007
року, укладені між МПП „МІРТ” та ПП „Олімп”, виселити відповідача - приватне
підприємство „Олімп” із 2 торгових об'єктів: - кіоска „Морозиво” інв.№92М
загальною площею 4,9 кв.м і кіоска „Морозиво” інв.№ 93М загальною площею 4,9
кв.м на пляжі „Ланжерон” м. Одеси та визнати за малим приватним підприємством
„Діва” право власності на кіоск „Морозиво” інв.№92М загальною площею 4,9 кв.м
та кіоск „Морозиво” інв.№ 93М загальною площею 4,9 кв.м на пляжі „Ланжерон”
у  м. Одесі.

Аналогічні позовні вимоги заявлені
позивачем в уточненнях, наданих в судовому засіданні 10.10.2008р.

Як встановлено під час розгляду справи,
договір суборенди нежитлового приміщення
№1-02/04 від 02 квітня 2007 року, визнання недійним якого є предметом
спору, було укладено між МПП „Мірт” та суб`єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 Тому ухвалою господарського суду Одеської
області від  01.10.2008р. до участі у
справі в якості іншого відповідача залучено СПД ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що на момент укладення спірних договорів МПП „Діва”
було власником вищевказаних об`єктів нерухомості, оскільки ці об`єкти були
передані підприємству його засновником ОСОБА_2 Тому, КП „Ланжерон” не мало
правових підстав на укладення з ПМП „Мірт” договорів оренди, а останнє не мало
права на передачу об`єктів в суборенду приватному підприємству „Олімп” та СПД
ОСОБА_1

Відповідачі 1, 2, 3 проти позову
заперечують, з підстав викладених у відзивах.

Так, КП „Ланжерон” заперечуючи
проти позову, посилається на те, що спірні приміщення були взяті на баланс
підприємства на виконання рішення ВК ОМР №149 від 31.03.2000р., пунктом 7 якого
підприємствам узбережжя необхідно було провести інвентаризацію  територій та прийняти на баланс всі споруди,
які не знаходяться на їх балансі та розташовані на їх території. Оскільки
об'єкти, які є предметом спору по справі
на протязі 2001-2003року ніким не використовувались, що призвело до
приведення їх у незадовільний стан під впливом погодних умов та морського
клімату,  КП „Ланжерон” неодноразово
зверталося до громадянки ОСОБА_2 про необхідність надання  правовстановлюючих документів на два кам'яних
кіоска, розташованих на пляжі „Ланжерон”.

Не отримав від позивача будь-яких
правовстановлюючих документів на ці споруди КП „Ланжерон” здійснило
інвентаризацію цих об'єктів та прийняло їх на баланс, після чого з листопада
2003 року ці споруди були передані в оренду спочатку СПД ОСОБА_3, а потім ПМП
„МІРТ”.

Так,   ПМП „МІРТ” надало відзив,  в якому посилається на  ті обставини, що  15.10.2005 року за №46/05/Д та № 47/05/Д від
15.10.2005 року між КП „Ланжерон” та ПМП „МІРТ” укладено договори оренди
нежитлових приміщень загальною площею 4,9 м.кв. кожне, розташовані на земельній
ділянці на території пляжу Ланжерон в м. Одесі, строком дії до 14.10.2054 року.
На підставі актів приймання - передачі від 15.10.2005 року орендодавець, в
особі КП „Ланжерон” передав, а орендар, в особі   ПМП „МІРТ” прийняв  в строкове платне користування зазначенні
нежилі приміщення, які є предметом спору по справі.

В подальшому, шляхом укладення
договорів суборенди за №1-02/04 та № 2-02/04 від 02.04.2007 року зазначенні
приміщення були передані ПМП ”МІРТ” у суборенду ПП „Олімп” та СПД ОСОБА_1

01.01.2007 року між КП „Ланжерон”
та ПМП „МІРТ” за №09/07 та №0/07
укладено договори про відшкодування економічних витрат на утримання
території узбережжя та надання комунальних послуг на території пляжу Ланжерон.

Приймання зазначених приміщень на
баланс КП „Ланжерон” відбувалося на виконання рішення Одеської міської ради від
31.03.2000 року про інвентаризацію основних засобів та прийняття на баланс всіх
будівлель, які розташовані на території комунальних підприємств та раніше не
знаходилися на їх балансі.

Спірні нежилі приміщення є
власністю територіальної громади та перебувають у повному господарського
віданні КП „Ланжерон”, тому підстави визнання договорів оренди та суборенди на
думку відповідача 1  відсутні.

ПП „Олімп”, також,  заперечуючи проти позову, посилається на те,
що воно правомірно володіє та користується не житловими приміщеннями загальною
площею 4,9 м.кв. кожне, що розташовані на території пляжу Ланжерон в м. Одесі
на підставі договорів суборенди №1-02/04 та №2-02/04 від 02.04.2007 року, згідно
яких зазначенні приміщення були передані ПМП „МІРТ” у суборенду ПП „Олімп”.
Передача приміщень в суборенду відбувалася на підставі письмового погодження
орендодавця за актами приймання-передачі.

Приміщення використовуються ПП
„Олімп” за їх цільовим призначенням, з дотриманням санітарних, пожежних та
інших вимог. Здійснюється прибирання та догляд за належним станом прилеглої
території, договірні зобов'язання виконуються сторонами договору суборенди
своєчасно та у повному обсязі.

Крім того, у відзивах, наданих в
судовому засіданні 14.07.2008р. ПМП „Мірт” та ПП „Олімп” посилаються на те, що
МПП „Діва”  у встановленому чинним
законодавством порядку не отримало свідоцтва на права власності на об`єкти
нерухомого майна, не надало правовстановлюючих документів на ці об`єкти, не
здійснило їх державної реєстрації та не прийняло на баланс підприємства, що
спростовує твердження позивача про належність йому на праві власності спірних
не житлових приміщень.

У зв`язку з ненаданням відзиву СПД
ОСОБА_1 справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст..75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з
наступного:

10 червня 1992 року між дирекцією
об'єднання №4 Тресту громадського харчування Жовтневого району м. Одеси та
громадянкою ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу трьох приміщень під
торгівлю загальною площею 45,5 кв.м, розташованих по за адресою м. Одеса, парк
ім. Т.Г. Шевченка, пляж „Ланжерон”. На підставі цього, був підписаний сторонами
акт прийому-передачі вказаного майна.

18 грудня 1998 року громадянка
ОСОБА_4 отримала свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи - малого приватного підприємства „Діва”, виданого
Жовтневою райадміністрацією м. Одеси, директором якого вона є, а спірні будівлі
використовувалися МПП „Діва” як магазини для роздрібної торгівлі.

29 січня 1998 року на адресу
підприємства із Одеської міської інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю був отриманий припис про незадовільний стан павільйону „Мальборо”,
розташованого на пляжі „Ланжерон”, який потребує реконструкції і тому
підприємству в терміновому порядку необхідно надати в інспекцію ДАБК проект
реконструкції павільйону. У разі невиконання цих вимог - павільйон буде
знесений силами інспекції ДАБК.

На виконання даних вимог при
погодженні дозволів контролюючих органів, 18.05.1998  року були виготовлені проекти реконструкції
двох об'єктів, а 18.06.1998 року - отримані технічні паспорта, виданих БТІ на
користувача - мале приватне підприємство „Діва”. Рішенням міжвідомчої комісії
виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів №35 від 16 січня 1999 року
дозволено МПП „Діва” установку павільйону на пляжі „Ланжерон”.

Розпорядженням Жовтневої районної
адміністрації Одеської міської ради від 04.03.1999 року затверджено дане
рішення міжвідомчої комісії про дозвіл МПП ,Діва” реконструкції двох
павільйонів на території парка ім. Шевченка (пляж „Ланжерон”) та установку
нового („Мальборо-морозиво”).

Після закінчення
будівельно-ремонтних робіт, 14 червня 1999 року державною технічною комісією на
три торгові об'єкти видано акти про готовність закінченого будівництвом
об'єктів до експлуатації.

На виконання рішення виконкому
Одеської міської ради №149 від 31.03.2000 року „Про реалізацію програми
розвитку Одеського узбережжя”, комунальним підприємствам узбережжя, в т.ч. і
„Ланжерон” в термін до 01.05.2000 року необхідно було підготувати перелік
основних засобів, що розташовані у прибережній зоні, які необхідно передати на
баланс.

У 2003 році КП „Ланжерон”
звернулося із заявою до Одеського БТІ щодо виготовлення технічних паспортів та
проведення експертної оцінки вищевказаних об'єктів.

11 квітня 2003 року технічні
паспорта були виготовлені на 2 торгових об'єкта -інв. №92М та №93М кіоски -
„Морозиво” на пляжі „Ланжерон” на користувача КП „Ланжерон” із 01 травня 2003
року передано на баланс даного комунального підприємства.

15 жовтня 2005 року відповідач 1
уклав договори оренди за №№46/05/Д і 47/05/Д нежилих приміщення за інв.№№92-М,
93-М з приватним малим підприємством „МІРТ” строком до 14 жовтня 2054 року,
який в свою чергу 05 травня 2006 року уклав відповідні договори суборенди
нежитлового приміщення за №01-05/06 та №02-05/06 з СПД ОСОБА_1 та приватним
підприємством „Олімп”.

Відповідно до вимог статті 1
Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду надано підприємствам, установам, організаціям, іншим
юридичним особам, громадянам, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта
підприємницької діяльності за захистом своїх порушених  або оспорюваних прав і охоронюваних законом
інтересів.

Таким чином, надаючи до
господарського суду позов, позивач мав довести, що при укладенні вищезазначених
договорів оренди та суборенди було порушено право власності   малого приватного підприємства „Діва”.

Як
вбачається з матеріалів справи, мале приватне підприємство „Діва” було створене
засновником ОСОБА_2 та зареєстроване рішенням виконкому Жовтневої районної ради
народних депутатів м.Одеси № 1699 від 06.09.1992р.(реєстраційний номер 717).

Пунктом
4.5. Статуту в редакції 1992року визначено, що засновник при створенні
підприємства наділяє його статутним фондом
з розмірі 5000грн.

Пунктом
10.1. статті 10 нової редакції Статуту Малого приватного підприємства” Діва”,
зареєстрованого 05.11.2007р. (номер запису 1029722)  встановлено, що для створення і діяльності
підприємства, за рахунок внеску засновника створюється статутний капітал у
розмірі 150 (сто п`ятдесят тисяч) гривень у вигляді 3-х торгових павільйонів
загальною площею 45,5кв.м., які розташовано на території КП „Ланжерон” та КП
„Центральний парк культури та відпочинку ім..Т.Г.Шевченка” загальною вартістю
150тисяч гривень.

Згідно
частини 4 статті 87 ГК України -юридична особа вважається створеною з дня її
державної реєстрації.

Пунктом
4 статті 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних  осіб-підприємців”  встановлено, що дата  внесення
до  Єдиного  державного реєстру запису про проведення
державної реєстрації юридичної особи є датою
державної реєстрації юридичної особи.

Застосовуючи,
встановлену статтею 8 ЦК України аналогію закону, суд вважає, що тільки  з дня державної реєстрації нової редакції
Статуту МПП „Діва”, а саме -з 05.11.2007р. мале приватне підприємство
„Діва”  могло набути права власності на
спірні будівлі, внесені до статутного фонду товариства його засновником ОСОБА_2

Тобто,
у  2003році, коли КП „Ланжерон” прийняло
ці будівлі на баланс,  під час укладення
цим підприємством договорів оренди з МПП „Мірт” та під час укладання договорів
суборенди між МПП „Мірт” та ПП „Олімп” і СПД ОСОБА_1 - право власності позивача
не могло бути порушеним, оскільки МПП „Діва” на той момент не було власником
торгових павільйонів.

З
01.01.2004року набрав чинності Цивільний кодекс України в редакції від
16.01.2003р.

Статтею
182 цього кодексу встановлено, що право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна
реєстрація спірних об`єктів нерухомості, як за ОСОБА_2, так і за  МПП „Діва” не здійснювалась.

Так, абзацом сьомим  підпункту „а” пункту  4.1. Правил державної реєстрації об'єктів, що
знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом  Держжитлокомунгоспу від 13.12.95 N 56
(Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056)  передбачалось, що оформлення права власності
на об'єкти нерухомого  майна проводиться
з видачею свідоцтва про право власності
за  зразком, наведеним в додатку N
12  місцевими органами державної
виконавчої влади,  місцевого

самоврядування   фізичним та юридичним особам на
підставі  документів,  встановлених законодавством, які
підтверджують їх право власності  на
об'єкти нерухомого майна.

В подальшому, оформлення  права власності фізичним  та
юридичним  особам,  прийнятим
у співзасновники підприємства,
які  внесли  в
статутний  фонд  цього підприємства об'єкт нерухомого майна з
видачею  місцевими  органами державної виконавчої влади,
місцевого самоврядування свідоцтва про право власності, передбачалось  Інструкцією „Про порядок державної реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають  у власності юридичних та фізичних осіб”,
затвердженою  наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 р. N
121 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N
399/2839).

Також,
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна  з видачею свідоцтва про право власності    юридичним
особам  у  разі
внесення  до  статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх
засновниками, встановлено пунктом 6.1.
Тимчасового положення „Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно” , затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003  N 6/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 28 січня 2003р.за N 66/7387), яке є чинними на момент вирішення спору.

Тобто,
за весь період існування об`єктів нерухомості, торгових павільйонів,
розташованих на пляжі „Ланжерон”, - право власності  на них не було оформлено ні фізичною особою
ОСОБА_2, ні малим приватним підприємством „Діва”.

Судом
не приймається до уваги наказ директора МПП „Діва”  №1 від 30.09.1992р. про передачу у власність
МПП „Діва” основних засобів, що раніше належали ОСОБА_2, у тому числі
павільйонів, розташованих на пляжі „Ланжерон”, оскільки фактичне прийняття у
власність цих будівель не підтверджується даними бухгалтерського обліку, що
надані позивачем до матеріалів справи.
Зокрема, надані позивачем копії ліцензій, закупівельних актів,
відомостей тощо, свідчать про використання ОСОБА_2 свого майна у
підприємницькій діяльності, однак -не підтверджує набуття малим приватним
підприємством „Діва” права власності на спірні будівлі.

Копії фінансових звітів суб`єкта малого
підприємництва МПП „Діва” за 2001-2002роки, надані позивачем,  не підтверджують наявності по бухгалтерському
обліку саме спірних будівель, оскільки відомості балансу повинні бути
підтверджені первісними бухгалтерськими документами, на підставі яких певні
об`єкти нерухомості із зазначеною їх первісною вартістю приймаються до обліку в
якості основних засобів.

Вищезазначений наказ директора МПП „Діва” не
містить відомостей про первісну вартість павільйонів, розташованих на пляжі
„Ланжерон”. Тому, цей наказ не може вважатися первісним бухгалтерським
документом,  який би підтверджував
набуття малим приватним підприємством „Діва” права власності на спірні об`єкти
ще у 1992році.

Власне прийняття засновником МПП „Діва”  ОСОБА_2 рішення від 02.10.2007р. про
затвердження Статуту МПП „Діва” в новій редакції, з внесенням до статутного
фонду спірних об`єктів нерухомості вартістю 150000грн. і свідчить про те, що
ОСОБА_2    станом на жовтень 2007року
вважала себе власником цього майна і розпорядилась ним шляхом прийняття рішення
про внесення  до статутного фонду МПП
„Діва”.  Тобто, якщо прийняти до уваги,
посилання позивача на те, що МПП „Діва” було власником двох павільйонів ще з
1992року, то ОСОБА_2,  вже не могла б
розпоряджатися цим майном в жовтні 2007року.

За таких обставин, суд вважає, що факт
затвердження засновником МПП „Діва”
нової редакції Статуту зазначеного підприємства та здійснення реєстрації
цього Статуту державним реєстратором, свідчить про те, що на момент прийняття
двох торгових павільйонів на баланс КП „Ланжерон” та укладення цим
підприємством спірних договорів оренди з ПМП „Мірт”та суборенди між ПМП „Мірт”
і ПП „Олімп” та СПД ОСОБА_1 -прав та законних інтересів позивача порушено не
було, оскільки приватне мале підприємство на той час не було власником
нерухомих об`єктів, переданих в оренду та суборенду по спірним договорам.

Також відсутність у позивача права
власності на спірні будівлі в період з 1992р. По 2007рік  скісно підтверджується відсутністю належного
оформлення на  МПП „Діва” земельних
ділянок на яких розташовані вказані об`єкти нерухомості.

Таким чином, оскільки, з підстав заявлених
МПП „Діва”, не можуть бути задоволені позовні вимоги про визнання недійсними
вищевказаних договорів оренди та суборенди, тому, що цими договорами не
порушено прав та законних інтересів МПП „Діва”, - то не підлягають задоволенню
і вимоги про виселення відповідачів з об`єктів нерухомого майна, які є
предметом договорів оренди та суборенди, укладених КП „Ланжерон”, МПП „Мірт” ,
МП „Олімп” та СПД „ОСОБА_1

За таких обставин, у задоволенні позову
слід відмовити у повному обсязі.

.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя
Демешин О.А.