СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

21.07.2008
Справа  № 2/188

За позовом Ужгородського національного університету, м.
Ужгород

до відповідача приватного підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Закарпатській області, м. Ужгород

про зобов'язання повернути вбудоване нежитлове приміщення площею
28,98 кв.м. в навчальному корпусі юридичного факультету в м. Ужгород, вул.
Капітульна, 26, за актом приймання - передачі (з врахуванням заяви про зміну
підстави позову)

та за зустрічним позовом приватного підприємця ОСОБА_1,                   м. Ужгород,

до Ужгородського національного університету, м. Ужгород

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Закарпатській області, м. Ужгород

про зобов'язання привести договір оренди № 32 від 01.10.1998 року у
відповідність до вимог чинного законодавства шляхом укладення додаткової угоди
до договору в частині зміни орендодавця з Ужгородського національного
університету на Регіональне відділення Фонду державного майна України по
Закарпатській області (з врахуванням заяви про уточнення вимог)

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача (за первісним позовом) - Ціпкало Й. І.,
провідний юрисконсульт

юридичного відділу, довіреність

№ 2 від 14.01.2008 року

Відповідач (за первісним позовом) - ОСОБА_1,
приватний підприємець

Третьої особи за первісним позовом - Фраткіна Т.
Ф., головний спеціаліст

юридичного відділу, довіреність

№ 1 від 08.01.2008 року

СУТЬ СПОРУ:
Ужгородським
національним університетом, м. Ужгород заявлено позов до приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Ужгород про розірвання договору № 32 від 01.10.1998 року оренди
вбудованого нежитлового приміщення площею 28,98 кв.м в навчальному корпусі
юридичного факультету в               м.
Ужгород, вул. Капітульна, 26 та повернення орендованого майна за актом
приймання - передачі. Ухвалою суду від 07.09.2007 року до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській
області,

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 21.07.2008
року  у справі № 2/188

м. Ужгород. Заявою від 08.05.2008 року позивач змінив підставу
позову, просить зобов'язати відповідача повернути вбудоване нежитлове
приміщення площею                28,98
кв.м. в навчальному корпусі юридичного факультету в м. Ужгород,                         вул. Капітульна, 26,
за актом приймання - передачі. Приватним підприємцем ОСОБА_1 08.05.2008 року
заявлено зустрічний позов до Ужгородського національного університету, м.
Ужгород та до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Закарпатській області про приведення договору оренди № 32 від 01.10.1998 року у
відповідність до вимог чинного законодавства. Заявою від 14.07.2008 року
ОСОБА_1 уточнив зустрічні позовні вимоги і просить привести договір оренди № 32
від 01.10.1998 року у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом
укладення додаткової угоди до договору в частині зміни орендодавця з
Ужгородського національного університету на Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Закарпатській області.

В судових засіданнях 27.06.2008 року, 16.07.2008 року брали участь
вищевказані представники, оголошувались перерви відповідно до ст.77 ГПК
України.

Вимоги первісного позову обґрунтовано посиланням на факт
припинення дії договору оренди внаслідок скасування державної реєстрації
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 18.12.2006 року, що, на думку позивача, мало
мати наслідком повернення об'єкту оренди орендодавцю. Враховуючи, що про цей
факт позивачу стало відомо лише в процесі розгляду даної справи, підставу
позову змінено та заявлено вимогу про застосування наслідків припинення дії
договору оренди, передбачених ст. 785 Цивільного кодексу України, а саме,
зобов'язання повернути приміщення по акту прийому - передачі. Проти вимог
зустрічного позову ДВНЗ „Ужгородський національний університет” заперечив,
пославшись, зокрема, на неможливість передачі приміщення в оренду, зважаючи на
приписи Державного пожежного нагляду, якими констатовано порушення вимог діючих
протипожежних норм та правил - пристосування тамбуру евакуаційного виходу під
кафе.

Приватний підприємець ОСОБА_1 проти первісного позову заперечив,
посилаючись на те, що його статус приватного підприємця відновлено, фактична
оренда приміщення не припинялась, договір оренди є діючим, потребує приведення
у відповідність до чинного законодавства шляхом заміни орендодавця, про що
заявлено зустрічні позовні вимоги.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по
Закарпатській області листом № 09-Ю/4154 від 19.09.2007року вимоги первісного
позову підтримало повністю. В зв'язку з зміною позивачем підстави позову у
додаткових поясненнях повідомило, що не вбачає підстав для задоволення
первісного позову, оскільки знаходження майна в оренді у фізичної особи не
суперечить Закону України

„Про оренду державного та комунального майна”. Проти зустрічного
позову заперечень не висловило.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення

представників учасників спору,

СУД ВСТАНОВИВ:

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 21.07.2008
року  у справі № 2/188

По первісному позову:

Між Ужгородським державним університетом (нині Ужгородський
національний університет) як орендодавцем та приватним підприємцем ОСОБА_1 як
орендарем 01.10.1998 року був укладений договір оренди № 32, на підставі якого
в орендне користування приватного підприємця було передано приміщення кафе в
корпусі юридичного факультету по вул. Капітульній , 26 площею 28,98 кв.м. Строк
дії договору був визначений п. 10.1 у 15 місяців з 01.10.1998 року по
31.12.1999 року; п. 10.6 договору сторони передбачили, що у разі відсутності
заяви однієї з сторін про припинення або зміну договору протягом одного місяця
після закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Представники
сторін договору в судовому засіданні підтвердили, що дія договору
продовжувалась на підставі зазначеної умови.

Додатковою угодою № 03/ 21-01 від 03.01.2003 року до договору
оренди сторони внесли зміни до договору, в тому числі до п. 10.1, встановивши
термін дії договору до 01.10.2003 року та передбачили, що продовження терміну
дії договору оренди оформляється додатковою угодою на підставі заяви орендаря
та дозволу Міністерства освіти і науки України (п. 10.6 ). Судом з'ясовано, що
додаткова угода відповідно до зазначеної умови договору сторонами не
укладалась, орендар продовжував користуватися приміщенням.

26.04.2007 року сторонами підписано додаткову угоду № 2 про
внесення змін до договору оренди, якою уточнено мету використання об'єкту
оренди та пункти розділу, який регламентує орендну плату.

Отже, термін дії договору на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” продовжився до 01.10.2008 року,
тобто на термін, на який його було укладено з врахуванням внесених до договору
змін. Цю обставину підтвердили представники сторін в судовому засіданні.

В процесі розгляду справи позивачем за первісним позовом
з'ясовано, що державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 було
скасовано 18.12.2006 року, знову реєстрація відбулася 14.03.2007 року (лист
Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.09.2007 року № 1474/02-9
).

Посилаючись на ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, якою
передбачено, що у разі ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря договір
оренди припиняється, та ч. 6 ст. 59 Господарського кодексу України, відповідно
до якої суб'єкт господарювання ліквідується у разі скасування його державної
реєстрації, Ужгородський національний університет стверджує, що дія договору
оренди припинилась з часу скасування державної реєстрації ОСОБА_1 як приватного
підприємця.

Проте, відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна”, який є спеціальним нормативним актом,
договір оренди припиняється в разі ліквідації юридичної особи, яка була
орендарем або орендодавцем. Стосовно приватного підприємця, статус якого є
особливим, Закон аналогічної норми не містить. З огляду на це, факт тимчасової
втрати                 ОСОБА_1 статусу
приватного підприємця не призвів до припинення договору оренди.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення первісного
позову в частині вимоги про зобов'язання повернути приміщення.

Щодо вимоги про розірвання договору провадження у справі підлягає
припиненню у зв'язку з відмовою позивача від зазначеної частини вимог заявою
від 08.05.20008 року № 01-10/796.

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 21.07.2008
року  у справі № 2/188

По зустрічному позову:

Відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України орендодавцем
нерухомого майна, яке перебуває у державній власності, є Фонд державного майна
України, його регіональні відділення. Договори оренди нерухомого майна, які
укладені до набрання чинності Господарським кодексом України та Цивільним
кодексом України, у яких орендодавцями виступають державні підприємства, згідно
п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України продовжують
діяти до закінчення строку своєї дії.

Листом № 10-16-12760 від 16.09.2004 року Фонд державного майна
України роз'яснив, що у випадку, коли термін дії договору оренди закінчується,
а стороною в договорі оренди нерухомого майна виступає підприємство -
балансоутримувач, яке з 01.01.2004 року не може бути орендодавцем нерухомого
майна, а орендар бажає користуватися відповідним майном в подальшому, органи
приватизації можуть укласти з таким орендарем додатковий договір до основного
договору, виклавши його в новій редакції, з наступним нотаріальним посвідченням
та державною реєстрацією такого договору відповідно до вимог статей 793, 794 ЦК
України. При цьому органи приватизації повинні враховувати, що пропозиції
орендаря щодо строку договору оренди повинні бути належним чином обґрунтовані,
а також підтримані відповідним висновком органу, уповноваженого управляти
державним майном.

Пунктом 10.6 договору оренди в редакції, затвердженій додатковою
угодою               № 03/21-01 від
03.01.2003 року, сторони узгодили обов'язковість дозволу Міністерства освіти і
науки України для продовження орендних відносин.

Судом з'ясовано, що дозвіл Міністерства освіти і науки України як
органу, уповноваженого управляти майном, що є об'єктом оренди, відсутній.

Крім того, заслуговують на увагу аргументи УжНУ стосовно
неможливості подальшого використання орендованого приміщення з метою,
зазначеною у договорі оренди - для розташування кафе. Наявними у справі
матеріалами перевірок органами державного пожежного нагляду протипожежного
стану приміщень навчального корпусу юридичного факультету УжНУ підтверджено
факт виявлення порушення вимог діючих протипожежних норм і правил, в тому числі
пристосування тамбуру евакуаційного виходу під кафе (Експертний висновок
протипожежного стану об'єкта від 21.06.2005 року; Приписи Державного пожежного
нагляду по результатах перевірок, проведених 22 - 26 березня 2007 року та 20 -
27 травня 2008 року). Приписом № 331 від 02.06.2008 року Державний пожежний
нагляд заборонив експлуатацію кафе на другому основному евакуаційному виході. У
поданих суду поясненнях ДВНЗ „Ужгородський національний університет” повідомив,
що в подальшому не має ні права, ні наміру здавати зазначене приміщення в
оренду, а буде використовувати його виключно за призначенням як коридор -
тамбур евакуаційного виходу.

З огляду на наведені обставини вимоги зустрічного позову
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України

СУД ВИРІШИВ:

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 21.07.2008
року  у справі № 2/188

1. У задоволенні вимоги первісного позову про зобов'язання повернути
орендоване приміщення відмовити.

2.     Провадження у
справі стосовно вимоги про розірвання договору оренди припинити.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
В.В.Мокану