ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2008 р. Справа № 29/327-08

вх. № 4850/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

прокурора - Василець Ю.О. позивача - не з"явився 3-й особи - не з"явився відповідача - не з"явився

2-го відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом

Харківської міжрайонної прокуратури Харківської обл., м. Х-в в особі Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі

до 1-го відповідача - ВАТ "Сад" с. Затишшя

та до 2-го відповідача - ВАТ"Сад" с. Затишшя

3-я особа - ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської філії

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Прокурор просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Харківською районною державною адміністрацією та ВАТ "Сад" від 10.12.04, зареєстрований 29.12.04 за №18 та скасувати державну реєстрацію вищевказаного договору.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову.

16.07.08 від прокуратури надійшла відмова від позову.

Представник позивача позов підтримав, просив суд розглянути спір по суті .

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України, відмова прокурора від поданого ним позову не позбавляє позивача права вимагати вирішення спору по суті.

Зважаючи на те, що позивач позов підтримав, в прийнятті заяви прокурора про відмову від позову було відмовлено.

Ухвалою суду від 17.07.08 до участі у справі у якості другого відповідача було залучено Харківську районну державну адміністрацію, яка є стороною по спірному договору.

Сторони звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи за межами двохмісячного терміну, встановленого ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у зв"язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі.

Вказане клопотання було задоволено судом.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з"явились.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, наданих в попередніх судових засіданнях, суд встановив наступне.

До Харківської міжрайонної прокуратури з Кулиничівсьхої селищної ради Харківського району Харківської області надійшов лист щодо вжиття заходів прокурорського реагування стосовно усунення порушень земельного законодавства відкритим акціонерним товариством "Сад".

Зі змісту звернення вбачається, що 10.12.2004 року між Харківською районною державною адміністрацією та відкритим акціонерним товариством "Сад" укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 608,2117 га, яка розташована на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області.

29.12.2004 року вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстровано Харківським районним відділом реєстрації ХРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що зроблений запис в Державному реєстрі земель за №18.

В позовній заяві прокурор вказує на те, що згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Але у позовній заяві не вказано які саме права Кулиничивської селищної ради порушені.

В обгрунтування своєї позиції, позивач посилається на те, що згідно рішення XVI сесії Харківської районної ради IV скликання від 24 грудня 2004 року та рішення XXV сесії Харківської обласної ради IV скликання від 29 березня 2005 року затверджений Проект встановлення меж села Затишшя Кулиничівської селищної ради, згідно якого, частина земель, які передані в оренду ВАТ «Сад», ввійшла в межі с. Затишшя. Однак позивачем та прокурором не надано жодного доказу, що підтверджує факт такого включення.

Доданий до позовної заяви Акт встановлення та погодження меж с. Затишшя від 23 вересня 2004 року безперечно свідчить про протилежне. Про те, що межа с. Затишшя проходить з північного сходу вздовж земель ВАТ «Сад», що ВАТ «Сад» є суміжним землекористувачем.

Більш того, суду не надано жодного доказу того, що межі села Затишшя на цей час є зміненими.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 176 Земельного кодексу України, межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України. Цей державний акт до позовної заяви не доданий.

Додані до позовної заяви рішення XVI сесії IV скликання Харківської районної ради Харківської області від 24 грудня 2004 року та XXV сесії IV скликання Харківської обласної ради від 29 березня 2005 року не є допустимим доказом факту зміни меж сел. Затишшя.

Укладений між Харківською районною державною адміністрацію і ВАТ «Сад» договір оренди земельної ділянки набрав чинності з дня його державної реєстрації, тобто з 29 грудня 2004 року. Невід'ємною частиною цього договору є акт погодження меж землекористування від 23 вересня 2003 року, підписаний у тому числі й Головою Кулиничівської селищної ради Клоком М.І. Будь-якого порушення прав Кулиничивської селищної ради при укладенні договору оренди не існувало.

Згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України та п.1 розділу VIII Прикінцеві положення Закону України «Про оренду землі», до розмежування відповідно до закону земель державної і комунальної власності орендодавцями земельних ділянок у межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, є відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України. Орендодавцем земельної ділянки є Харківська районна державна адміністрація, що діяла відповідно до своїх повноважень, визначених Земельним кодексом України і Законом України «Про оренду землі».

Зазначене рішення Харківської обласної ради, було прийнято лише у 2005 році, тобто вже після укладання договору, що оспорюється. Частиною 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. В позовній заяві цілком вірно зроблено посилання на п.34 вищевказаного договору, який містить те саме положення.

Пунктом 34 вищевказаного Договору оренди земельної ділянки встановлено, що «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи... не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Зважаючи на викладене вище, суд, визнав позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя