ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО"

До           Дочірнього підприємства "Гастроном Південний"

Про                              стягнення 2 401,58 грн.

Суддя: Смілянець В. В.

Представники сторін:

Від позивача:          Штепенко В.Ю. (довіреність № 78 від 23.09.2008р.)

Від відповідача:          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛКО" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Відповідача - Дочірнього підприємства "Гастроном Південний" заборгованості за договором поставки в розмірі 2255,06 грн., 121,26 грн. пені, 25,26 грн. 5% річних, 102,00 грн. державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

В судовому засіданні від 29.10.2008р. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛКО" надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з Відповідача - Дочірнього підприємства "Гастроном Південний" 2055,06 грн. - заборгованості за договором поставки, 233,13 грн. пені, 48,56 грн. 5% річних, 102,00 грн. державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач у засідання суду не з’явився, пояснення по суті заявлених вимог, установчі документи суду не надав (позивачу не надіслав), відзив на позов не надіслав. Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2006 року між Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛКО" та Відповідачем - Дочірнім підприємством "Гастроном Південний" був укладений Договір поставки № 933 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Позивач (Постачальник) зобов’язався передати у власність Відповідача (Покупця) безалкогольну та слабоалкогольну продукцію під торговельною маркою "Оболонь" (далі - товар), а Відповідач (Покупець) - прийняти та оплатити вартість продукції на умовах, визначених Договором.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначається в товарно-транспортних накладних, які оформлюються Позивачем (Постачальником) відповідно до поданого Відповідачем (Покупцем) замовлення.

На виконання умов Договору, відповідно до заявок Відповідача, 25.04.2008 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛКО" передав, а Відповідач - Дочірнє підприємство "Гастроном Південний" отримав товар на загальну суму 2255,35 грн.

Факт передачі товару Відповідачу підтверджується товарно-транспортною накладною № ВН-12672 від 25.04.2008р., копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що оплата товару здійснюється за згодою сторін, але не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту передачі товару.

Строк виконання зобов’язання Відповідачем відповідно до умов Договору за товарно-транспортною накладною № ВН-12672 від 25.04.2008р. скінчився 03.05.2008р.

Всупереч умовам Договору, Відповідач - Дочірнє підприємство "Гастроном Південний" лише частково виконав зобов’язання по оплаті вартості поставленого товару в розмірі 200,29 грн.

З доказів по справі вбачається, що Позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином.

На день розгляду справи заборгованість по договору поставки № 933 від 23.11.2006 р. складає 2055,06 грн. та підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" та п. 6.1. Договору за порушення строків оплати, передбачених Договором, Покупець (Відповідач) сплачує Продавцю (Позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу. Розмір пені становить 233,13 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 6.2. Договору: при порушенні строку оплати, встановленого п. 4.2. Договору, Покупець (Відповідач) сплачує Продавцю (Постачальнику) 5 (п’ять) процентів річних від простроченої суми. Сума 5% річних складає 48,56 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Отже, факт порушення Відповідачем - Дочірнім підприємством "Гастроном Південний" обов’язку строків оплати за отриманий товар судом встановлено та по суті не оспорений Відповідачем.

Оскільки Відповідач не скористався правом участі у судовому засіданні, не подав відзив на позов та наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору по суті, суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплату державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства "Гастроном Південний" (03187, м. Київ, вул. Глушкова, 30; р/р 6039 в Філії "Московське відділення ПІБ в м. Києві", МФО 322175; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО" (01103, м. Київ, Військовий проїзд, 1/8; р/р 1 в АК "Промислово-фінансовий банк", МФО 320906; ) 2055 (дві тисячі п’ятдесят п’ять) грн. 06 коп. заборгованості за договором поставки, 233 (двісті тридцять три) грн. 13 коп. пені за прострочення виконання зобов’язання, 48 (сорок вісім) грн. 56 коп. 5% річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ.

4.          Рішення надіслати сторонам.

5.          Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя                                В. В. Смілянець