СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"28" жовтня 2008 р.
Справа №  10/134

За
позовом прокурора міста Нововолинська в особі Міністерства вугільної
промисловості України

Державного
підприємтва «Волиньвугілля» в особі Відокремленого
підрозділу

шахти «Бужанська»
м.Нововолинськ
Волинської області

до
відповідача    СПД-фізичної особи
ОСОБА_1 с.Малі Сади Дубенського району

Рівненської
області

про
стягнення     4 876 грн. 69 коп. заборгованості по
розрахунках, пені та 3% річних

Суддя
Павлюк І.Ю.

Представники:

від
позивача-            Малогрош Л.Й.,
представник (довіреність №91-63 від 18.08.2008р.);

від
відповідача-          ОСОБА_2,
представник (довіреність №152 від 24.10.2008р.);

від
прокуратури-        не з'явився.

В судове засідання 28 жовтня 2008р.
представник прокуратури не з'явився, хоч про час та місце слухання був повідомлений
у встановленому порядку. Отримання прокуратурою ухвали суду стверджується
повідомленнями відділення підприємства зв'язку, наявними в матеріалах справи.
(а.с.43, 47).

Представники сторін не заявили
клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз'яснено сторонам
статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору:
Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з
відповідача 4318 грн. 30 коп. заборгованості по розрахунках за поставлене
вугілля, 176 грн. 19 коп. пені згідно укладеного договору постачання та 382
грн. 20 коп. 3% річних.

Відповідач подав суду відзив на
позов, яким позовні вимоги заперечив повністю. Зокрема, зазначив, що згідно з
даними реєстру отриманих та виданих податкових накладних від 01.08.2005 року по
31.08.2005 року СПД-фізичною особою ОСОБА_1 було отримано від позивача
податкову накладну №292 на загальну суму 12400 грн. 25 коп. (відповідно до
накладної №315 від 31.08.2005р.), а 30.11.2005р. - податкову накладну №457 на
суму -4054 грн. 85 коп. (відповідно до накладної №497 від 30.11.2005р.), що
свідчить про закупівлю відповідачем товарів у позивача протягом
серпня-листопада 2005 року на загальну суму 16455 грн. 10 коп. Дана сума
абсолютно співпадає із сумою, вказаною у додатку - довідці-розрахунку позивача.
Згідно з податковими накладними та накладними №65 від 04.08.2005р. на суму 2397
грн. 60 коп., №63 від 10.08.2005р. на суму 1176 грн. 00 коп., №69 від
20.08.2005р. на суму 1566 грн. 00 коп., №70 від 20.08.2005р. на суму 1566 грн.
00 коп., №80 від 02.11.2005р. на суму 1566 грн. 00 коп., №81 від 02.11.2005р.
на суму 1656 грн. 00 коп., №120 від 20.12.2006р. на суму 698 грн. 40 коп. та
№97 від 05.06.2006р. на суму 1276 грн. 80 коп. вартість поставленого
відповідачем товару в обмін на отримане вугілля склала 12136 грн. 80 коп. Тобто
різниця між вартістю отриманого товару і вартістю поставленого товару в обмін
на отриманий становить 4318 грн. 30 коп. При цьому, понесені транспортні
витрати на доставку товару, які згідно з договором на поставку товарів №52-01
від 09.02.2006р. оплачуються покупцем і складають 4297 грн. 20 коп. Вказана
сума на 21 грн. 10 коп. менше, ніж вартість отриманого відповідачем від шахти
«Бужанська»товару взамін на транспортні витрати. Таким чином, на думку відповідача,
позивач для компенсації понесених СПД-фізичною особою ОСОБА_1 транспортних
витрат розраховувався вугіллям. Відповідач зазначив, що вартість отриманого ним
вугілля на 21 грн менша від вартості понесених ним транспортних витрат, а отже,
борг перед позивачем становить лише 21 грн 10 коп. і тому сума, що зазначається
в позовній заяві як борг по основному зобов'язанню (4318 грн. 30 коп.) не є
боргом перед позивачем, а є грошовим вираженням тієї частини вугілля, що було
надано відповідачу для компенсації транспортних витрат, але відповідним
способом не було оформлено окремою бухгалтерською проводкою.

Таким чином, на думку відповідача,
вартість наданого йому вугілля -16455 грн. 10 коп. через нездійснення позивачем
належного оформлення лише умовно і фактично, а не документально ділиться на
вугілля, що надавалося в обмін на привезені товари, а це вугілля на суму 12136
грн. 80 коп., та на вугілля, що надавалося для компенсації транспортних витрат,
а це вугілля на суму 4318 грн. 30 коп. Враховуючи вищевикладене, відповідач
вважає, що з його сторони не було здійснено жодних правопорушень, а тому,
відповідно, немає підстав і для відповідальності, просить в позові відмовити.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі представника прокуратури за
наявними у справі матеріалами.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору
купівлі-продажу №89-01, укладеного позивачем та відповідачем 01.07.2005р.,
відповідач на підставі доручень згідно накладних №375 від 31.08.2005 р. (а.с.9)
та №497 від 30.11.2005р. (а.с.18) одержав від позивача вугілля на загальну суму
16455 грн. 10 коп. За умовами п.3.1 договору покупець-відповідач зобов'язаний
виконати оплату за отримане вугілля шляхом попередньої оплати. Проте,
відповідач попереню оплату коштами не виконав, натомість передав позивачеві
матеріали та товари на загальну суму 12 136 грн. 80 коп. по накладним  №65 від 04.08.2005р. на суму 2397 грн. 60
коп., №63 від 10.08.2005р. на суму 1176 грн. 00 коп., №69 від 20.08.2005р. на
суму 1566 грн. 00 коп., №70 від 20.08.2005р. на суму 1566 грн. 00 коп., №80 від
02.11.2005р. на суму 1566 грн. 00 коп., №81 від 02.11.2005р. на суму 1656 грн.
00 коп., №120 від 20.12.2006р. на суму 698 грн. 40 коп. та №97 від 05.06.2006р.
на суму 1276 грн. 80 коп. і позивач заявив про зарахування зустрічної
однорідної вимоги, що відповідає ст.601 ЦК України. Таким чином, заборгованість
відповідача підтверджена вищепереліченими обліковими документами і становить
4318 грн. 00 коп.

Вимога оплати 4318 грн. 30 коп.
заборгованості, яка вбачається з претензії №09-319 від 13.04.2007р.
(а.с.30-31), яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення
одержана відповідачем18.04.2007р.- залишена відповідачем без відповіді та
задоволення. Таким чином, заборгованість відповідача становить 4318 грн. 00коп.
і підлягає стягненню з останнього згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України.

В судовому засіданні 28 жовтня
2008р. представник позивача в порядку ст.22 ГПК України подав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно до якої підтримав позовні вимоги в частині
4318 грн. 00 коп. основного боргу, решту позовних вимог не підтримав (а.с.57).
Оскільки, заяву подано до прийняття рішення у справі, вона відповідає
обставинам справи та не суперечить чинному законодавству -суд прийняв їх до
розгляду. Наслідки відповідних процесуальних дій позивачу відомі, повноваження
на вчинення таких дій не оспорюються.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши
їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено,
що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором поставки (ст.712 ЦК
України), - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця
для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо
інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин
сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів
цивільного законодавства.(ч.2 ст.530 ЦК України).

Твердження відповідача про те, що
борг по основному зобов'язанню в сумі 4318 грн. 30 коп. не є боргом перед
позивачем, а є грошовим вираженням тієї частини вугілля, що було надано
відповідачу для компенсації транспортних витрат є надуманим та необгрунтованим,
оскільки умовами договору постачання №89-01 від 01.07.2005р., на підставі якого
позивач передав відповідачу вугілля на загальну суму 16455 грн. 10 коп. та
невиконання умов якого відповідачем є підставою звернення з даним позовом, не
передбачено відшкодування постачальником -позивачем транспортних витрат
покупця-відповідача. Крім того, покликання відповідача на умови договору на
поставку товарів №52-01 від 09.02.2006р., якими передбачено, що транспортні
витрати на доставку товару несе покупець є необгрунтованими, оскільки
відповідачем не подано жодного доказу на обгрунтування факту понесення ним
транспортних витрат та на обгрунтування розміру цих витрат, а саме первинних
облікових документів (товаро-транспортних накладних тощо).

Отже, заперечення позову, викладені
у відзиві від 23.10.2008р. з вищенаведених мотивів -є безпідставними і
надуманими.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. Проте, доказів на
обґрунтування своєї позиції  та на
підтвердження своїх заперечень відповідач не надав.

Враховуючи вищезазначене, позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.

Вбачається, що вимоги позивача, а
саме 4318 грн. 30 коп. основного боргу стверджуються договором, довіреностями,
накладними, претензією, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають
задоволенню на підставі стст. 509, 526, 530, 692, 712 Цивільного кодексу
України та стст. 173, 193 Господарського кодексу України.

Доказів сплати боргу відповідач
суду не подав.

Позов підлягає задоволенню в сумі
4318 грн. 30 коп. боргу. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита
та судові витрати на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його
неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись
стст. 33, 43, 46-49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.
Позов задоволити.

2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, який проживає в с.Малі Сади
Дубенського району Рівненської області на користь Державного підприємства
«Волиньвугілля»в особі Відокремленого підрозділу шахти «Бужанська», яка
знаходиться в м.Нововолинськ Волинської області 4318 грн. 30 коп.
заборгованості по розрахунках за отримане вугілля.

3. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, який проживає в с.Малі Сади
Дубенського району Рівненської області в доход Державного бюджету України 102
грн.00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
І.Ю. Павлюк

Рішення  підписане
суддею  "28" жовтня 2008 р..