ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.08
р.
Справа № 23/200пд

19.06.2007року
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась з позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Краматорськ про розірвання договору
купівлі-продажу № 2 від 18.05.2006р. і зобов'язання повернути  21753,20грн.

Заявою
від 19.07.2007р.(ст.28справи) позивачем змінений предмет позову, в якої він
просить зобов'язати продавця - відповідача по справі, повернути сплачені ним
кошти за кавоварку в сумі її вартості - 21753,20грн., посилаючись на ч.1ст.615
та ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України, які надають право вимагати
повернення сплаченої суми.

Постановою
Вищого господарського суду України від 03.09.2008р. рішення господарського суду
Донецької області від 27.07.2007року та постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 07.04.2008року по справі №23/200пд скасовані, справу
передано на новий розгляд до господарського суду.

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при
секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали позовної  заяви:

за
участю представників сторін:

від
позивача - ОСОБА_1- с.п.д., ОСОБА_3, ОСОБА_4 - за довіреністю від 04.05.07р.,

від
відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6 - за довіреністю від 01.11.2008р.,

за
позовом -          суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1  м. Маріуполь  до
відповідача -    суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Краматорськ

про
зобов'язання повернути  21753,20грн.

в с т
а н о в и в :

19.06.2007р.
позивач заявив позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути  21753,20грн. сплачені за кавоварку Saeco 8Р,
що була придбана за договором купівлі-продажу № 2 від 18.05.2006р. з посиланням
на ч.1 ст.615 і ч.2ст.678 ЦК України.

Позов
мотивований тим, що виявлено недоліки кавоварки Saeco 8Р, яка була придбана за
договором купівлі-продажу № 2 від 18.05.2006р., укладеного між сторонами, і які
не можуть бути самостійно виправлені, а тому згідно частини 2 статті 678
Цивільного кодексу України підлягає поверненню сума, сплачена за вказаним  договором - 21753,20грн.

Відповідач
не погоджується з вимогами позову на тій підставі, що право власності на
кавоварку з позивача виникло з моменту її оплати, тобто з 18.05.2006року,
позивачем не вказано конкретні недоліки, які б могли вважатися суттєвими та
були би підставою для відмови від договору і зобов'язання продавця повернути її
вартість. У сервісах-рапортах є відмітки про відсутність претензії до роботи
кавоварки. Позивачем не надано доказів, які би обґрунтовували вину саме
відповідача в виникне них недоліках кавоварки на момент виклику спеціаліста
сервісного центру. Крім цього, позивач до наступного часу користується купленою
у нього кавоваркою і отримує від роботи її прибуток.

При
дослідження матеріалів справи, заслухавши пояснення повноважних представників
сторін, судом встановлено наступне:

На
розгляд господарського суду пред'явлений позов для вирішення спору, пов'язаного
з поставкою товару неналежної якості. Спір виник з поставки товару за договором
купівлі-продажу № 2 від 18.05.2006р., укладеного між суб'єктами підприємницької
діяльності - ОСОБА_2 м. Краматорськ (продавець) та ОСОБА_1 м. Маріуполь  (покупець).

Стаття
655 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК) закріпляє законодавче
визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець)
передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

За
умовами укладеного сторонами договору продавець- фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 продає, а покупець -  фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 купує кавоварку Saeco 8Р на умовах оплати (п.2.1) у
гривнях згідно рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок або
оплати готівкою в касу продавця суми 21753,20грн.

2

Факт
оплати за придбаний товар у сумі 21753,20грн. підтверджується квитанцією
№1.62.1 від 18.05.2006р., тобто одразу після підписання договору позивач
сплатив кошти за товар.

За
правилами статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" ( 996-14 ) підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій. Законодавство України про бухгалтерський облік і
звітність розповсюджується на всіх юридичних осіб, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської діяльності в Україні, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік і направляти фінансову звітність згідно законодавству.

Первинні
документи являються основою для підготовки форм звітності, яка надається до
державних податкових органів для обліку і контролю за правильністю нарахування
і перерахування платежів, відрахування і зборів в держаний бюджет, в пенсійний
фонд, до фондів соціального страхування і в інші органі
організаційно-господарських повноважень, на які дані функції покладені
законодавством.

Зокрема,
таким первинним документом для доказу виконання договору купівлі-продажу мусить
бути як платіжне доручення, яке підтверджує оплату товару, так і накладна, яка
повинна довести, що покупець отримав від продавця конкретний вид товару. За
цим, господарський суд оголошував перерви з ціллю надати ці документи.

Документ,
якій би свідчив про одержання позивачем кавоварки від відповідача не надано,
так як сторони його не складали.

Однак,
в судовому засіданні відповідач як і позивач довили суду що кавоварка була
одержана 18.05.2006р. позивачем без накладної, тому господарський суд
витребував у сторін інші докази, які дозволяють суду встановити факт відчуження
майна (товару) від однієї сторони та передання його іншій стороні, тобто
одержання позивачем кавоварки від відповідача.

Таким
фактом явилися, по-перше, пояснення самих представників сторін, які не
спростували приймання-передачі кавоварки і по-друге, акт приймання-передачі
кавоварного автомату після його тестування 19.07.2006р.

За
статтею 662 ЦК продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений
договором і одночасно передати покупцеві його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються цього товару та
підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

При
передачі кавоварного автомату продавцем передано покупцю керівництво (паспорт)
по експлуатації кавоварки. Але при дослідженні цього паспорту, господарський
суд встановив, що в ньому відсутні дані посилання на конкретний номер автомату,
який безпосередньо передавався покупцю, відсутні в ньому і свідоцтво про продаж
- не має даних, що кавоварка пройшла передпродажну підготовку, а також
перевірку на гідність до експлуатації, відсутні і гарантійні талони на
обслуговування. Тобто переданий паспорт не являється паспортом (керівництвом)
по експлуатації конкретної кавоварки.

Згідно
з положенням ст.673 ЦК продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, якість
якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якість товару визначається
його характеристиками, тобто саме на переданий за договором купівлі-продажу
товар.

Викладене
у ч.1 ст.675 ЦК означає, що на момент передання товару покупець має право
повністю перевірити якість товару і у випадку її невідповідності може вимагати
захисту своїх прав згідно із статтями 678,708 ЦК, Закону України “Поро захист
прав споживачів” та інших нормативно-правових актів.

Невиконання
обов'язку продавця передати документи, що стосуються якості товару, при наймі,
що сам товар вже переданий або знаходиться в процесі передачі, тягне за собою
правові наслідки, встановлені ст.666 ЦК, а саме: по-перше, у покупця виникає
додаткове право встановити продавцю розумний строк для передання приналежності
товару або документів і по-друге, коли продавець не виконує цей обов'язок у
встановлений строк, покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу
та повернути товар продавцеві у тому же порядку, в якому цей товар був
переданий покупцеві (ч.3ст.651, ч.2ст.653 ЦК).

Покупець
не звертався до продавця з вимогою про передачу йому документів на придбане за
договором купівлі-продажу документів. Відсутні і дані, які вказують на
конкретний тип і номер придбаного майна, які би відокремлювали це майно від
інших кавоварок такого ж типу.

Суд
вважає, що покупець при прийнятті товару без накладної, без зазначення належних
купленому товару характеристик, без документів, які свідчать про якість товару,
без документу відповідності стандартам, - усвідомлював, що бере на себе ризик
можливості покупки пошкодженого чи такого товару, який не відповідає стандартам
якості товару.

3

Відповідно
до положень ст.668 ЦК ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження
товару, яке сталося з причин, що не залежать від волі сторін договору
купівлі-продажу, переходить до покупця з моменту передання йому товару.

За
ч.2 ст.675 ЦК важливим аспектом щодо гарантії якості товару є встановлення
гарантійного строку, під поняттям якого законодавець у ст.1 Закону України “Про
захист прав споживачів” розуміє строк, протягом якого продавець гарантує якість
товару, тобто бере на себе зобов'язання безоплатного ремонту або заміни відповідної
продукції у зв'язку з введенням її в обіг.

Договірний
строк має місце у випадку, коли він встановлений сторонами у договорі.

Суд
взяв до уваги, що пунктом 3.2 укладеного сторонами договору визначено гарантію
на товар строком на один рік (12 місяців) за умови дотримання правил
користування, а також використання покупцем кави “Blaser” протягом гарантійного
періоду. Очищення кавоварки від накипу не входить у гарантійне обслуговування
(пункт 3.3 договору).

Гарантійне
сервісне обслуговування кавоварки Saeco 8Р, придбаної позивачем, здійснювалось
спеціалістами сервісного центру “Дом кофе” м. Донецьк, з яким продавець
(відповідач) знаходиться у договірних правовідносинах щодо сервісного
обслуговування.

Сервіс-рапорти
№ 103 від 30.11.06р.,131 б/д, від 30.11.06р. б/н, № 151 від 05.02.07р., № 163
від 19.02.07р., від 21.03.07р., 08.11.07р., 26.12.07р., 08.04.07р., 30.01.08р.,
01.02.08р., 01.02.08р., свідчать про наявність неполадок у роботі кавоварки,
але в них же є підписи покупця про належність якості, що апарат придатний до
користування за призначенням.

Сервісним
центром проводилися роботи по виявленим покупцем недолікам, після чого
встановлено, що всі недоліки були з вини самого покупця, який користувався
кавоваркою не у відповідності з керівництвом на обслуговування торгового
автомату. Такими причинами явилися: забиті міксери; виключення апарату із
електромережі; міксери молока і шоколаду в брудному стану; відсутність
належного тиску води тощо. Сервісний цент проводив монтаж і демонтаж кавоварки,
його чистку, тестування програми апарату, після чого апарат приймався
користувачами кавоварки, які підписували сервіс-рапорти з висновком, що
кавоварки працює.

Специфіка
товару і суть зобов'язання за договором перешкоджає пред'явленню покупцем ряду
вимог, передбачених законом. Так, право вимагати заміни неякісного товару
відпадає, якщо товар є індивідуально визначеною річчю за ст.184 ЦК. Так, річ
вважається визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона має лише їй властиві
ознаки, що відрізняють її з-поміж інших однорідних речей, тобто
індивідуалізують її.

Відповідно
до ст.14 Закону України “Про захист прав споживачів” продавець за вибором
покупця забезпечує заміну товаром аналогічної марки (моделі, артикулу,
модифікації) належної якості, або відповідне зниження його купівельної ціни,
або безплатне усунення недоліків товару чи відшкодування затрат покупця на їх
виправлення, або розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків,
яких зазнав покупець.

За
тим, що спірна кавоварка не має визначення індивідуальними ознаками і тому не
може бути виділена із загальної маси речей даного роду, у суду не має
можливості направити цю річ (кавоварку без ознак індивідуальності ще й куплену
без первинних документів) на судову експертизу.

Позивачем
повинні бути, насамперед, доведені факти невиконання продавцем одержаних за
договором купівлі-продажу зобов'язань чи наявність очевидних підстав вважати,
що вона не виконує свого обов'язку чи виконує їх не в повному обсязі, а також у
разі доведення покупцем, що недоліки товару виникли до передання його покупцеві
або з причин, які існували до цього моменту.

Обов'язок
покупця прийняти товар передбачений статтею 689 ЦК, але цією же статтею
передбачено, що саме покупець зобов'язаний вчинити всі необхідні дії, що
забезпечують прийняття товару, що передані відповідно до договору
купівлі-продажу.

Прийнятий
покупцем товар слід належним чином оглянути у строк, визначений договором
купівлі-продажу, законом, іншими нормативно-правовими актами або звичаями
ділового обороту. У цей же самий строк перевірити якість, упаковку товару та
додержання продавцем інших умов договору в порядку, що встановлений договором,
законом, іншими нормативно-правовими актами або звичаями ділового обороту.

Вимоги
покупця розглядаються після пред'явлення покупцем квитанції, товарного чи
касового чеку, накладної або іншого письмового документа, що засвідчує факт
купівлі, а щодо товару, на який встановлений гарантійний строк, - технічний
паспорт, виданий конкретно на дану річ.

Крім
цього, стаття 680 ЦК встановлює, що якщо на товар, що є предметом договору
купівлі-продажу, встановлено гарантійний строк, то покупець має право
пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які бути виявлені протягом
цього строку. При цьому покупець повинен пред'явити продавцю певні документи,
що засвідчують факт купівлі-продажу цього товару і технічний паспорт який
виданий на користування цим товаром.

4

Істотний
недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару
відповідно до його цільового призначення. Виник з вини виробника (продавця,
виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача
причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а)
він взагалі не може бути усунений;

б)
його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в)
він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

З
огляду на досліджені факти, господарський суд відмовляє у позові з наступних
підстав:

-
відсутність у покупця оформлених належним чином документів щодо купівлі
кавоварки у відповідача за індивідуально визначеними характеристиками;

-          передачі кавоварки з гарантією за
відсутності гарантійних талоні;

-          кавоварка знаходиться у покупця і в
наступний час працює;

-          недоведеності позивачем істотних
недоліків, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару
відповідно до його цільового призначення;

-          не доведення покупцем, що недоліки
товару виникли до передання його покупцеві або з причин, які існували до цього
моменту;

-
всі надані сервіс-рапорти не доказують того факту, що позивач при
користування кавоваркою дотримувався правил користування.

Однак,
господарський суд має роз'яснити покупцю, що за своїм вибором він має право
подати позов до суду до продавця (виробника) про відшкодування збитків, що
виникли внаслідок передачі товару неналежної якості.

Приймаючи
до уваги недоведеність позовних вимог позивачем, на нього покладаються судові
витрати.

На
підставі ст.ст. 655-656, 629, 184, 662, 668, 675, 678, 708, 680, 689 Цивільного
Кодексу України, Закону України “Про захист прав споживачів”, Закону України
“Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та, керуючись
статтями 49,82,84,81-1, 85 ГПК України, господарський суд -

в и р
і ш и в:

Відмовити
у позові суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  м. Маріуполь
до  відповідача - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Краматорськ про стягнення 21753,20грн.
вартості неякісного товару за недоведеністю вимог.

Покласти судові витрати на позивача.

Суддя