ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 р.

№
2453-7/31

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М., -головуючого,

Коваленка
В.М. (доповідач у справі)

Продаєвич
Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

Управління пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської області

на
постанову  та ухвалувід 10.06.2008 р. Харківського
апеляційного господарського суду  від
25.02.2008 р. господарського суду Сумської області

у
справі

№
2453-7/31
господарського суду Сумської області

за
заявою

АК АПБ
"Україна" в особі Середино-Будського територіального  відокремленого безбалансового відділення
Сумської обласної дирекції

доДержавного підприємства
"Зноб-Новгородський льонозавод", смт. Зноб-Новгородське

про

визнання
банкрутом

ліквідатор

арбітражний
керуючий ОСОБА_1.

голова
комітету кредиторів

ОСОБА_2.

в судовому засіданні взяв участь представник:

Управління
пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області

Черняєва
Н.С., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Сумської області від 16.06.2000 року  порушено провадження у справі № 2453-7/31 про
банкрутство Державного підприємства "Зноб-Новгородський льонозавод"
(далі -Боржник, Підприємство) за заявою АК АПБ "Україна" в особі
Середино-Будського територіального
відокремленого безбалансового відділення Сумської обласної дирекції
(далі - Кредитор, Банк) в порядку Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон про
банкрутство).

Ухвалою
господарського суду Сумської області від 19.09.2002 року затверджено мирову
угоду від 05.09.2002 року, а провадження у справі припинено.

Ухвалою
господарського суду Сумської області від 25.02.2008 року  (суддя -М.І. Гордієнко) Управлінню пенсійного
фонду України в Середино-Будському районі Сумської області (далі -Фонд)
відмовлено в розірванні мирової угоди.

Не
погоджуючись з винесеною ухвалою судом першої інстанції, Управління пенсійного
фонду України в Середино-Будському районі Сумської області звернулося до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій  просило скасувати ухвалу господарського
суду Сумської області від 25.02.2008 року, а мирову угоду розірвати.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 року  (головуючий суддя -Олійник В.Ф., судді: Т.В.
Кравець, О.А. Гончар) апеляційну скаргу Фонду залишено без задоволення, а
ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2008 року -без змін.

Не
погоджуючись  з  винесеною постановою суду апеляційної
інстанції,  Управління пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі Сумської області звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 року,
ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2008 року та прийняти
нове рішення, яким вимоги Фонду про розірвання мирової угоди задовольнити.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, а саме ст. 39 Закону про банкрутство.

Суд
касаційної інстанції відмовляє у задоволенні поданого 08.09.2008 року
товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон" письмового
клопотання № 21 від 05.09.2008 року про відкладення розгляду скарги  у
зв'язку неможливістю забезпечити ним явку своїх представників у судове
засідання 10.09.2008 року через підготовку і проведення позачергових зборів
учасників товариства, оскільки вказаною особою в порушення вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України до клопотання не додано доказів викладених в клопотанні обставин -
це по-перше. По-друге, в ухвалі про прийняття касаційної скарги до провадження
від 08.08.2008 року зазначено, що нез'явлення представників сторін у засідання
судової колегії не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Заслухавши
пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 5 ст. 39 Закону єдиною підставою для розірвання мирової угоди  є невиконання боржником умов мирової угоди
щодо не менш як третини вимог кредиторів.

Отже,
Законом передбачено, що невиконання (непогашення) боржником не менш ніж третини
грошових вимог кредиторів тягне за собою розірвання мирової угоди, оскільки
таке невиконання умов мирової угоди носить публічний характер.

У зв'язку з чим, право ініціювати
розірвання мирової угоди мають кредитори, що володіють не менш ніж третиною від
загального розміру грошових вимог кредиторів до боржника, або кредитори, які
для досягнення встановленого Законом розміру об'єднали свої грошові вимоги. При
цьому, слід зазначити, що визначена третина розміру кредиторських вимог
обраховується із загальної суми кредиторських вимог, затверджених згідно відповідної
ухвали та визначеної в затвердженій мировій угоді, а не із суми кредиторських
вимог, що залишилась непогашеною на час звернення кредитора із заявою про
розірвання мирової угоди. Це є обумовленим та обґрунтованим у зв'язку із тим,
що зазначений в мировій угоді графік погашення кредиторських вимог може
передбачати відстрочку, розстрочку, списання.

Так,
згідно з мировою угодою розмір усіх зобов'язань Боржника перед кредиторами на
день її затвердження становить 230 822 грн. 54 коп.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 31.07.2007 року з заявою про розірвання мирової угоди до суду
звернувся кредитор боржника -Управління пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської області, вимоги якого становили 25 742 грн.
грн. 72 коп., що підлягали погашенню за мировою угодою з четвертого кварталу
2003 року по четвертий квартал 2008 року.

Отже,
вимоги Фонду до Боржника (25 742 грн. грн. 72 коп.) становлять менше третини
загального розміру всіх вимог кредиторів (230 822 грн. 54 коп.).

У зв'язку
із вищевикладеним суд касаційної інстанції підтримує правомірний висновок судів
попередніх інстанцій щодо відмови Фонду в задоволенні заяви про розірвання
мирової угоди у справі про банкрутство Боржника у зв'язку із недоведеністю
заявником правових підстав для її розірвання, визначених пунктами 5, 6 ст. 39
Закону про банкрутство.

За
таких обставин справи доводи касаційної скарги Управління пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі Сумської області не спростовують висновків
судів першої та апеляційної інстанцій, тому оскаржувані постанова суду
апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції підлягають залишенню без
змін, як законні та обґрунтовані.

З
урахуванням викладеного та керуючись  ст.
39 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” та ст. ст. 33, 34, 1115, 1117, 1119
-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Середино-Будському районі Сумської області залишити
без задоволення.

2.          Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 10.06.2008 року
та ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2008 року  у справі № 2453-7/31  залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

Л.В. Продаєвич