Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" жовтня 2008 р.

Справа № 16/522

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін

від позивача Трофимчук А.Б., дов. №219 від 21.11.07р., Довгань О.М., дов. №215 від

20.11.07р.

від відповідача Ткачук О.І., дов. №3372/Г-1/4 від 10.07.08р.

від третьої особи: Бірюченко В.А., дов.№ 14-11/141 від 10.01.08р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Приватного підприємства "Матриця" (м.Житомир)

до Держави Україна в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області (м.Житомир)

про стягнення 5000,00грн. збитків та 10000,00грн. моральної шкоди

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 5000,00 грн. збитків, понесених позивачем при оплаті юридичних послуг у зв'язку із зверненням позивача до господарського суду за захистом своїх інтересів від неправомірних дій відповідача та стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди, завданої, на думку позивача, діями відповідача у зв'язку з анулюванням реєстраційного свідоцтва ПП "Матриця" на проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 20.01.07р. № 6.

Заявою від 13.10.08р. № 472, поданою в судовому засіданні представниками, позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що заявлені в позові суми він просить стягнути з Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області.

Представники позивача позов підтримали у повному обсязі. При цьому, крім іншого, зазначили, що внаслідок неправомірних дій відповідача по анулюванню реєстраційного свідоцтва ПП "Матриця" на проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 20.01.07р. № 6 позивач поніс витрати на юридичну допомогу фахівця в галузі права - фізичної особи - підприємця Довганя О.М. на загальну суму 5000,00грн. та внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу нанесена моральна шкода у вигляді приниження його ділової репутації та дискредитації його як відповідного фахівця перед контрагентами, що загалом оцінено позивачем у 10000,00грн.

Відповідач в письмових "запереченнях" на позовну заяву (а.с.105-107) та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити. При цьому, крім іншого, зазначили, що позивачем не надано конкретних фактів заподіяння йому моральної шкоди. Стосовно понесених збитків на оплату юридичних послуг, зазначили, що судовими витратами можуть бути визнані тільки юридичні послуги надані адвокатом, а не фізичною особою - підприємцем, в державному свідоцтві якого відсутній запис про основний вид діяльності - юридична практика.

Третя особа відзиву на позов не подала, її представник в судовому засіданні зазначила, що завданням державного казначейства є здійснення казначейского обслуговування державних установ, у тому числі і відповідача. Також зазначила, що третя особа виконає будь-яке рішення суду. При цьому, також зазначила, що у випадку задоволення судом вимог позивача, кошти повинні стягуватись саме з відповідача - Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Четвертого вересня 2007 року господарським судом Житомирської області в порядку Кодекса адміністративного судочинства України була винесена постанова про задоволення позову у справі № 16/795-НМ за позовом Приватного підприємства "Матриця" до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області про визнання нечинним рішення № 1 від 20.03.07р. цього управління про анулювання реєстраційного свідоцтва ПП "Матриця" на проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за № 6 від 20.01.07р.

Рішення суду набрало законної сили.

У квітні 2008 року ПП "Матриця" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з держави Україна в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області 5000,00грн. збитків та 10000,00грн. моральної шкоди.

Позивач, звернувшись до господарського суду, свої вимоги до суб'єкта владних повноважень обгрунтував посиланням на ч.2 ст.21 КАС України.

Ухвалою від 23.04.08р. господарський суд на підставі п.1 ст.62 ГПК України відмовив позивачу у прийнятті позовної заяви у зв'язку з тим, що дана норма стосується "інших" вимог до суб'єкта владних повноважень, які не стосуються публічно-правового спору, тобто щодо правовідносин між юридичною особою та суб'єктом владних повноважень, які виникли з інших, не публічно-правових спорів, наприклад господарських або цивільних, які передбачають юридичну рівність сторін.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її до апеляційної інстанції.

Постановою від 22.05.08р. Житомирський апеляційний господарський суд скасував ухвалу суду першої інстанції та передав матеріали справи на розгляд господарського суду Житомирської області.

На цій підставі господарський суд Житомирської області 12.06.08р. порушив провадження у справі № 16/522 та розглянув її по суті.

Позивач свої вимоги про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень 5000,00грн. збитків та 10000,00грн. моральної шкоди обгрунтував посиланням на Цивільний (далі ЦК ) та Господарський (далі ГК) кодекси України.

Позивач, крім іншого, зазначив:

- відповідно до ст.16 ЦК України, особа має право звернутися до суду про відшкодування збитків та моральної шкоди;

- відповідно до абз.3 ч.2 ст.22 ЦК України, понесені позивачем витрати на оплату юридичних послуг є витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав;

- відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, в правовому розумінні моральна шкода може полягати у приниженні ділової репутації юридичної особи;

- відповідно до ч.1 ст.91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині;

- відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного;

- відповідно до ст.1167 ЦК України, підставою відшкодування завданої моральної шкоди юридичній особі є прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльність;

- відповідно до ст.1173 ЦК України, моральна шкода завдана юридичній особі незаконним рішенням органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень також відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Позивач обгрунтував свої вимоги також посиланням на ст.20 Господарського кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

А також послався на ч.2 ст.34 ГК України, відповідно до якої дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Розрахунок заявленої суми збитків у розмірі 5000,00грн. позивач підтвердив відповідними доказами (а.с.27,28,31-37).

Заявлену суму відшкодування моральної шкоди позивач оцінив у 10000,00грн., яку обгрунтував як у позовній заяві так і у письмових поясненнях (а.с.91-93).

Господарський суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до Кодекса адміністративного судочинства України, суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Незаперечним є той факт, що відповідач - Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській є суб'єктом владних повноважень.

Прийняши оспорюване у справі № 16/795-НМ рішення № 1 від 20.03.07р. відповідач діяв в межах своїх повноважень саме як суб'єкт владних повноважень.

Тобто, спір між сторонами у справі № 16/795-НМ був публічно-правовим, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах здійснював надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

При цьому, підставою для виникнення правовідносин між сторонами стосовно понесених позивачем збитків та завданої (або не завданої) йому моральної шкоди - є саме публічно-правовий спір з суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст.1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс.

Визначаючи понесені витрати на оплату юридичних послуг як понесені збитки, позивач не врахував, що підставою для відшкодування завданих збитків, відповідно до ст.22 ЦК України, є порушення цивільного права особи.

Господарський суд вважає, що з урахуванням вищезазначених положень КАС України та ст.1 ЦК України, відсутні підстави стверджувати про порушення цивільного права позивача.

Позивачем також не обгрунтовано понесення витрат на оплату юридичних послуг саме у такому розмірі - 5000,00грн.

Відповідно до ст.ст.87,90,94 КАС України та у зв'язку із задоволенням його позову у справі № 16/795-НМ, ПП "Матриця" мало право на відшкодування понесених витрат на правову допомогу в межах розгляду тієї справи, але своїм правом не скористалося.

Що стосується заявленої суми моральної шкоди, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п 9 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 29.02.96р. № 02-5/95 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди", у вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної підприємству чи організації поширенням відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, порочать ділову репутацію підприємства чи організації або завдають шкоди їх інтересам, необхідно виходити з такого.

п.9.1, під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачі по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, оприлюднення в іншій формі, у тому числі в заявах, оголошеннях тощо.

Позивачем всупереч ст.33 ГПК України не надано суду доказів, які б незаперечно свідчили про поширення відповідачем негативної або дискредитуючої інформації про позивача.

Навпаки, з листів різних контрагентів позивача, на яких він посилався на підтвердження дискредитації його відповідачем, вбачається протилежне (а.с.120-123).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно частини 2 цієї ж статті, під моральною шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв’язку з приниженням її ділової репутації.

Зважаючи на згадані вимоги Закону, суд вважає, що моральна шкода, яка заподіяна саме юридичній особі, не може полягати в моральних стражданнях та переживаннях членів її колективу - фізичних осіб, а також не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, у тому числі за фактом розгляду позову позивача про захист своїх порушених прав діями відповідача.

Щодо доводів про приниження ділової репутації юридичної особи - позивача діями відповідача, то в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували вказаний факт.

Так, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач зазначив, що внаслідок дій відповідача позивач втратив партнерські стосунки зі своїми контрагентами, що принизило авторитет та ділову репутацію ПП "Матриця".

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б незаперечно свідчили про втрату договірних відносин із своїми партнерами.

Крім того, позивачем належним чином не доведено та необгрунтовано факт завдання йому моральної шкоди саме на суму 10000,00грн.

За наведених обставин, господарський суд приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому у їх задоволенні відмовляє.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду Житомирської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя

Гансецький В.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам