ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.08р.

Справа
№ 35/167-08

За
позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Південьтрак",          м.
Одеса

до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,                      м. Дніпропетровськ

За
участю Третьої особи на стороні позивача - Закритого акціонерного товариства
"Індустріальні та дистрибуційні системи", м. Київ

Третя
особа, що не заявляє  самостійних вимог
на предмет спору - Дочірнє підриємство "Інтегральні логістичні
системи", м. Дніпропетровськ

про стягнення 13 727,40 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - представник не з"явився

від
відповідача - не з"явився

від
третьої-1 - представник не з"явився

від
третьої особи -2 - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
- спричинені збитки 13727,40 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між ним та
третьою особою було укладено договір на перевезення вантажу - мінеральної води
"Моршинська" по маршруту м. Івано-Франківськ - м. Дніпропетровськ.
Для виконання перевезення на підставі договору- заявки від 09.12.2007р. було
залучено перевізника суб'єкта підриємницької діяльності ОСОБА_1 (відповідач),
яка повинна була доставити  вантаж 11.12.2007р.
Всупереч умовам заявки вантаж було доставлено частинами  та з порушенням строків, а саме 14.02.2008р.
та 10.04.2008р. При прийманні вантажу було встановлено недостачу та порчу
мінеральної води  внаслідок замерзання,
чим і спричинені вказані збитки.

Представник позивача в попередніх судових
засіданнях вимоги підтримував та просив їх задовольнити.

До участі у справі на стороні позивача
були залучені треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору -
Закрите акціонерне товариство "Індустріальні та дистрибуційні
системи" (надалі третя особа-1) та Дочірнє підприємство "Інтегральні
логістичні системи" (надалі третя особа-2).

Третя особа -1 в судове засідання не
з'явилась, надіслала до суду пояснення, в яких зазначає, що 10.12.2007р. під
завантаження на склад ЗАТ «ІДС»в м. Моршин був наданий автомобіль, що належить
перевізнику фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Автомобіль було завантажено
мінеральною водою в кількості 18 750 пляшок, яка мала бути доставлена на фірму
ДП «Інтегральні логістичні системи»м. Дніпропетровськ. Зазначений вантаж
надійшов до вантажоодержувача  з
порушенням термінів доставки, без документів, з недостачею по кількості пляшок
-1662 штуки та порчею води внаслідок замороження -6558 пляшок. Вважає вимоги
позивача обґрунтованими, просить їх задовольнити, а справу розглянути  без участі його представника.

Третя особ-2 в судове засідання не
з'явилася, вимог суду не виконала.

Відповідач відзив на позов та
витребувані судом докази не надав, вимог не заперечив, в судові засідання не
з'явився.

Суд вважає, що відповідач був
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та можливим
розглянути справу за його відсутності, виходячи із наступного. Відповідно до
ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців” місце проживання фізичної
особи-підприємця -це житловий будинок, інше приміщення у відповідному
населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або
тимчасово, що знаходиться за певною адресою, за якою здійснюється зв'язок з
фізичною особою-підприємцем. Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію  від 04.09.2002р.
місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_1, за яким і були направлені ухвали суду.
Всупереч вимогам ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб -підприємців” відповідач не забезпечив отримання  поштової кореспонденції за своїм
місцезнаходженням.  Крім того, на вимогу
суду позивач повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи
телеграмою.

Справа розглядається за наявними
матеріалами відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою голови суду строк вирішення
спору продовжувався до 22 жовтня 2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, як експедитор, на виконання
умов договору  з третьою особою, надав
відповідачу, як перевізнику,  заявку на
перевезення від 09.12.2007р. В заявці були визначені всі істотні умови договору
перевезення, а саме маршрут перевезення м. Івано-Франківськ (м. Моршин) -м.
Дніпропетровськ, строк виконання перевезення -10 грудня -11грудня 2007р., вартість
перевезення -5000,00 грн.

На виконання цієї заявки 10.12.2007р.
відповідач прийняв до перевезення вантаж -мінеральну воду «Моршинська»в
кількості 18 750 пляшок, яку повинен був доставити в м. Дніпропетровськ
11.12.2007р. Вказане підтверджується товарно-транспортною накладною  02АБЗ №290659 від 10.12.2007р.  та
перевіркою, що була проведена Управлінням державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області (постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.04.2008р.)

Відповідно до ст. 307 Господарського
кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником)
вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк
та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі. Відповідальність
перевізника за збереження ватажу виникає з моменту прийняття вантажу до
перевезення (ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України).

Всупереч умовам заявки на перевезення
відповідач доставив ватаж до місця призначення в м. Дніпропетровськ частинами з
порушенням строків доставки, а саме 14.02.2008р. та 10.04.2008р.

При прийманні вантажу за участю водіїв
перевізника була встановлена недостача та брак мінеральної води, про що
складені акти від 14.02.2008р. та №1/08 від 10.04.2008р.

В акті від 14.02.2008р. зазначено, що
було прийнято 8088 пляшок води. Із них 1500 -заморожені пляшки.

В акті від 10.04.2008р. зазначено, що від
перевізника прийнято 9000 пляшок, з них
- 4524  пляшок, в яких мінеральна
вода поморожена.

Таким чином, перевізник доставив всього
17 622 пляшки із 18 750, які були прийняті до перевезення. Недостача вантажу
становить 1662 пляшки мінеральної води.

Заставна вартість мінеральної води
визначена вантажовід-правником в накладній на переміщення №П-МС- від
10.12.2007р. та становить 1,67 грн за одну пляшку.

Загальна вартість вантажу, що недостає,
становить

1,67 грн х 1662 шт = 2775,54 грн.

Відповідно до вимог ст. 924 Цивільного
кодексу України  перевізник відповідає за
збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі
одержувачу, якщо не доведе, що втрата, псування або пошкодження вантажу сталися
внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких  від нього не залежало. Перевізник відповідає
за втрату, псування або пошкодження вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе,
що це сталося не з його вини.

Доказів відсутності вини у втраті вантажу чи відшкодування його вартості
відповідачем не надано. Зважаючи на встановлене, відповідальність перевізника
визначається вартістю втраченого вантажу та становить 2775,54 грн.

Відповідно до заяви про залік взаємних
вимог №759/11-08ц від 01.09.2008р.  було
проведено залік однорідних вимог між позивачем та третьою особою-1 саме щодо
вартості втраченої та зіпсованої мінеральної води  «Моршинська»на суму 13 727,40 грн за рахунок
зменшення плати за перевезення, яка належала до сплати позивачу.

Таким чином, збитки внаслідок втрати
вантажу були спричинені саме експедиторові (позивачу) та вимоги позивача в
частині стягнення вартості втраченого вантажу в сумі 2775,54 грн обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути
вартість 6558 пляшок води -10 951,86 грн, яка була зіпсована внаслідок
замерзання, посилаючись при цьому лише на акти приймання товару.

Разом з тим, порядок приймання продукції
по якості  визначено в Інструкції П-7,
якого вантажоодержувач не дотримався. Не відповідність мінеральної води
встановленим вимогам щодо якості не підтверджена належними доказами (висновком
товарознавчої експертизи, лабораторними дослідженнями, тощо). Також не доведено
причинного зв'язку між діями відповідача та порчею мінеральної вроди.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо стягнення вартості зіпсованої мінеральної води в сумі 10 951,86 грн
необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на встановлені обставини, вимоги
позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню
частково в сумі 2775,54 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати у справі відносяться на
сторони  пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись
ст. 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України,
ст. ст. 525, 526, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 307,308
Господарського кодексу України, господарський суд,  -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 -  АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 (р/р невідомі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
"Південьтрак" - 65029  м. Одеса,
вул. Композитора Ніщинського, (р/р 8901 в АБ
«Південний»м. Одеса, МФО 328209) вартість недостачі вантажу -2775,54  грн (дві
тисячі сімсот сімдесят п'ять грн
54 коп), витрати по сплаті держмита -27,76 грн (двадцять сім грн
76 коп)  та витрати  на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу -23,84 грн (двадцять три грн 84 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дати
його прийняття та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова