ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№ 10/64-8/112

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

ДП ДАК "Хліб України " "Хлібна база № 81"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.09.08

у справі

господарського суду Полтавської області

за позовом

ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго"

до

ДП ДАК "Хліб України " "Хлібна база № 81"

про

стягнення 20500 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Волошина І.О. (дов. від 12.06.08), Колода А.В. (дов. від 12.05.08),

відповідача: Скорик Т.В. (дов. від 15.05.08), Гуревич Л.М. (дов. від 11.09.07),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 26.05.2008 господарського суду Полтавської області позов задоволено. З ДП ДАК "Хліб України " "Хлібна база № 81" на користь позивача стягнуто 20500 грн. вартості виконаних робіт, 205 грн. державного мита та 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 03.09.08 Київського міжобласного апеляційного господарського суду вказане вище залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ДП ДАК "Хліб України " "Хлібна база № 81" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, справу направити на новий розгляд.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору від 09.08.2005 року №132/08, укладеного між сторонами спору на виконання припису № Кр 389-07/05 Кременчуцького відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Полтавській області, позивач взяв на себе зобов’язання виконати роботи по налагоджуванню, по електричним вимірюванням та іспитам електрообладнання відповідно до норм ПТЕ, ПБЕЕП та надати допомогу у розробці технічної документації, а відповідач (замовник) –надати для виконання робіт об’єкти, взаємодіяти у виконанні робіт, прийняти належним чином виконані роботи та провести їх оплату.

Відповідно до підписаних сторонами документів - калькуляції №111/08 від 09.08.2005р., кошторису №84/08 від 09.08.2005р., акту прийому-передачі технічної документації № 140 від 11.10.2005р. та протоколу узгодження про договірну ціну до договору №132/08 від 09.08.2005р. підрядником були виконані роботи на загальну суму 20500 грн.

Згідно з п.4.1 вказаного договору оплата за виконану роботу проводиться шляхом перерахування на розрахунковий рахунок підрядника грошових коштів у розмірі, що відповідає фактичним обсягам робіт по взаємно узгоджених кошторисах та калькуляціях, після підписання актів виконаних робіт.

Також судоми з’ясовано, що 11.10.2005 року сторонами підписано акт приймання-передачі технічного звіту № 140, відповідно до якого роботи виконані у повному обсязі, претензій за договором сторони не мають.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами попередніх інстанцій обгрунтовано взято до уваги те, що факт дійсного прийняття та використання спірної технічної документації підтверджується приписом №03/08-177 територіального управління Держнаглядохоронпраці України в Полтавській області від 02.12.2005р., з якого слідує, що інспекції надані для огляду в якості доказу виконання попереднього припису паспорти на заземлюючі пристрої технічний звіт з протоколами вимірювань перехідних опорів, де у п.п.16,17 міститься посилання на цю документацію. Кожен з 39-ти паспортів, які були виготовлені на замовлення відповідача, у відповідності до П.Е2.13.10 “Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів” містить у собі схему заземлення, основні технічні дані, дані про результати перевірки стану заземлюючого пристрою, які були відображені позивачем у технічному звіті, що складається з протоколів та дефектної відомості, а переносити виявлені результати перевірки у виготовлені паспорти та зазначати у них відомості про проведені ремонти і зміни повинна була відповідальна особа відповідача (згідно п.п.і) та л) п. Е.1.2.7. та п. Е.1.2.6 Правил). Крім того, для складання паспортів заземлюючих пристроїв відповідно до їх реального розташування проектні рішення не потрібні, для цього необхідно вибірково вскривати грунт для огляду елементів заземлюючих пристроїв, що знаходяться в землі, а в місцях, де заземлюючі пристрої знаходяться під асфальтним покриттям, роботи проводять за допомогою приладу Ф-4103, відповідно до п.2.І.-п.2.9. Галузевого нормативного документу 34.20.303-2003, як це і було зроблено позивачем. Відповідність паспортів вимогам нормативно-правових актів з охорони праці засвідчено експертним висновком ДП "Полтавський експертно-технічний центр" від 02.06.06 № 53.01 ВП 0220.06, а належне виконання умов договору № 132/08 від 09.08.05 позивачем підтверджено висновками судової електротехнічної експертизи № 8173 від 29.02.08, проведеної Харківським НДІ судових експертиз.

Також обгрунтовано взято до уваги судами попередніх інстанцій протокол погодження договірної ціни від 09.06.05, відповідно до якого вартість робіт за договором згідно кошторису та калькуляції № 111/08 від 09.08.05 становить 20500 грн., а відповідно до п. 3.3 договору протокол погодження про договірну ціну є невід’ємною частиною договору та визначає вартість робіт.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

До того ж, пунктом 8.1 договору встановлено обов’язок замовника прийняти виконану роботу протягом трьох днів з моменту її пред’явлення підрядником, або направити письмові мотивовані заперечення для усунення недоліків у взаємоузгоджений термін з подальшим пред’явленням.

При цьому судами встановлено, що відповідач вказаним правом не скористався, повідомлень про недоліки та вимог щодо їх усунення ним направлено не було.

З врахуванням того, що спірним договором строк оплати встановлено не було 30.01.06 на адресу відповідача було направлено вимогу № 06-152/10 про оплату виконаних робіт на суму 20500 грн., отриману ним 03.02.06 та залишену без задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 03.09.2008 Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі № 10/64-06-8/112 залишити без змін.

Головуючий Божок В.С.

Судді Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.