ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№ 44/50пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційного подання

Державного комітету України з державного матеріального резерву

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 15.07.2008

у справі

господарського суду Донецької області

за позовом

Державного комітету України з державного матеріального резерву

до

Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія"

про

повернення самовільно використаних матеріальних цінностей мобілізаційного резерву та стягнення штрафних санкцій в сумі 3935357,49 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

Вакуленко О.М.- дов. № 2/593 від 08.02.2008

від відповідача:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 05.05.2008 господарського суду Донецької області позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" здійснити повернення до державного матеріального резурву матеріальних цінності, зокрема, сталі товстолистової 15,2 тн, рейки з/д вузької колії 152 тн, середньо сортової 9,3тн, сталі дрібно сортової 14,3 тн, сталі сортової конструкційної 1 тн, сталі бурової порожнистої 4,6 тн, накладок та підкладок 209,2 тн, канатів сталевих 150,7 тн, болтів колійних 4,8 тн, костилів колійних 39,8 тн, труб нафтопровідних електрозварювальних 37 тн, труб водогазопровідних 50 тн, рукавів високого тиску 4,1 тис. м., стрічки конвеєрної 0,5 тис.м.2, труб вентиляційних 1 тис. м., кабелю шлангового та врубового 3,9 кг., кабелю контрольного 0,2 км. та радіометрів-рентгенометрів 2 шт..

Стягнено з ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" на користь Державного бюджету України - 3422563,28 грн. штрафу, 512794,21 грн. пені та 25500,00 грн. витрат зі сплати державного мита.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.07.2008 рішення господарського суду Донецької області від 05.05.2008 скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено факту самовільного використання саме відповідачем матеріальних цінностей державного резурву, які були б отримані ними в результаті правонаступництва попередніх підприємств вугільної промисловості України.

Не погоджуючись з постановою Державний комітет України з державного матеріального резерву звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить постанову скасувати, а рішення господарського суду Донецької області залишити без змін, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції порушені норми матеріального та процесуального права зокрема, ст.ст. 8, 11, 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", ст.ст. 4, 6, 11, 14 та главу 66 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 34, 36, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Указом Президента України від 07.08.2001 за № 603/2001 на базі Державного агентства з управління державним матеріальним резервом створений Державний комітет України з державного матеріального резерву.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 18.08.2004 за № 492 "Про створення ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" припинена діяльність ДП "Донецьквугілля" шляхом реорганізації та приєднання до ДП "Донецька вугільна енергетична компанія".

На відповідальному зберіганні ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" ТО "Шахта імені Челюскінців" та ВП "Шахтоуправління "Трудівське", що входили до складу ДП "Донецьк вугілля" знаходились матеріальні цінності мобілізаційного резерву, які є предметом розгляду у даній справі.

Господарськими судами встановлено, що контрольно-ревізійним відділенням Південного регіону Контрольно-ревізійного департаменту 22.03.2007 проведена контрольна перевірка наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, які знаходяться на відповідальному зберіганні. Актом від 22.03.2007 встановленні факти крадіжок матеріальних цінностей мобілізаційного резерву в період з 1995 по 2000 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" запаси матеріальних цінностей державного резерву розміщуються на підприємствах, в установах і організаціях, спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей державного резерву. Частина запасів матеріальних цінностей державного резерву може зберігатися на промислових, транспортних, сільськогосподарських, постачальницько-збутових та інших підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності на договірних умовах.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" не входить до системи державного реєстру і не є спеціалізованим підприємством, для якого відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву є обов'язковим, тобто не є його основною уставною діяльністю.

Пунктом 4 постанови Кабінету міністрів України № 1129 від 08.10.1997 "Про затвердження Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву", встановлено, що розміщення запасів матеріальних цінностей державного резерву здійснюється Держкомрезервом на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву, а також на інших підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності на договірних умовах.

За п.п. 9,10 даної постанови Кабінету Міністрів України матеріальні цінності, що закладаються до державного резерву у відповідальних зберігачів, приймаються ними самостійно з дотриманням вимог, визначених Держкомрезервом, а також обумовлених договорами на їх поставку. Матеріальні цінності вважаються закладеними до державного резерву після підписання акта про їх приймання, розміщення на місці постійного зберігання та оформлення відповідних бухгалтерських документів складського обліку.

Однак, в матеріалах справи відсутній договір та акти приймання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву відповідачем.

Частиною 3 пункту 1 статті 937 Цивільного кодексу України встановлено, що письмова форма договору зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем, проте в матеріалах справи немає жодного документу, підписаного відповідачем щодо прийняття матеріальних цінностей на відповідальне зберігання.

В матеріалах справи також відсутні акти закладки матеріальних цінностей за формою №1 передбачені п. 10 вказаної постанови або інші акти приймання-передачі цих цінностей.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними засобами доказування його позовні вимоги щодо знаходження на зберіганні матеріальних цінностей, які він вимагає повернути. Відсутність договірних відносин також підтверджується актом перевірки від 22.03.2007, в якому вказано, що "договір на відповідальне зберігання матеріальних цінностей мобрезерву між ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" та Держкомрезервом України відсутній.

Матеріальні цінності мобрезерву згідно договорів №1 від 20.04.2000 та №2 від 21.07.2000 "Про відповідальне зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву" передані на зберігання ДВАТ "Шахта Трудівське" та ДВАТ "Шахта імені Челюскінців".

Господарським судом апеляційної інстанції також встановлено, що в період з 1990 по 2008 роки проводилась неодноразова реорганізація підприємств вугільної промисловості України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 за № 434-р всі оспорюванні матеріальні цінності державного резерву були розброньовані.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", позивач повинен був ці матеріальні цінності реалізувати. Однак, в матеріалах справи докази реалізації матеріальних цінностей відсутні.

Суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку, що ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", не є на даний час правонаступником прав та обов'язків Державного підприємства "Донецьквугілля", оскільки, згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 18.08.2004 за № 492 "Про створення ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" стає правонаступником тільки після завершення процедури припинення діяльності юридичної особи - ДП "Донецьквугілля".

На вимогу суду відповідачем надані докази наявності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України не тільки ДП "Донецьквугілля", а й його попередників: Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Донецьквугілля", ВАТ Державної холдингової компанії "Донвугілля", що свідчить про не завершення процедури припинення попередніх юридичних осіб, з фактом чого пов'язаний момент виникнення правонаступництва відповідача у справі.

Позивачем не доведено факту самовільного використання саме відповідачем матеріальних цінностей державного резурву, які були б отримані ними в результаті правонаступництва попередніх підприємств вугільної промисловості України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що Донецьким апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому постанова відповідає чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 15.07.2008 Донецького апеляційного господарського суду зі справи № 44/50 пн залишити без змін.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко