ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-3/008
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"20" серпня 2008 р. 11:51                                                                                          м. Севастополь

11:51, зал № 3

За адміністративним позовом

Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації”

(99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13)

до

Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Севастополі

(99011, м. Севастополь, вул. 4-та Бастіонна, 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –

Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі

м. Севастополя

(99008, м. Севастополь, вул. Карантинна, 16)

про

визнання дій протиправними та скасування постанови від 23.06.2008 про арешт коштів боржника

Суддя Головко В.О.,

при секретарі судового засідання Дмитренко Т.М.,

За участю представників:

від позивача -

Іванова А.В., довіреність №86/13-50 від 05.05.2008,

від відповідача -

Шмаков М.В., довіреність №8-14/45 від 08.01.2008,

від третьої особи -

Чернова Ю.М., довіреність №7303 від 18.09.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” (далі –Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Севастополі (далі –Відповідач) про визнання дій останнього щодо відмови в скасуванні постанови про арешт коштів боржника такими, що порушують права та законні інтереси Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” та скасування постанови від 23.06.2008 про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 21.07.2008 відкрите провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 05.08.2008 (а.с. 1).

Під час розгляду справи позивач письмовою заявою від 05.08.2008 (а.с. 26-27) змінив позовні вимоги, просить зняти арешт з грошових коштів, які знаходяться на його рахунках в установах банку, накладений постановою відповідача від 23.06.2008.

Власні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою від 09.07.2008 господарським судом міста Севастополя було надано розстрочку виконання постанови у справі № 5020-7/107 за адміністративним позовом заступника прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя до Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” про стягнення 2366000,86 грн., на виконання якої було накладено арешт. Після надання розстрочки відповідач відмовив у знятті арешту, чим порушив права позивача.

Розгляд справи відкладався з 05.08.2008 на 13.08.2008.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що Закон України „Про виконавче провадження” (статті 38 і 59) передбачає виключний перелік підстав для зняття арешту, серед яких немає такої підстави, як надання судом розстрочки виконання судового рішення (а.с. 40-41).

В судовому засіданні 13.08.2008 оголошувалася перерва до 20.08.2008 за правилами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В порядку статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України за клопотанням позивача (а.с. 35) та за заявою Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя (а.с. 39) останнього залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Третя особа заперечує проти позову, вважає дії Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Севастополі щодо накладення арешту на кошти боржника правомірними.

Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу здійснювалась повне фіксування судового процесу технічними засобами.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавалися російською мовою.

Згідно зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України судовому засіданні представникам сторін роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд –

в с т а н о в и в:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 по справі №5020-7/107 задоволено позов заступника прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Севастополя, стягнуто на користь позивача з Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за лютий 2008 року в сумі 2 366 000,86 грн. (справа № 5020-7/107, т.1, а.с.88-93).

05.06.2008 на виконання зазначеної постанови видано виконавчий лист №5020-7/107 (справа № 5020-7/107, т.1, а.с. 120).

10.06.2008 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №5020-7/107 (справа № 5020-7/107, т.1, а.с. 125).

Постановою від 23.06.2008 головним державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі накладено арешт на кошти боржника –підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” на його рахунках в установах банку, в межах суми в розмірі 2 366 000,86 грн. (а.с. 8).

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 09.07.2008 була надана розстрочка виконання постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 по справі №5020-7/107 на три місяці (а.с. 9), з наступним графіком погашення:

21.07.2008 –366 000, 86 грн.

20.08.2008 –1 000 000,00 грн.

20.09.2008 –1 000 000,00 грн.

У зв’язку з цим позивач звернувся до відповідача з проханням зняти накладений арешт (а.с. 11).

Листом від 15.07.2008 № 2106/31/31/08 відповідач відмовив у знятті арешту з посиланням на те, що у вичерпному переліку підстав для зняття арешту, такої підстави як надання судом розстрочки виконання рішення, немає (а.с. 12).

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду з вимогою щодо зняття вказаного арешту.

Суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвала господарського суду міста Севастополя від 09.07.2008 по справі №5020-7/107 щодо надання розстрочки виконання постанови суду від 19.05.2008 набрала законної сили.

Згідно з цією ухвалою боржника було зобов’язано сплачувати борг частинами. Перша частина –366 000,86 грн., до 21.07.2008; друга частина –1 000 000,00 грн., до 20.08.2008; третя частина –1 000 000,00 грн., до 20.09.2008.

Відповідно до зазначеної ухвали право пред’явити вимогу по сплаті боргу та обов’язок боржника сплатити його, починається з 21.07.2008, причому лише на суму першого платежу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 21 Закону України „Про виконавче провадження”, строк пред’явлення до виконання виконавчого листа встановлюється з наступного дня після закінчення строку, встановленого у разі розстрочки виконання рішення. Тобто вимога по виконанню постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 мала бути пред’явлена не раніше 22.07.2008, і лише в межах першого платежу –366 000,86 грн.

Отже, оскільки строк для пред’явлення вимоги не настав, будь-які дії щодо його примусового виконання, у тому числі і винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти позивача від 23.06.2008, причому в межах всієї суми боргу, є незаконними.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що виконавчий лист повинен бути пред’явлений до сплати лише прокурором, який подав позов, оскільки стаття 18 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає можливість подання заяви про примусове виконання рішення і самим стягувачем, яким у даному випадку є Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Севастополя, і на користь якого було ухвалено судове рішення.

Також суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що відповідач не мав права накладати арешт ще й з тієї підстави, що у нього були відсутні докази наявності на розрахункових рахунках боржника грошових коштів, оскільки сама наявність рахунків в установах банку передбачає можливість наявності на них грошових коштів.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що ухвала про розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі №5020-7/107 винесена пізніше ніж постанова про накладення арешту на грошові кошти позивача, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі №5020-7/107 майже відразу після її винесення, а саме 21.05.2008 (справа № 5020-7/107, т. 1, а.с. 96-97).

За приписами частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розстрочення виконання судового рішення має бути вирішене судом у десятиденний строк.

У зв’язку з тим, що розгляд заяви Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” про розстрочення виконання постанови затягнувся, позивач 13.06.2008 надіслав на адресу відповідача заяву про зупинення виконавчого провадження до прийняття господарським судом міста Севастополя рішення за результатами судового розгляду заяви про розстрочення (а.с. 10).

Таким чином відповідачу було достовірно відомо про те, що питання розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 є предметом розгляду господарського суду, а тому він мав можливість дочекатися остаточного рішення суду із зазначеного питання, тобто ніщо не заважало відповідачу прийняти постанову про накладення арешту на кошти боржника після закінчення судового розгляду заяви позивача про розстрочення.

З огляду на викладене, посилання відповідача на відсутність передбачених Законом України „Про виконавче провадження” підстав для зняття арешту, є необґрунтованим, оскільки, як було зазначено вище, він не мав права здійснювати жодних дій щодо примусового виконання постанови суду від 19.05.2008 (у тому числі і накладати арешт на грошові кошти боржника) до часу, визначеного в ухвалі суду від 09.07.2008 про розстрочення сплати боргу, тобто до 22.07.2008.

Відповідно до частини п’ятої статті 59 Закону України „Про виконавче провадження” по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Позивач надав суду платіжні доручення № 779 та 780 від 16.07.2008 на суми 22 048,24 грн. та 343 952,62 грн. відповідно, разом на суму 366 000, 86 грн. (а.с. 28), що дорівнює першій частині боргу зі строком погашення –21.07.2008. Зазначене свідчить про добровільне виконання постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 з урахуванням ухвали суду від 09.07.2008 про розстрочення.

Отже, в будь-якому випадку арешт, накладений головним державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі постановою від 23.06.2008, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Зняти арешт з грошових коштів боржника –підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації”, що містяться на його розрахункових рахунках № 5001 в ВАТ "Сведбанк", м. Київ; №№ 6041, 6051, 6022, 6101, 6081, 6091, 6001, 6031, 041 в СФ ЗАТ КБ "Приватбанк"; № 8041 в СФ АКБ "Укрсоцбанк"; №№ 3802, 3801 в ЦРУ ВАТ "Фінанси та Кредит", м. Київ; № 0210 в АКБ "ІндустріалБанк", м. Запоріжжя; №№ 6571, 5956, 5956 в СФ відділення "Промінвестбанку"; № 3001 в АКБ "Імексбанк", м. Одеса; № 8300 в АКІБ "Укрсіббанк", м. Харків; №№ 401, 01 СФ ЗАТ "Петрокомерцбанк –Україна"; № 0717 в СФ ВАТ "ВТБ Банк", накладений постановою Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі від 23.06.2008 про арешт коштів боржника в межах суми в розмірі 2 366 000,86 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                    В.О. Головко

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої

статті 160 КАС України

26.08.2008.

Розсилка:

Підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації”

(99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13)

Підрозділ примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в місті Севастополі

(99011, м. Севастополь, вул. 4-та Бастіонна, 3)

УПФ України в Ленінському районі

м. Севастополя

(99008, м. Севастополь, вул. Карантинна, 16)