ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" серпня 2008 р. № 02-03/2093/20

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Молочна Компанія”,

с. Великий Крупіль

до Яготинської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області (Згурівське

відділення)

про скасування податкового повідомлення –рішення та акту і визнання права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ „Українська Молочна Компанія” від 18.07.2008 р. № 381-03/08 до Яготинської МДПІ Київської області (Згурівське відділення) про скасування акту № 266/2301/34099131 від 24.04.2008 р., про скасування податкового повідомлення –рішення № /0 від 06.05.2008 р. і визнання права ТОВ „Українська Молочна Компанія” на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на суму 1591005,00 грн. за 2-й місяць 2008 р.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки Яготинська міжрайонна державна податкова інспекція Київської області (Згурівське відділення) відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, а поданий до господарського суду позов є зверненням до суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах, даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Подана ТОВ „Українська Молочна Компанія” позовна заява не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Приписами частини 1 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю.

Частиною 3 тієї ж статті 58 визначено, що довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації.

Водночас приписами частини 2 статті 58 Кодексу передбачено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Згідно частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Як вбачається з вказаної позовної заяви, вона підписана С.В. Биковим як генеральним директором, однак будь-яких доказів на підтвердження наявності повноважень на підписання даної позовної заяви С.В. Биковим до останньої не додано.

Пунктом 4 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо її від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Водночас частиною 3 статті 105 Кодексу передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд звертає увагу позивача на те, що подання адміністративного позову не передбачає заявлення вимоги про визнання права. Крім того, в розумінні приписів п.1 частини 3 статті 105 Кодексу рішенням суб’єкта владних повноважень, яке тягне за собою певні правові наслідки, в даному випадку є податкове повідомлення –рішення, а не акт, складений за результатами перевірки.

Відповідно до частини 6 статті 108 Кодексу повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 4 частини 3 ст. 108, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Повернути позовну заяву ТОВ „Українська Молочна Компанія”, с. Великий Крупіль № 381-03/08 від 18.07.2008 р. та додані до неї документи позивачу.

2. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Дану ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, визначені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Бабкіна