ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.08                                                                                           Справа№ 26/205

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий Дім”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ідеа Трейд”, м. Львів

про стягнення 139 858,45 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Мовчко А.О. –представник (довіреність б/н від 02.04.2008 р.)

від відповідача Хома М.В. –заступник комерційного директора (довіреність б/н від 08.09.2008 р.)

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий Дім”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ідеа Трейд”, м. Львів про стягнення 139 858,45 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2008 р. В судовому засіданні 05.08.2008 р. оголошувалась перерва до 20.08.2008 р. Ухвалою суду від 20.08.2008 р. продовжено строк розгляду спору та розгляд справи відкладався до 09.09.2008 р.

Позивачем подано клопотання з письмовими уточненнями про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якого позивач просить додатково стягнути з відповідача пеню в розмірі 13 116,43 грн. та 3% річних в розмірі 2 030,82 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та доповненні до відзиву на позовну заяву. Відповідач свої заперечення проти позову обґрунтував тим, що позивачем не представлено суду документи, на підставі яких здійснювалась поставка продукції за договором купівлі-продажу № 04-01/08П від 04.01.2008 р., а саме: замовлення, видаткові накладні. Товарно-транспортні накладні, подані позивачем в підтвердження здійснення поставки продукції відповідачу, оформлені неналежним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об’єктивно дослідивши подані документи, суд встановив наступне:

4 січня 2008 року між позивачем (Продавець) та відповідачем (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 04-01/08П (далі по тексту –договір), згідно з п. 1.1 якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує алкогольні та безалкогольні напої, продукти харчування та промислові товари (далі по тексту –товар), згідно замовлення за ціною, кількістю та за іншими умовами, узгодженими Сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На виконання своїх господарських зобов’язань за договором позивач поставив відповідачу в період з 10.01.2008 р. по 17.04.2008 р. товар на загальну суму 225 024,52 грн., що підтверджується поданими суду позивачем товарно-транспортними накладними.

Згідно з п. 1.1. Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв’язку України від 28.04.2005 р. № 154 ця Інструкція розроблена з метою встановлення єдиного порядку застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового (№ 1-ТН /спирт/), високооктанових кисневмісних домішок (№ 1-ТН /вкд/), алкогольних напоїв (№ 1-ТН /алкогольні напої/) для оформлення перевезення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок, алкогольних напоїв (далі - продукція) автомобільним транспортом.

Пунктом 1.6. вказаної Інструкції передбачено, що накладна виписується у чотирьох примірниках: перший примірник залишається у відправника і є підставою для списання продукції; другий примірник видається (передається) одержувачу, він є підставою для оприбуткування продукції; третій примірник, завірений підписом і печаткою одержувача, залишається у перевізника і є підставою для його розрахунків із замовником автотранспорту, обліку транспортної роботи, нарахування заробітної плати водію тощо; четвертий примірник, закреслений по діагоналі друкарською смугою з написом "Контроль", завірений підписом і печаткою відправника, передається охороні для виїзду за межі підприємства-відправника.

Поставка товару здійснювалась позивачем на склад відповідача власним автотранспортом із випискою відповідних товарно-транспортних накладних. При цьому, подані позивачем товарно-транспортні накладні містять дані щодо асортименту, кількості, ціни поставленого товару, дати виписки накладних, підпис особи, що прийняла товар і такі товарно-транспортні накладні скріплені штампом відповідача.

Відповідно до п. 2.4. договору при централізовано-кільцевому завозі товару Покупець зобов’язаний надати Продавцю зразки печаток та підписів осіб, які уповноважені Покупцем на прийняття товару. Документ зі зразками печаток та підписів осіб, які уповноважені Покупцем на прийняття товару, додається до даного договору і складає його невід’ємну частину.

Однак, відповідачем таке зобов’язання щодо надання позивачу зразків печаток та підписів осіб, уповноважених Покупцем на прийняття товару, не було виконано.

Із пояснень представника позивача судом встановлено, що прийняття товарів, які поставлялися позивачем відповідачу за договором здійснювалось на складі відповідача його працівником, який і підписував відповідні товарно-транспортні накладні.

На підставі таких товарно-транспортних накладних судом встановлено, що позивачем на виконання договору було поставлено відповідачу в період з 10.01.2008 р. по 17.04.2008 р. товар –алкогольні напої на загальну суму 225 024,52 грн. При цьому, посилання відповідача на неналежність оформлення поданих позивачем товарно-транспортних накладних, відсутність видаткових накладних, замовлень, довіреностей, які б уповноважували певну особу на отримання товару, не спростовують факту поставки позивачем відповідачу алкогольних напоїв згідно договору в кількостях і за цінами, зазначеними у відповідних товарно-транспортних накладних, оскільки як вбачається із листа відповідача № 050808/01 від 05.08.2008 р. дана обставина не заперечувалась відповідачем і останнім був визнаний свій борг перед позивачем за поставлені алкогольні напої.

Більше того, в рахунок погашення такої заборгованості відповідачем було проведено позивачу оплату в сумі 75 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: від 27.02.2008 р. на суму 20 000,00 грн., № 121 від 12.03.2008 р. на суму 10 000,00 грн., від 19.03.2008 р. на суму 10 000,00 грн., № 174 від 26.03.2008 р. –на суму 10 000,00 грн., від 09.04.2008 р. на суму 10 000,00 грн., № 197 від 16.04.2008 р. на суму 15 000,00 грн. Також, відповідачем 03.06.2008 р. було здійснено позивачу оплату за поставлений згідно договору товар в сумі 10 000,00 грн.

З огляду на те, що при здійсненні позивачем поставок товарів в кількості, асортименті, за ціною, зазначених у товарно-транспортних накладних на склад відповідача останнім не пред’являлось жодних претензій, зауважень чи заперечень щодо поставок, а вчинялись дії щодо приймання товару і його часткової оплати, суд дійшов висновку, що відсутність передбачених п. 2.1 договору замовлень Покупця не вказує на відсутність волевиявлення відповідача на здійснення позивачем поставок відповідних товарів на виконання зазначеного договору купівлі-продажу за цінами, вказаними в товарно-транспортних накладних. Такою своєю поведінкою відповідач засвідчив свою волю до настання відповідних правових наслідків з дій щодо поставки йому позивачем товарів за договором.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що Покупець здійснює оплату за товар протягом 30 календарних днів з дати поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на вказаний у даному договорі розрахунковий рахунок Продавця.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень, наданого позивачем уточненого розрахунку заборгованості ТзОВ "Ідеа Трейд", відповідач свої зобов’язання за договором щодо здійснення оплати за отриманий товар виконав неналежним чином, оскільки здійснив оплату частково в сумі 85 000,00 грн.

Після порушення провадження в даній справі 24.07.2008 р. відповідачем було сплачено позивачу 10 000,00 грн. в погашення свого боргу за отриманий товар згідно договору, 19.08.2008 р. –10 000,00 грн. (платіжне доручення № 413), 27.08.2008 р. –5 000,00 грн. (платіжне доручення № 432), 28.08.2008 р. –5 000,00 грн. (платіжне доручення № 435), 29.08.2008 р. –5 000,00 грн. (платіжне доручення № 441), 04.09.2008 р. –10 000,00 грн. (платіжне доручення № 471), 05.09.2008 р. –5 000,00 грн. (платіжне доручення № 475).

Загалом, відповідач здійснив оплату позивачу за поставлений товар за договором в сумі 135 000,00 грн.

Таким чином, станом на день прийняття даного рішення сума боргу відповідача перед позивачем становить 90 024,52 грн.

Згідно ч. 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 4.3. договору за порушення терміну розрахунку, передбаченого в п. 3.1 даного Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування.

Позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 13 116,43 грн.

Частиною 3 ст. 193 ГК України передбачено, що застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 2 030,82 грн.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

Оскільки спір виник виключно з вини відповідача та враховуючи той факт, що відповідач частково погасив заборгованість після звернення позивача з позовною заявою до суду, то судові витрати слід покласти на відповідача повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст. 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, п. 11 ст. 80, ст.ст. 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ідеа Трейд”, м. Львів, вул. Кордуби, 2 (р/р 950 у ВАТ „Укрексімбанк”, МФО 325774, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівський лікеро-горілчаний Торговий Дім”, м. Львів, вул. Кордуби, 2а (р/р 0601 в ЛФ АБ „Брокбізнесбанк”, МФО 325718, ) 90 024 грн. 52 коп. основного боргу, 13 116 грн. 43 коп. пені, 2 030 грн. 82 коп. –3% річних, 1 550 грн. 06 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4.          В решті частин позовних вимог провадження у справі припинити..

Суддя                                                                                           Деркач Ю.Б.