ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

18 листопада 2008 р.           Справа 11/164-08

за позовом приватного підприємства «Торговельна Компанія «ТВС», м. Черкаси

до відкритого акціонерного товариства «Керамзит», м. Вінниця

про стягнення 27336 грн. 67 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т.Кармаліта, за участю представників:

від позивача - С. Солодкова за довіреністю;

від відповідача - не з‘явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відкритого акціонерного товариства «Керамзит» заборгованості за договором поставки б/н. від березня 2008 року в загальному розмірі 27 336,67 грн., з яких: 26200 грн. – основний борг з та 1136,67 грн. –пеня.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору поставки укладеного між ПП «Торговельна Компанія «ТВС»та ВАТ «Керамзит», ПП «Торговельна Компанія «ТВС»згідно накладної поставило та передало у власність ВАТ «Керамзит»товар на загальну суму 31200 грн.. Відповідно до п. 2.6 договору, покупець зобов‘язується здійснити оплату товару протягом 3-х банківських днів з дня поставки його на склад покупця. В порушення вказаного пункту договору, відповідач провів часткові розрахунки за товар, сплативши лише 5000 грн..

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалі від 17.10.2008р. щодо надання пояснень відносно обставин викладених у позовній заяві не виконав, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 1498236.

Таким чином суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

В березні 2008 року між приватним підприємством «Торговельна Компанія «ТВС» (позивач) та відкритим акціонерним товариством «Керамзит»(відповідач) укладено договір поставки за б/н.

Відповідно до умов договору позивач зобов‘язався поставити відповідачу пічне пальне, а відповідач відповідно прийняти такий товар та оплатити його вартість.

На виконання умов договору позивач згідно накладної № 46 від 06.06.2008р. поставив відповідачу товару на загальну суму 31200 грн..

Відповідач згідно довіреності серії НБІ № 137860 від 06.06.2008р. отримав вказаний товар та у відповідності з п. п. 2.6, 2.7 зобов‘язався здійснити оплату товару протягом 3-х банківських днів з дня поставки його на склад. Остаточний розрахунок по поставленій партії товару відповідач зобов‘язався здійснити протягом 4-х банківських днів з дня поставки товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору відповідач платіжним дорученням № 747 від 03.07.2008р. перерахував на рахунок позивача 5000 грн..

08.09.2008р. позивач звернувся до відповідача з претензією за № 30 про проведення розрахунків за поставлений товар, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником відносин, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 26200 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з п. 3.4 договору, у випадку затримки оплати Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ч.1 ст.624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з наведеного, позивачем правомірно заявлено до стягнення 11136,67 грн..

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач доказів у спростування позовних вимог не надав, а позовні вимоги є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача за правилами ст. 49 Господасрького процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити .

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Керамзит» (21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28, код 05513419) на користь приватного підприємства «Торговельна Компанія «ТВС»(18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 14, код 33363314) 26200 (двадцять шість тисяч двісті) грн. –основного боргу; 1136 (одну тисячу сто тридцять шість) грн. 67 коп. –пені; 273 (двісті сімдесят три) грн. 37 коп. - відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. –відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Рішення оформлено та підписано 21.11.2008р.

Суддя В. Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу