СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

18.06.2008

Справа №2-27/14449-2007А

За позовом Управління ПФУ в
Совєтськом р-не в АР Крим, (97200, вул. 50 років СРСР , 4а, смт. Совєтський).

До Відділу  Державної виконавчої служби   Советського районого управління юстиції АР
Крим. (97200, вул. Мартинова 5, смт. Совєтський).

Про скасування постанови та
спонукання до виконання певних дій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н.
О.

представники:

Від позивача -      не з'явився.

Від відповідача -  Паламар А. Г., зам. нач., посв. РК №014.

Сутність спору:

Управління ПФУ в Совєтськом р-не в
АР Крим, (97200, вул. 50 років СРСР , 4а, смт. Совєтський) звернулось до
Совєтського районного суду АР Крим  до
відповідача - Відділу  Державної
виконавчої служби у  Совєтського районого
управління юстиції АР Крим. (97200, вул. Мартинова 5, смт. Совєтський) з
позовними вимогами про скасування постанови державного виконавця Ізотова С. Л.
від 07.11.06 р. про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню
вимоги про сплату боргу №Ю-268 від 06.10.06 р. та забов'язання виконавчої
служби стягнути з боржника - Пересувної механізованої колони - 80
заборгованості в сумі 7475,04 грн. на користь позивача.

Ухвалою Совєтського районного суду
АР Крим від 03.09.2007 р. адміністративна справа №2а-20/2007  була передана до ГС АР Крим з  підсудністю.

Згідно резолюції заступника Голови
Господарського суду АР Крим Тіткова С. Я., адміністративну справу №2а-20/2007
була передана на розглядь судді ГС АР Крим Іщенко Г. М. з  привласненням їй №2-23/14449-2007А.

Ухвалою від 17.12.2007 р. суд
замінив неналежного відповідача ( станом на 28.04.2007 р. Державну виконавчу
службу у Совєтському районі вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств і
організацій України у зв'язку з
ліквідацією  ) на належного -
відділ Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції АР
Крим.

Ухвалою від 17.12.07р. провадження
по справі №2-23/14449-2007А зупинено до набрання законної сили судового рішення
ГС АРК по справі №2-23/14447-2007А.

Ухвалою Заступника Голови
Господарського суду АРК Шкуро В. М. від 26.03.2008 р. залучено до розгляду
справи №2-23/14449-2007А замість судді ГС АРК Іщенко Г.М. суддю ГС АРК
Воронцову Н.В. Справа передана судді Воронцовій Н.В. Справі привласнено номер
№2-27/14449 - 2007А.

Судом встановлено, що ухвалою
Севастопольського апеляційного суду від 27.02.08 р. апеляційна скарга від
17.12.07р. по справі №2-23/14449-2007А залишена без задоволення. Ухвала
Севастопольського АГС від 27.02.08р. вступила в законну силу з моменту
проголошення.

Ухвалою ГС АР Крим від 26.03.2008 р. справу №2-27/14449-2007А було
прийнято до провадження судді Господарського суду Автономної Республіки Крим
Воронцової Н.В. і провадження по справі поновлено.

Ухвалою ГС АР Крим від 18.06.2008
р. позивачу було поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом
до  Відділу Державної виконавчої служби
Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим про
скасування постанови державного виконавця Ізотова С. Л. від 07.11.06 р. про
закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги про сплату
боргу №Ю-268 від 06.10.06 р. та забов'язання виконавчої служби стягнути з
боржника - Пересувної механізованої колони - 80 заборгованості в сумі 7475,04
грн. на користь позивача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача,   суд -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на
участь  у процесі прийняття рішення.

Примусове виконання рішень в
Україні відповідно до Законів України “Про державну виконавчу службу”та “Про
виконавче провадження”покладено на Державну виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції України.

Закон України “Про виконавче
провадження”визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 5 вказаного
Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Закону
державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону. Вимоги до виконавчого документа
встановлені в статті 19 Закону.

Відповідно до частини 1 статті 24
Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу
державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

В силу статті 1 Закону України “Про
виконавче провадження”виконавче провадження - це сукупність дій органів і
посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах,
у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших
законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Судом встановлено, що позивачем по
справі було надіслано на примусове виконання вимогу від 06.10.2006 р. №Ю - 268
про стягнення  з  боржника - Пересувної механізованої колони -
80 на користь стягувача - Управління ПФУ в Совєтськом р-не в АР Крим - 7475,04
грн. недоїмки по страховим внескам.

Старшим державним виконавцем
державної виконавчої служби в Совєтському районі АР Крим Ізотовим С. Л. по
вказаному виконавчому документі було відкрито виконавче провадження відповідно
до постанови від 01.11.2006 р.

Судом встановлено,  що боржником платіжними дорученнями №215,
№216 від 12.20.2006 р. була перерахована сума боргу по вимозі №Ю - 268 від
06.10.2006 р. про що було зроблено відмітка у вказаних платіжних документах.

07.11.2006 р. державним
виконавцем,  на підставі п. 8 ст. 37
Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження,  в зв'язку
з  його реальним виконанням.

Суд вважає позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі АР Крим
необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через наступне.

Відповідно до вимог статті 44
Закону України “Про виконавче провадження”в порядку календарного надходження
виконавчих документів задовольняються вимоги стягувачів з виплати
заборгованості  із заробітної плати.

Суд вважає, що Закон України “Про
виконавче провадження” не містить норм, які зобов'язують державного виконавця
при наявності підтверджуючих документів про виконання  виконавчого документу провадити  звірки із стягувачем на предмет виявлених
інших боргів боржника, які виникли раніше та не погашені боржником з метою
погашення цих боргів будь-якими грошовими коштами.

Більш того, закон не дає право
державному виконавцю на свій розсуд, не враховуючи вимоги статей 43,44 Закону
України “Про виконавче провадження”, провадити зарахування суми, стягнуті з
боржника або сплачених боржником самостійно,
зараховувати у виконання
документів, на які буде вказано стягувачем. Закон надає право боржнику
самостійно виконувати рішення та надавати державному виконавцю
підтверджуючі  та обґрунтовані
документи.

Таким чином, відповідач надав
докази, що підтверджують реальне виконання
вимоги від 06.10.2006 р. №Ю - 268
про сплату 7475,04 грн. недоїмки по страховим внескам.

Відповідно статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному
судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб,
які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У даному випадку таким доказом є
платіжні доручення, в яких  у призначенні
платежу вказано, що сплата проведена
згідно вимоги  від 06.10.2006 р.
№Ю - 268.

Оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про відсутність з боку відповідача порушень вимог
статей 37, 85 Закону України “Про виконавче провадження”через недоведеність
позивачем цих порушень.

За таких обставин справи, позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі АР Крим не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення.

Вступну і резолютивну частини
постанови проголошено 18.06.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено
23.06.2008 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.