ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" вересня 2008 р.

Справа № 12/2190

За позовом Військової прокуратури Хмельницького гарнізону м. Хмельницький в інтересах держави в особі Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України м. Вінниця

до Військової частини А-0553 м. Хмельницький

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Квартино-експлуатаційний відділ м. Хмельницький.

про стягнення 153712,80 грн. збитків

Суддя Шпак В.О.

Представники сторін:

Від позивача: Пихтін Є.В. - за довіреністю №163/УКБ-7/475 від 07.05.2008р..

Від відповідача: Кавальчук - за довіреністю від 07.07.2008р.

Від третьої особи: Попик Л.А. - за дорученням № 1148 від 02.07.2008р.

За участю військової прокуратури: Давидченко А.В. - представник військової прокуратури.

Рішення приймається 02.09.2008року, оскільки в засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: Військовий прокурор Хмельницького гарнізону звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах для захисту інтересів - Подільського управління капітального будівництва МО України м. Вінниця до Військової частини А 0553 м. Хмельницький про стягнення 153712 грн. 80 коп. матеріальних збитків, завданих у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань щодо зберігання військового майна.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо тимчасового зберігання та обслуговування будівель військового містечка №1 (будівель №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325) без додержання вимог п.п. 2, 7 „Інструкції про порядок списання з обліку будівель та споруд у ЗС України”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 08.12.1998 року №444, п.п. 4, 5 „Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.02 №1282, п.п. 3, 4 „Методичних рекомендацій по списанню з балансу залишкової вартості будівель (споруд), що підлягають під пляму забудови ...", затверджених рішенням Міністра оборони України від 06.03.2007 року та ст.ст. 942, 950, 951 ЦК України.

Під час розгляду справи позивачем подано уточнення позовних вимог в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. У вказаній заяві що відповідно до рішення Міністра оборони України від 15.11.2004р. „Про надання права замовнику капітального будівництва МО України на проектування та забудову територій в/м Міністерства оборони України та реконструкцію фондів під житло у Житомирській, Хмельницькій, Вінницькій і Рівненській областях” Подільському УКБ МО України передано право на проектування та забудову, частини в/м №1 Хмельницького військового гарнізону площею - 3,54 га, на якій розташовані будівлі за інвентарними №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325.

Рішення МО України від 15.11.2004р., не передбачало та не наділяло Подільське УКБ МО України правом оперативного управління вищезазначених будівель.

Будівництво житла мало виконуватися з урахуванням будівель за інвентарними №№ 42, 44, 45. 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325.

Відповідач свого обов’язку щодо зберігання вказаного не виконав. В результаті чого на сьогоднішній день даних будівель не існує, вони самовільно розібрані невстановленими особами.

В якості правових підстав посилається на наступне:

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: відшкодування збитків.

Стаття 224 ГК України констатує, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства (ст. 225 ГК України).

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити в позові. Зазначає, що неправомірними є посилання позивача на норми ЦК України, які регулюють зберігання, як вид договірного зобов'язання, оскільки між військовою частиною А 0553 та Подільським управлінням капітального будівництва МОУ будь яких домовленостей стосовно зберігання майна не було.

Відповідач вважає, що „Методичні рекомендації по списанню з балансу залишкової вартості будівель (споруд), що підлягають під пляму забудови...” затверджені МО України тільки 06 березня 2007 року, в той час як акти прийому-передачі військового майна та земельної ділянки військовою частиною А0553 Подільському управлінню капітального будівництва були затверджені начальником Хмельницького гарнізону ще 24 березня 2005 року, тобто до прийняття даного документу.

Відповідач зазначає, що позивач, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1282, яка затверджує „Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил” не враховує те, що ця постанова визначає процедуру вилучення військового майна з оперативного управління військових частин, закладів, установ та організацій ЗС та його безоплатної передачі до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям, які проводять свою діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або в їх спільну власність. Подільське управління капітального будівництва МОУ не може входити до цього переліку, так як є складовою частиною ЗС України.

Зазначає, що відповідно до п.п. 15, 16 „Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил” Подільське управління капітального будівництва МОУ з дня затвердження акта приймання-передачі повинно було вжити заходів для охорони переданих йому будівель.

Будівлі та споруди №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325 разом із земельною ділянкою площею 3,54 га були передані військовою частиною А0553 Подільському управлінню капітального будівництва відповідно до вимог Наказу Міністра оборони від 1979 року № 260 «Керівництво по обліку озброєння, техніки, майна І інших матеріальних цінностей...», Інструкції з обліку необоротних активів бюджетних установ затвердженої Наказом ДКУ № 64 від 17.07.2000, п.5.6. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України»затвердженого Наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300, п.37 «Керівництва по обліку озброєння, техніки, майна і інших матеріальних цінностей...»затвердженого Наказом Міністра оборони від 1979 року № 260.

Відповідач вважає, що з моменту затвердження акту на прийом-передачу будівель та споруд, а також земельної ділянки військового містечка №1, Подільське управління капітального будівництва МО України стало балансоутримувачем та повинно було вживати всіх заходів для охорони переданих йому будівель та приміщень.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.ст.58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-ХІV командир військової частини несе особисту відповідальність перед державою за збереження військового майна довіреної йому військової частини, та зобов’язаний організовувати збереження і використання за призначенням казарменно-житлового фонду військової частини.

Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні подав письмове пояснення, в якому позовні вимоги не підтримує. Зазначив, що передача фондів відбулася згідно розпоряджень Командування Збройних Сил України, тому позов про відшкодування збитків необхідно надавати до Командування Збройних Сил України, яке надало розпорядження про передачу фондів, а не до військової частини А 0553, яка виконала ці розпорядження.

На момент передачі від військової частиниА0553 до Подільського УКБ на будівлю № 45 був акт на списання будівлі №45 військового містечка №1 м. Хмельницького по вулиці І.Франка затверджений Командувачем військами Західного оперативного командування 08.06.2001 року. Згідно директиви Міністра оборони України від 27.04.2007 року №Д-27 „Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності відповідних територіальних громад” додатку 2, будівля №45 безоплатно передана до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького.

Крім того, зазначає, що третя особа неодноразово зверталась до Подільського УКБ листами (вих. №№ 987 від 23.05.2006; 711 від 28.04.2007р.; 1380 від 03.09.2007р., №712 від 28.04.07р.) щодо організації охорони прийнятих Подільським УКБ для будівництва житла територій військових містечок та проведенння індексації прийнятих будівель.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Прокурор у позовній заяві стверджує що 06.09.2004 року на виконання рішення Міністра оборони України щодо перерозподілу військового майна у зв'язку із розформуванням військової частини А0610 актами приймання-передачі від військової частини А0610 нерухоме військове майно, у тому числі будівлі за №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325 передано та закріплено за військовою частиною А0553 на праві оперативного управління.

Однак, згідно повідомлення Військової частини А0553 від 30.05.08р. № 1305, акти прийому –передачі військової частини А0610 до військової частини А053 були знищені згідно термінів зберіганння документів встановленим порядком згідно акту від 10.01.08р.

15.11.2004р. Міністром оборони України прийнято рішення „Про надання права замовнику капітального будівництва МО України на проектування та забудову територій військових містечок МО України та реконструкцію фондів під житло у Житомирській, Хмельницькій, Вінницькій та Рівненських областях”, яким передбачено право Подільського УКБ МО України на проектування та забудову житла для військовослужбовців на території військового містечка №1.

24.03.2005 року на виконання наказу начальника Хмельницького гарнізону №5 від 24.01.05р., актом прийому - передачі, військовою частиною А0553 Подільському управлінню капітального будівництва МОУ було передано будівлі №№ 42,44,45,261,268,271,309,323,324,325 разом із земельною ділянкою площею 3,54 га.

Акт прийому - передачі було затверджено начальником Хмельницького гарнізону 24 березня 2005 року.           Актом позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Подільського УКБ МО України від 29.12.2007 року №180 через неналежну охорону військового містечка №1 встановлено нестачу військового нерухомого майна - будівель №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325 шляхом їх розбирання та демонтажу без списання встановленим порядком, а всього на загальну суму залишкової вартості 153712,8 грн.

11.01.08р. Подільське управління капітального будівництва МОУ подало заперечення на вказаний акт позапланової ревізії від 29.12.2007 року №180, вважає, що у нього не було підстав здійснювати охорону і обслуговування будівель за інвентарними №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325 військового містечка № 1 Хмельницького військового гарнізону, нараховувати індексацію вартості зазначених будівель і їх знос та готувати документи на списання цих будівель, оскільки згідно Закону України від 21.09.1999 року № 1075-ХІУ „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” Подільське УКБ МО України, як замовник будівництва, до фондів Збройних Сил України, без відповідного рішення Органу управління зазначеним майном, відношення не має.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Слід зазначити, що вказана стаття визначає загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками та вини.

Прокурор у своїй заяві стверджує, що військова частина А- 0553 не виконала свого обов’язку стосовно збереження майна в результаті чого було причинено збитки Подільському управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України.

За нормою ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, позивачу та прокурору необхідно було довести, що саме неправомірними діями відповідача причинено збитки позивачу, шляхом зменшення або знищення його суб’єктивного цивільно-правового блага.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про обов’язок військової частини А-0553 вчиняти дії по охороні та збереженню майна, а саме будівель №№ 42, 44, 45, 261, 268, 271, 309, 323, 324, 325.

Більш того, відповідно до акту приймання-передачі від 24 березня 2005 року вказані будівлі було передано Подільському управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України м. Вінниця .

Із вказаного акту вбачається, що передавались не тільки будівлі, а і земельна ділянка площею 3,54га.

Вказана передача здійснювалась на виконання рішення Міністра оборони України від 15.11.2004р. „Про надання права замовнику капітального будівництва МО України на проектування та забудову територій військових містечок МО України та реконструкцію фондів під житло у Житомирській, Хмельницькій, Вінницькій та Рівненських областях”.

Передача майна ( саме будівель) також підтверджується також листами командувача військ Західного оперативного командування № 37/4/14 від 22 січня 2005р. та № 37/4/50 від 17 березня 2005р., наказом начальника Хмельницького гарнізону №5 від 24 березня 2005року.

Доводи позивача про те, що самі будівлі йому не передавались а передавалось лише право на будівництво, судом не приймаються, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Посилання позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1282, яка затверджує „Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил” є безпідставними, оскільки ця постанова визначає процедуру вилучення військового майна з оперативного управління військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил та його безоплатної передачі до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям, які проводять свою діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або в їх спільну власність.

Подільське управління капітального будівництва МОУ не входить до цього переліку, так є складовою частиною Збройних Сил України.

З огляду на викладене, вимоги позивача та прокурора не підтверджені належними доказами по справі, суперечать положенням чинного законодавства і не підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

В позові Військової прокуратури Хмельницького гарнізону м. Хмельницький в інтересах держави в особі Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України м. Вінниця до Військової частини А-0553 м. Хмельницький, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Квартино -експлуатаційний відділ м. Хмельницький, про стягнення 153712,80 грн. відмовити.

Суддя