ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.08 р.                     Справа № 40/157

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Доманової Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом закритого акціонерного товариства „Промислово страховий Альянс” м. Запоріжжя

до відповідача: відкритого акціонерного товариства „Готель „Україна” м. Донецьк

про стягнення 412 218 грн. 67 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача не прибув

від відповідача Рибка А.М. - юрисконсульт

Суть спору: закрите акціонерне товариство „ Промислово страховий Альянс” звернулося до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства „Готель Україна” з вимогами про стягнення з останнього вартості втраченого майна у вигляді автомобіля Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ, переданого на зберігання в розмірі страхового відшкодування в сумі 412 218 грн. 67 коп., виплаченого на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ АВТОПРАЙД”.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

- договір зберігання або охорони втраченого автомобілю між сторонами не укладався;

- ствердження позивача про наявність правовідносин під час зберігання транспортного засобу біля готелю, та посилання на рахунок №961990, фіскальний чек №0721, лист „Готелю „Україна” №121 від 26.11.07р. та перелік послуг наданий від 25.07.06р. неправомірно, оскільки вказані документи не містять ознаків майна, яке було передано на зберігання;

- обґрунтування того, що на час перебування автомобіля біля готелю відповідач не створив умов для його надійного зберігання спростовуються тим, що таки послуги, у тому числі паркування транспорту відповідачем не надаються;

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи відповідача, суд встановив:

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Спір було вирішено у більш тривалий час, ніж передбачено частиною першою ст. 69 ГПК України і сторонам було створено всіх необхідних умов з урахуванням змагальності, рівності їх перед законом.

Представник позивача до судового засідання не прибув, однак письмово на листі повідомив суд про підтримання своїх позовних вимог, та надав суду згоду про розгляд справи за його відсутністю. Тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 75 ГПК України.

До прийняття рішення у справі позивач, використовуючи своє право передбачене ст. 22 ГПК України, уточнив предмет спору з посиланням на приписи ст.ст. 623, 937, 950, 951, 993 та ст. 27 Закону України „ Про страхування”, та намагається стягнути з відповідача збитки в сумі 412 218 грн.67 коп., заподіяних йому у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов по зберіганню та втратою автомобіля Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ.

Позов мотивовано тим, що згідно договору добровільного страхування автотранспортних засобів (КАСКО) ЮР №02/09/06/50 від 01.12.06р., укладеного між закритим акціонерним товариством ”Промислово - страховий Альянс” (Страховик), та товариством з обмеженою відповідальністю ”АВТОПРАЙД” (Страхувальник), Страховик застрахував автомобіль Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ і додаткове устаткування до нього на загальну суму 446 574 грн. 73 коп.

Термін страхування було визначено з 23.12.06р. по 02.12.07р. У якості осіб, яким було доручено керувати та обслуговувати втрачений автомобіль були: Кліменко А.В. та Клесов Е.В.

Як свідчать матеріали справи, в ніч з 03.10.08р. на 04.10.07р. автомобіль Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ був викрадений невідомою особою з автопарковки, що охороняється, біля будівлі готелю.

Згідно запису у книзі реєстрації громадян, які прибули до готелю” Україна”, з 03.10.07р. по 04.10.07р. підтверджує, що водій автомобіля Клесов Е.В. проживав в готелі. Близько 22 год. 03.10.07р. автомобіль був поставлений у місце для паркування, яке охороняється. Проте вранці 04.10.07р. автомобіля на автопаркові знайдено не було.

За фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить на праві власності ТОВ”АВТОПРАЙД” за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, 12.10.07р. слідчим Ворошиловського РВ ДМУ УМВС в Донецької області було порушено кримінальну справу.

На підстав п.3.1.1 та розділу 10 договору страхування позивачем було сплачено ТОВ „АВТОПРАЙД” страхове відшкодування в сумі 412 218 грн.67 коп. (страхова сума зменшена на розмір безумовної франшизи і раніше здійснених витрат).

Стаття 27 Закону України „ Про страхування” передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Такі самі умови встановлені і у статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Диспозитивне, це було визначено сторонами в пункті 13.1 договору страхування. Лист готелю” Україна”№121 від 26.11.07р. підтверджує надання особам, які в ньому мешкають послуг автопарковки, що охороняється, вартість якої входить в оплату за проживання.

Тобто, існують всі правові підстави для застосування до спірних правовідносин вимог ст. 950 ЦК України, яке передбачає відповідальність зберігача за втрату(нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання.

Надавши правову кваліфікацію відносинам сторін , суд дійшов висновку, що доводи позивача є хибними та не підлягають задоволенню за наступними обставинами:

Так, за своєю правовою природою між сторонами повинен бути укладений письмовий договір охорони, як це вимагає стаття 978 ЦК України.

Вказана стаття визначає, що за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов’язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Тобто, приписи цієї статті визнають договір охорони майна спеціальним видом зберігання, оскільки параграф, до якого включена ця стаття, має заголовок "Спеціальні види зберігання".

Як до відносин щодо інших спеціальних видів зберігання, до відносин щодо охорони майна (об’єктів) або особи застосовуються загальні правила про зберігання, що формулюються в ст.ст.936-954 ЦК України. На це прямо зазначається в ст.955 ЦК України.

Таким чином, згідно частиною першою ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (Поклажодавцем),і повернути її Поклажодавцеві у схоронності.

Стаття 937 ЦК України зазначає, що договір зберігання між юридичними особами укладається у письмової формі у випадках, встановлених статтею 208 ЦК України.

Під суттєвими умовами договору (ч.1 ст.638 ЦК України) слід розуміти:

-          умови про його предмет;

-          умови, які визначені за законом як суттєві і необхідні для договору даного виду;

-          умови, відносно яких за заявою однієї із сторін у обов’язковому порядку потрібно досягнути згоди.

Суттєвими умовами господарського договору відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст.180 та ст. 181 ГК України є:

-          умови про предмет;

-          умови про його ціну;

-          узгодження строку дії договору.

З урахуванням вимог статті 938 ЦК України Зберігач зобов’язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов’язаний зберігати річ до пред’явлення Поклажодавцем вимоги про її повернення.

Про те, в господарському договорі зберігання встановлення строку є обов’язковим відповідно до вимог частини 3 ст. 180 ГК України.

Законодавець встановлює умови відповідальності на час втрати, пошкодження або псування майна.

Так, стаття 623 ЦК України та стаття 224 ГК України передбачають, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань боржником він повинен відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки.

Частина 1 статті 225 ГК України наближає категорію упущеної вигоди до досить визначеного в законодавстві поняття прибутку. Упущена вигода (в ч.1 ст. 225 ГК України використовується термін „втрачена вигода”, що є за змістом тотожнім поняттю упущеної вимоги) розглядається тут як „неодержаний прибуток , на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною”. Це відповідаю розумному поняттю неодержаних доходів (упущена вигода), як воно склалося в судовій практиці, та виражено в Тимчасовій методиці визначення розміру шкоди(збитків), завданої порушенням господарських договорів.

На час стягнення збитків, на позивача покладається обов’язок довести суду згідно ст. 33 ГПК України наступне:

-          по-перше, факт заподіяння йому збитків;

-          по-друге, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов’язань;

-          по-третє, причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням зобов’язань та заподіяними збитками.

Згідно загальної практики про визначення розміру збитків (шкоди) заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних зобов’язань.

Доказів укладення договору зберігання (охорони) транспортного засобу, позивач суду не надав. Відсутні докази надання послуг щодо охорони автомобіля та його паркування, вартість якої входе до оплати послуг за мешкання у готелі, та утворенням, з цього приводу збитків, причинно-наслідковий зв’язок між неналежним виконанням обов’язків щодо зберіганням транспортного засобу та утворенням збитків.

Лист готелю №121 від 26.11.07р. про надання його мешканцям послуг з охорони автотранспорту у вигляді паркування, вартість якої включено за проживання спростовується тим, що його було надіслано слідчим органам і у ньому відсутні дані про обов’язки відповідача про прийняття транспортного засобу під охорону.

Крім того, спірного листа було відкликано листом відповідача №122 від 04.12.07р. і матеріали справи не підтверджують того, що втрачений автомобіль було передано відповідачу.

Факт проживання водія автомобіля Клесова Е.В. у готелі зафіксовано адміністрацією 06.11.07р. та відображено у копії рахунка №961950, за змістом якого не вбачається відомостей про прийняття спірного авто на зберігання біля готелю.

Згідно постанови слідчих органів про порушення карної справи від 12.10.07р. за ознаками ч.3 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом сталося у місті для паркування автомобілів біля готелю” Україна”;

Відповідач не є професійним зберігачем за законом, і Статутом такий вид послуг йому не надано.

Відсутність належним чином оформлених правовідносин позбавляє позивача довести факт неналежного зберігання (охорони) відповідачем транспортного засобу, який знаходився біля готелю” Україна”.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт неналежного виконання відповідачем обов’язків щодо зберігання майна – автомобіля марки Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ , який знаходився біля готелю, не надано обґрунтованого розрахунку збитків, їх складової, причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням відповідачем зобов’язань на час перебування транспортного засобу на стоянці біля готелю, та утворенням збитків.

В той же час, відповідачем доведено відсутність вини у заподіяних позивачеві збитках в розумінні вимог ст. 614 ЦК України.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог закритого акціонерного товариства „ Промислово страховий Альянс” щодо стягнення з відкритого акціонерного товариства „ Готель Україна” збитків в 412 218 грн.67 коп., заподіяних у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов по зберіганню та втратою автомобіля Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

Витрати по державному умиту та забезпеченню судового процесу відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України відносяться на позивача.

Суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. Представник відповідача присутній у судовому засіданні надав суду згоду на оголошення скороченого тексту рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 614, 623, 638, 936-954, 978 ЦК України ЦК України, ст.ст. 180,181, 224, 225 ГК України 2003р., ст.ст. 42, 43, 43, 22, 33, 43, 44, 49, ч. 4 ст. 69, 75, 82, 84, ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог закритого акціонерного товариства „ Промислово страховий Альянс” щодо стягнення з відкритого акціонерного товариства „ Готель Україна” збитків в 412 218 грн.67 коп., заподіяних у зв’язку з неналежним виконанням умов по зберіганню та втратою автомобіля Lexus GX 470 р/н АА 8388 ВХ відмовити.

2. Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу відносяться на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя