ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 14/144

22.10.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Нарольського М.М.,

розглянувши матеріали справи

№ 14/144

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс»

до

Комунального підприємства «Поділ-Житло»

про

стягнення 13000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача

Ярощук П.А.

від відповідача

не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс»звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Поділ-Житло»про стягнення 13000,00 грн.

В обґрунтування пред’явлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошового зобов’язання за договором на виконання підрядних робіт № 14 від 04.07.2006 р.

Позовні вимоги вмотивовані положеннями ст. ст. 526, 530, 837, 875 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2008 р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні, зобов’язано сторони виконати певні дії.

Відповідно до ст. 77 ГПК України 03.10.2008 р. розгляд справи було відкладено на 22.10.2008 р.

У судове засідання 22.10.2008 р. представник позивача з’явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, вимог ухвали суду не виконав. Про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, в тому числі й за місцезнаходженням згідно витягу з ЄДРПОУ.

Судом, у відповідності з вимогами ст. 81-1 ГПК України, складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів для вирішення справи по суті та є докази належного повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи, за таких обставин суд відповідно до ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами без участі вищезазначеного учасника судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс»(надалі - Підрядник) та ЖЕК-706 (надалі - Замовник) 04.07.2006 р. укладено договір на виконання підрядних робіт № 14 (надалі - Договір).

Згідно з довідкою ЄДРПОУ від 28.08.2008 р. № 21-10/162-2-д, доданої до позовної заяви, ЖЕК-706 є структурним підрозділом Комунального підприємства «Поділ-Житло».

Відповідно до розділу 1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов’язується на власний ризик виконати у відповідності до умов Договору роботу по поточному ремонту щодо усунення пошкодження тепломережі після випробування до житлового будинку по вул. Васильківській, 5 (п. 2.1.1)

Загальна сума Договору згідно п. 3.2 складає суму 9823,20 грн.

Укладений Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи Підрядник належним чином виконав передбачені Договором роботи на загальну суму 9823,20 грн., що підтверджується актом б/н від 31.10.2006 р., приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2006 року, довідкою про вартість виконаних робіт від 31.10.2006 р.

Відповідно до п. 3.3 Договору остаточна оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів після прийому виконаних робіт від Підрядника згідно підписаного сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2, довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3.

В порушення умов Договору Замовник своїх зобов’язань не виконав належним чином, не розрахувався з Підрядником за виконані ним роботи у встановлений Договором строк.

Таким чином, згідно розрахунку позивача і з яким погоджується суд, сума основного боргу за Договором становить 9823,20 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 9823,20 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв’язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивач просить стягнути з відповідача 3176,80 грн. інфляційних витрат, які підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в установленому порядку заявлених до нього вимог не спростував.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Поділ-Житло»(04071, м. Київ, вул. Хорива, 36, код 32557113) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс»(03062, м. Київ, пров. Червонозаводський, 7/5, кв. 20, код 33447996) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 9823 (дев’ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 20 коп. основного боргу, 3176 (три тисячі сто сімдесят шість) грн. 80 коп. інфляційних витрат, 130 (сто тридцять) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

М.М. Нарольський

Дата підписання рішення: 05.11.2008 р.