ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04 листопада 2008 р., 10 год. 30 хв.                                        Справа № 8/73

Суддя – В.С. Русняк

Секретар судового засідання – О.М. Марич

За позовом Прокурора міста Ужгорода в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді Закарпатської області, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільного українсько-словацького підприємства „Ковосервіс”, м. Ужгород

про стягнення заборгованості в сумі 8735,18 грн.

Представники:

Від позивача – Дякулич Н.Й. – головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного сектору, довіреність №8894/07 від 18.09.08;

Від відповідача – Бойко Л.Н. – директор;

– Зав’ялов М.В. – юрист, довіреність №44 від 03.10.07;

В засіданні приймали участь: прокурор – Андрейчик А.М.

СУТЬ СПОРУ: Прокурором міста Ужгорода в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді Закарпатської області, м. Ужгород заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільного українсько-словацького підприємства „Ковосервіс”, м. Ужгород про стягнення заборгованості в сумі 8735,18 грн. за період з травня по грудень 2007 р.

Підставою для звернення прокурора із заявою до суду є те, що внаслідок порушення пенсійного законодавства порушуються інтереси держави в особі УПФ. У судовому засіданні прокурором позовні вимоги підтримано.

Представником УПФ у місті Ужгороді позов підтримано, посилаючись на підтвердження підстав позовних вимог доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач не сплатив заборгованість по страховим внескам за період з травня по грудень 2007 р. Просить стягнути з відповідача 8735,18 грн.

Відповідно до заперечення проти позову №17 від 27.03.08 відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, посилається на те, що заборгованість визначена позивачем в позові не може бути недоїмкою, оскільки в п. 5.1.3 Інструкції від 19.12.03 р. №21-1, зазначено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Тобто, ТзОВ „Спільне українсько-словацьке підприємство „Ковосервіс” нарахувало самостійно страхові внески. Щодо сплати, відповідно до ст. 5 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” збір на державне обов'язкове пенсійне страхування сплачується одночасно з одержанням коштів в установах банків на оплату праці. У разі недостатності у платників збору коштів на оплату праці і сплату збору в повному обсязі видача коштів на оплату праці і сплата збору здійснюються у пропорційних розмірах. ТзОВ „Спільне українсько-словацьке підприємство „Ковосервіс” в частині щодо оспорюваного періоду має заборгованість по заробітній платі пропорційно не сплаченим внескам до пенсійного фонду. Також, посилається на те, що товариство не може здійснювати перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду раніше ніж буде виплачена заробітна плата так, як вона має пріоритет перед всіма іншими платежами, що зазначено в п. 6 та п. 12 ст. 20 Закону України №1058 і перерахування до пенсійного фонду здійснюється пропорційно фактично виплаченій заробітній платі.

П. 5.1.6 Інструкції від 19.12.03 №21-1 встановлено, що перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення з цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством, або за виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Відповідач вважає, що відповідно до п. 5.1.6 Інструкції від 19.12.03 №21-1 нарахування до пенсійного фонду подавались без порушення вказаного терміну, тобто до 20 числа кожного місяця. Тобто, у ТзОВ „Спільне українсько-словацьке підприємство „Ковосервіс” недоїмка відповідно до вимог Закону перед Пенсійним фондом у м. Ужгороді взагалі відсутня.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, висновок прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-словацьке підприємство „Ковосервіс” зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду в м. Ужгороді Закарпатської області. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058 від 09.07.03 (який набрав чинності з 01.01.04) є платником страхових внесків.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.97 для платників збору, тобто суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників встановлюються ставки збору в розмірі у 2007р. –33,2% від об’єкта оподаткування визначеного п. 1 ст. 2 Закону України №400/97-ВР від 26.06.97 (суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці", виплати винагороди фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, а також суми сплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю).

Ч. 6 ст. 19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058 від 09.07.03 встановлено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

За період з травня по грудень 2007 р. підприємство самостійно нарахувало та задекларувало в щомісячних розрахунках 8735,18 грн. належних до сплати страхових внесків. Однак, підприємством не було сплачено страхові внески. Оскільки, згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України №1058 підприємство не сплатило самостійно нараховані страхові внески у строки (не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду), то відповідно до п. 2 ст. 106 Закону вони стали вважатися простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків.

Отже, за період з травня по грудень 2007 року розмір заборгованості ТзОВ „Спільного українсько-словацького підприємства „Ковосервіс” перед Управлінням Пенсійного фонду у м. Ужгороді становить 8735,18 грн. (підтверджено копіями розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з травня по грудень 2007р. та карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників).

Заперечення відповідача про відсутність недоїмки по страхових внесках, у зв’язку з тим, що в цей період ним не було виплачено заробітну плату, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідно до Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” сплата сум страхових внесків повинна бути не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, незалежно від факту виплати заробітної плати.

Таким чином, вимога позивача належним чином обґрунтована доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем не визнана, проаналізована судом, а отже підлягає задоволенню повністю.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 49, п. 4 ст. 94, ст.ст. 160 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільного українсько-словацького підприємства „Ковосервіс” (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 47, код 19105121) на користь Управління Пенсійного фонду у м. Ужгороді Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 47, код 20449653) заборгованість по сплаті страхових внесків на суму 8735,18 (вісім тисяч сімсот тридцять п’ять гривень вісімнадцять копійок) грн.

3.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 05.11.2008 р.

4.          Постанова набирає законної сили і підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя В.С. Русняк