ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  8/247

11.09.08

За позовом     Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до                     Закритого акціонерного
товариства «Українська Фруктово-Овочева компанія»

про                   стягнення 9342,54 грн.

Суддя   В.С. Катрич

Представники:

Від
позивача             не з'явилися

Від відповідача         не з'явилися

Обставини справи:

Позивач   звернувся
до Господарського суду м. Києва з
позовом  про  стягнення з відповідача 8585,00 грн., що
становить заборгованість за перевезення вантажу за маршрутом РП (м.Бельск Дуже)
-Україна (м.Вишневе) згідно з заявкою № 19 від 19.03.2007р. та 257,54 грн.
трьох відсотків річних, 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою
Господарського суду м.Києва від 08.07.2008р. розгляд справи був призначений на
14.08.2008р.

Ухвалою
Господарського суду м.Києва від 14.08.2008р. розгляд справи був відкладений на
11.09.2008р.

У
судове засідання, призначене на 11.09.2008р. представники сторін не з'явилися,
про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Через
канцелярію суду від позивача надійшли витребувані судом документи, які були
залучені до матеріалів справи, а також клопотання про розгляд справи без участі
представника позивача та зазначалося, що позовні вимоги позивач підтримує у
повному обсязі.

Суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін відповідно
до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо
відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ :

На
підставі поданої ЗАТ «Українська фруктово-овочева компанія»заявки № 19 від
19.03.2007р. СПД ОСОБА_1 було здійснено перевезення вантажу за маршрутом Польща
-Україна (Бельск Дуже -Київ, Вишневе).

Виконання
позивачем власних зобов'язань також підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною № 0242760.

Нормою
статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певні дію (сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст.509 ЦК
України).

Цивільні
права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки (ст. 11 ЦК України).

Матеріали
справи підтверджується, що між позивачем та відповідачем існували
правовідносини.

Як
свідчать матеріали справи, сторонами по договору були підписані акти виконаних
робіт від 28.03.2007р. на суму 8585,00 грн. та від 29.03.2007р. на суму 8585,00
грн., які свідчать про повне надання позивачем послуг з перевезення та
прийняття відповідачем наданих послуг без претензій та зауважень, що є
підставою для проведення розрахунків.

Відповідач
в свою чергу власні зобов'язання не виконав належним чином за надані послуги з
перевезення розрахувався частково в сумі 8585,00 грн.

Відповідно
до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай
ставляться.

Згідно
з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так,
відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або
інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною
1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом
17 заявки передбачено, що оплата за виконане перевезення здійснюється по факту
доставки вантажу в пункт призначення по оригіналам документів протягом 5-ти
днів.

Відповідач
доказів проведених розрахунків у повному обсязі та у встановлений строк суду не
надав.

Станом
на день розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем не погашена
та становить 8585,00 грн.

З
огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 8585,00 грн.
правомірна та підлягає задоволенню.

Крім
основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 257,54 грн.
трьох відсотків річних, 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Частиною
2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із
змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в
частині застосування.

При
цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає
наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першою цієї ж статті
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних
не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з
огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у
простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами
справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг
виникло на підставі укладеної між позивачем і відповідачем заявки № 19 від
19.03.2007р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не
сплатив вартість наданих послуг у встановлений строк, відповідачем не надано
доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем трьох відсотків
річних у розмірі 257,54 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому суд
дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків
річних в розмірі 257,54 грн. правомірна та підлягає задоволенню.

Як
свідчать матеріали справи, між ФО-П ОСОБА_1 -«замовник»та ПП «Юридична фірма
«Паритет Плюс»- «виконавець»був укладений договір № 12 на надання юридичних
послуг від 25.10.2007р., відповідно до умов якого «замовник»доручив, а
«виконавець»взяв на себе зобов'язання надати юридичну допомогу з питань
повернення дебіторської заборгованості ЗАТ «Українська фруктово-овочева
компанія»перед ФО-П ОСОБА_1

Умовами
договору сторони погодили, що за роботу «виконавця»«замовник»перераховує суму в
розмірі 500,00 грн. (п.4.1 договору).

На
виконання умов вищевказаного договору позивач перерахував на рахунок ПП
«Юридична фірма «Паритет Плюс» 500,00 грн., що підтверджується квитанцією №
34715 від 17.12.2007р.

Таким
чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 500,00 грн. витрат на оплату
послуг адвоката обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідач
повноважного представника у судове засідання двічі не направив, доказів
проведених розрахунків у повному обсязі суду не надав, позовні вимоги не
оскаржив.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами
справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів
протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно
до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись
ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75,
82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з Закритого акціонерного товариства «Українська Фруктово-Овочева компанія»
(01133, м.Київ, вул. Щорса, 29; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 8585 (вісім
тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. основного боргу, 257 (двісті п'ятдесят
сім) грн. 54 коп. трьох відсотків річних, 500 (п'ятсот) грн. витрат на оплату
послуг адвоката, 102 (сто дві) грн. державного мита, 118 (сто вісімнадцять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати
наказ.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя

В.С.
Катрич

Дата підписання:
19.09.2008р.