ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№ 4/31-665

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Білозірська"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 р.

у справі

№ 4/31-665

господарського суду

Тернопільської області

за позовом

Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Білозірська"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер Аудит"

про

стягнення 3 750,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача:

Колодій С.Б., дов. № б/н від 29.09.2008 р. (у засіданні 22.10.2008 р.);

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 р. Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Білозірська" (далі –Підприємство) звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер Аудит" (далі –Товариство) частину суми попередньої оплати у розмірі 3 750,00 грн.

Позовні вимоги Підприємство обґрунтовувало тим, що Товариство неналежним чином виконало зобов'язання за укладеним з ним договором про надання послуг по впровадженню бухгалтерського програмного забезпечення від 26.09.2007 р. (далі – Договір від 26.09.2007 р.), у зв'язку з чим, виходячи з норм Цивільного кодексу України, має повернути частину отриманої за вказаним договором попередньої оплати.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.04.2008 р. (суддя Бурда Н.М.) у задоволенні позовних вимог Підприємства відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 р. (колегія суддів: Мирутенко О.Л., Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2008 р. залишено без змін.

Вказані рішення та постанова мотивовані тим, що Підприємство не довело факту порушення Товариством Договору від 26.09.2007 р.

Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 р. і рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2008 р. скасувати та прийняти нове рішення. Викладені у касаційній скарзі вимоги Підприємство обґрунтовує тим, що господарські суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових актів неправильно застосували ст. ст. 538, 612 та 613 Цивільного кодексу України, не застосували ст. ст. 525, 526, 530, 532, 610 та 653 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство не скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на касаційну скаргу Підприємства до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 22.10.2008 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів: Кравчука Г.А. –головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Шаргала В.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що:

– між Товариством та Підприємством укладено Договір від 26.09.2008 р., на виконання якого Підприємство платіжним дорученням № 216 від 28.09.2007 р. перерахувало Товариству 6 750,00 грн., що становить 50% від загальної вартості послуг за вказаним договором;

– Підприємство виявило, що Товариство виконало роботи за Договором від 26.09.2008 р. частково, про що повідомило Товариство листом № 3 від 13.12.2008 р.

Частина перша ст. 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлюють, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, господарськими судами попередніх інстанцій на підставі матеріалів справи також встановлено, що Товариство у відповідності до п. 1.3 Договору від 26.09.2008 р. листом № 1528 від 14.12.2008 р. повідомило Підприємство про те, що останнє, в порушення п. 1.4 вказаного договору, не забезпечило його усім необхідним для виконання робіт за цим договором, зокрема, не надало усіх первинних бухгалтерських документів, а надані первинні бухгалтерські документи оформлені з порушенням вимог законодавства України.

Факт незабезпечення Підприємством Товариства усім необхідним для виконання робіт за Договором від 26.09.2007 р. на підставі матеріалів справи встановлений господарським судом Тернопільської області та Львівським апеляційним господарським судом та не спростований Підприємством.

Відповідно до частини першої ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарських судів першої та другої інстанцій про те, що Підприємство вважається таким, що прострочило, оскільки не виконало у повному обсязі зобов'язань, передбачених п. 1.4 Договору від 26.09.2008 р.

Згідно з частиною другою ст. 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Частина четверта ст. 612 Цивільного кодексу України визначає, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Таким чином, місцевий та апеляційні господарські суди прийшли до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог Підприємства, оскільки Товариство не могло виконати у повному обсязі зобов'язання за Договором від 26.09.2008 р. у зв'язку з простроченням Підприємства.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України постанова Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Підприємства не спростовують висновків господарського суду другої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Білозірська" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 р. у справі № 4/31-665 господарського суду Тернопільської області –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало