КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2008                                                                                           № 33/81

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Михальської Ю.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Позднякова Л.В. (за дов.),

від відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Алес Буд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.03.2008

у справі № 33/81

за позовом                               ТОВ "Пері Україна"

до                                                   ТОВ "Алес Буд"

про                                                  стягнення 747 350,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.03.2008 позов ТОВ „Пері Україна” до ТОВ „Алес Буд” про стягнення 747 350,04 грн. задоволено повністю.

Присуджено стягнути з ТОВ „Алес Буд” на користь ТОВ „Пері Україна” суму основного боргу у розмірі 747 350,04 грн., державне мито у сумі 7 473,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 11.03.2008 у справі №33/81, ТОВ „Алес Буд” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ „Алес Буд” залишити без задоволення, рішення Господарського суду м.Києва від 11.03.2008 – без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне.

25.05.2006 ТОВ „Пері Україна” та ТОВ „Алес Буд” уклали між собою Договір оперативної оренди обладнання №1083, відповідно до умов якого відповідач отримав у тимчасове платне користування (оренду) будівельну опалубку РЕRІ (в т.ч. спеціалізовану тару для її транспортування), далі „обладнання”, асортимент, кількість та вартість якого зазначаються в актах приймання-передачі.

За договором № 1083 від 25.05.2006 загальний розмір орендної плати за період травень 2006 року - листопад 2007 року становив 1 222 332, 28 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 763 від 31.05.2006 року; № 973 від 30.06. 2006 року; № 1182 від 31.07.2006 року; № 1414 від 31.08.2006 року; № 1643 від 30.09.2006 року; № 1896 від 31.10.2006 року; № 2175 від 30.11.2006 року; № 2625 від 31.12.2006 року; № 128 від 31.01.2007 року; № 346 від 28.02. 2007 року; № 563 від 31.03. 2007 року; № 800 від 30.04. 2007 року; № 1055 від 31.05.2007 року; № 1327 від 30.06.2007 року; № 1619 від 31.07 2007 року; № 1939 від 31.08.2007 року; № 2260 від 30.09.2007 року; № 2599 від 31.10.2007 року; № 2937 від 30.11.2007 року, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 9.5 Договору сторони зобов’язуються повідомляти один одного про будь-які зміни свого місцезнаходження, банківських та інших реквізитів, номерів телефонів в трьохденний строк з моменту виникнення відповідних змін.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені акти направлялись позивачем на адресу відповідача 04073, м.Київ, Московський проспект, 7, яка зазначена в Договорі №1083 від 25.05.2006. Повідомлення про зміну адреси відповідачем станом на 19.12.2007 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пунктів 4.1.4, 4.2.4 Договору у випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту виконаних робіт (наданих послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Відповідач не повернув позивачу підписані з його сторони акти наданих послуг №1327 від 30.06. 2007, №1939 від 31.08. 2007, №2260 від 30.09. 2007, №2599 від 31.10.2007, №2937 від 30.11. 2007 і не надіслав мотивованої незгоди з ними.

Відповідно до частини 1 статті 759, статті 762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата повинна сплачуватися шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача (пункт 4.1.2 Договору №1083 від 25.05.2006).

Згідно пункту 4.1 Договору № 1083 від 25.05.2006 відповідач повинен щомісячно сплачувати орендну плату протягом 35 календарних днів з моменту закінчення оплачуваного (в якому були надані послуги) місяця.

Відповідно до пункту 4.1.6 Договору №1083 від 25.05.2006 за перші 30 календарних днів оренди здійснюється 100% передоплати.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору №1083 від 25.05.2006 розмір орендної плати становить 5% від оціночної вартості обладнання за один місяць.

Відповідач частково оплатив орендну плату за Договором №1083 від 25.05.2006 на суму 474 982, 24 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Таким чином, сума боргу відповідача по орендній платі на за договором №1083 від 25.05.2006 на момент звернення до суду становила 747 350, 04 грн.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (сплатити гроші), а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України відповідач порушив своє зобов'язання шляхом його невиконання (неналежне виконання).

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем у сумі 747 350,04 грн., належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Заперечення апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, так як справа розглянута без участі представника відповідача колегією суддів до уваги не приймається з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2008 порушено провадження у справі №33/81, розгляд справи призначено на 26.02.2008, зобов’язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву.

У судове засідання 26.02.2008 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі №33/81 від 08.02.2008 не виконав та подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд відклав розгляд справи на 04.03.2008.

У судове засідання 04.03.2008 представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі №33/81 від 08.02.2008 року не виконав, але подав клопотання про колегіальний розгляд у складі трьох суддів справи № 33/81.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.03.2008 відхилено ТОВ „Алес Буд” про призначення колегіального розгляду справи №33/81. Розгляд справи №33/81 відкладено на 17.03.2008, зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі № 33/81 від 08.02.2008.

17.03.2008 представник відповідача звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про відвід судді Мудрого С.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.03.2008 заступник голови Господарського суду м. Києва Іванова Л.Б. залишила заяву ТОВ „Алес Буд” про відвід судді без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку відрядженням у м. Рівне, але докази, щодо зазначених обставин, в матеріалах справи відсутні.

Відповідач відзив на позовну заяву, а також заперечень по суті спору не надав.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального права, але як вбачається в тексті апеляційної скарги відсутні посилання на обставини справи не з"ясовані судом або норми матеріального права, що були порушені судом. Також, відсутні заперечення щодо суми боргу і навіть самого факту наявності боргу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ТОВ „Алес Буд” є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Алес Буд” на рішення Господарського суду м.Києва від 25.03.2008 у справі №33/81 залишити без задоволення, рішення Господарського суду м.Києва від 25.03.2008 у справі №33/81 залишити без змін.

Матеріали справи №33/81 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанову у справі №33/81 може бути оскаржено протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Михальська Ю.Б.

15.07.08 (відправлено)