ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/204

01.10.08

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа супермаркетів

електроніки «Домотехніка»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок сувенірів»

про стягнення 57 594,96грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

від позивача Цвід О.І. –(дов. від 30.07.2008 № 07/8)

від відповідача          не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа супермаркетів електроніки «Домотехніка»до товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок сувенірів» про стягнення 57 594,96грн. за неналежне виконання зобов’язання за договором поставки від 19.05.2006 № 31.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.08.2008 порушено провадження у справі №50/204 та призначено її до розгляду на 26.08.2008.

Представник відповідача в судове засідання 26.08.2008 не з’явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Розгляд справи було відкладено на 19.09.2008.

19.09.2008 представники сторін в судове засідання не з’явилися. У зв’язку з неявкою представників сторін в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 01.10.2008.

В судовому засіданні 01.10.2008 позивач надав додаткові докази та дав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, письмових доказів, відзив на позовну заяву не надав, позовну вимогу по суті у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи та наявності у нього поважних причин щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визначити причини його неявки до суду неповажними.

Представник позивача заявив клопотання, відповідно до ст.75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до суду та ухилення від проведення розрахунків.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа супермаркетів електроніки «Домотехніка»(далі-позивач, покупець за договором) та товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок сувенірів»(далі –відповідач, постачальник за договором) укладено договір поставки товару № 31 і додаток № 2 від 27.06.2006 (далі договір).

Відповідно до умов п.1.1. договору відповідач зобов’язався поставити, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити сувенірну продукцію (далі-товар).

Пунктом 2.1. договору, встановлено, що відповідач зобов’язався своєчасно поставити товар точно у відповідності до обумовленого сторонами обсягу замовлення і здати його уповноваженим особам позивача відповідно до накладних чи актів прийому-передачі.

Порядок розрахунку сторони узгодили розділом 3 договору, відповідно до п.3.4. договору оплата за товар здійснюється у два етапи: 1) 70% вартості товару оплачується згідно специфікацій - на протязі 2-х банківських днів від дати підписання договору; 2)залишок 30% вартості товару оплачується згідно специфікацій - на протязі 5-ти банківських днів від дати підписання акту прийому-передачі товару або від дати, вказаної в товарних накладних, відповідно до яких відбувається прийом товару.

Пунктом 2.2.1 додатку № 2 до договору передбачено, що відповідач зобов’язався своєчасно та якісно виконувати увесь обсяг робіт. Строк поставки товару встановлений на протязі 12 робочих днів з моменту підписання додатку № 2 до договору.

Відповідно до умов додатку № 2 від 27.06.2006 до договору товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок сувенірів»взяло на себе зобов’язання по виконанню об’єму робіт та послуг відповідно до договору, а саме здійснити поставку товару на загальну суму 173 067,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивачем було належним чином здійснено попередню оплату замовленого товару у розмірі 100 000,00грн., що підтверджується випискою по особовим розрахункам за період з 29.06.2006 по 29.06.2006 (наявна в матеріалах справи).

Однак, відповідач в порушення умов договору, здійснив поставку товару на суму 173 067,00грн. з порушенням строків, передбачених пунктом 2.2.1 додатку № 2 до договору, а саме строком на 9 днів, що підтверджується видатковою накладною від 19.07.2006 № 224.

Оскільки даний товар замовлявся з метою використання його під час певної акції, яка проводилась в магазинах товариства з обмеженою відповідальністю «Домотехніка»для збільшення об’єму продаж, позивач не зміг своєчасно використати весь переданий відповідачем товар. В результаті чого позивач зазнав матеріальних збитків у розмірі 128 288,41грн. Однак, за спільною домовленістю, позивач повернув частину товару на суму 128 288,41грн., а відповідач її прийняв, що підтверджується видатковою накладною (повернення) від 24.10.2006 № ВП-0001504 та довіреністю на отримання від 16.10.2006 серії ЯМУ № 671314.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути попередньо оплачені грошові кошти. 24.07.2007 відповідач надіслав лист з гарантією повернення суми заборгованості протягом 10 робочих днів з моменту складання вказаного листа. Але у визначений строк грошей сплачено не було.

На адресу відповідача позивачем була направлена письмова претензія від 25.10.2007 № 714/1 з вимогою повернути грошові кошти в повному обсязі протягом 10 днів. Однак зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, на дату звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача за договором становила 55 221,41грн.

Отже, внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов’язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до положень статті 663 ЦК України продавець зобов’язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договору.

Пунктами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 55 221,41грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 55 221,41 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої договором та законодавством відповідальності.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 467,28 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку.

Відповідно до п.4.1 договору за порушення термінів поставки товару відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 0,03% від суми недопоставленого товару за кожен день прострочки але не більше 10%.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору (п.п. 7.2, 7.3) та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 3% річних у розмірі 1 906,27 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 1 906,27грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач відзиву, пояснень та доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Сувенірів»(01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 10-А; ) з будь-якого рахунку (виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа супермаркетів електроніки «Домотехніка»(02098, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В; ) основний борг в сумі 55 221 (п’ятдесят п’ять тисяч двісті двадцять одна)грн. 41коп., штраф у сумі 467 (чотириста шістдесят)грн. 28коп., 3% річних в сумі 1 906 (одна тисяча дев’ятсот шість)грн. 27коп.; витрати по сплаті державного мита в сумі 576 (п’ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Головатюк Л.Д.

Дата підписання рішення 05.11.2008