ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2008 Справа№ 12/120-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників:

позивача: Приходько О.І.- предст., дов. від 26.07.2008 року

відповідача: Бірюк Л.В.- предст., дов.№4/11-556 від 28.12.2007 року

третьої особи-1: Руденко В.П.- фізична особа, паспорт АЕ №978656 від 11.12.1997р.

Левицький Р.П.- предст., дов.№8325 від 12.09.2008 року

третьої особи-2: Левицький Р.П.- предст., дов.№2158 від 12.09.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ), Кусого Ярослава Семеновича (м. Дніпропетровськ), Руденка Валентина Павловича (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2008р. у справі №12/120-08

за позовом: закритого акціонерного товариства “Зеленбуд” (м. Дніпропетровськ)

до: Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

треті особи: 1. Руденко Валентин Павлович (м. Дніпропетровськ)

2. Кусий Ярослав Семенович (м. Дніпропетровськ)

про: визнання недійсним рішення міськради та визнання права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2008 року (підписано 26.09.2008р.) по справі №12/120-08 (суддя Жукова Л.В.) був задоволений позов закритого акціонерного товариства “Зеленбуд” (м. Дніпропетровськ) до Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ) за участю третіх осіб: Руденка Валентина Павловича (м. Дніпропетровськ) і Кусого Ярослава Семеновича (м. Дніпропетровськ) про визнання недійсним рішення Дніпропетровської міської ради від 21.05.2008р. №167/32 “Про передачу гр. Руденку В.П. та гр. Кусому Я.С. земельних ділянок по Запорізькому шосе у районі буд. 30-Ж (Бабушкінський район) у спільну оренду для проектування та будівництва тимчасових виробничих та складських приміщень з виробництва меблів”. Зазначеним рішенням суду за позивачем визнано право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 1,1669 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, Запорізьке шосе, 25. Крім того, судовим рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач –Дніпропетровська міська рада і треті особи –Кусий Ярослав Семенович (м. Дніпропетровськ) та Руденко Валентин Павлович (м. Дніпропетровськ) –подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати рішення суду Дніпропетровської області від 16.09.2008 року по справі №12/120-08 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дніпропетровська міська рада вважає, що рішення господарського суду винесене з порушенням норм матеріального права. Апелянт посилається на п.2 Роз’яснення президії ВАСУ №02-5/35 від 26.01.2000р., за яким обов’язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову. Позивач передав у власність третім особам частину нерухомості, яка знаходиться на земельній ділянці, що була в оренді позивача за договором від 26.12.2002р. Відповідач зазначив, що „права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об’єкти нерухомості позивача, міська рада не скасовувала, а лише зобов’язала відповідно до норм чинного законодавства”, отже інтереси при прийнятті оспорюваного рішення не порушувалися.

Кусий Ярослав Семенович (м. Дніпропетровськ) –третя особа-2 –посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, зокрема ст. 43 ГПК України –принцип змагальності сторін, оскільки судом було проігноровано заяву представника про відкладення розгляду справи і тим самим позбавлено можливості дати пояснення по справі. Судом також не розглянуто доводи відповідача. Третя особа-2 в підтвердження факту відмови позивача від користування земельною ділянкою посилається на договір купівлі-продажу ВВТ №969403 від 13.01.2005р., укладений між позивачем і третіми особами, лист ЗАТ “Зеленбуд” №11 від 10.02.2006р. про згоду вилучити частину земельної ділянки на користь третіх осіб та лист позивача №85 від 18.10.2007р. в управління земельних ресурсів з проханням підготувати висновок у зв’язку з відчуженням частини земельної ділянки. Крім того, третя особа-2 звертає увагу на те, що в мотивувальній частині рішення, а саме на стор. 2 в першому і третьому абзаці і на стор. 3 в другому абзаці допущено ряд помилок, які перекручують зміст рішення.

Руденко Валентин Павлович (м. Дніпропетровськ) –третя особа-1 –в своїй апеляційній скарзі повністю підтримує доводи третьої особи-2.

Позивач –закрите акціонерне товариство “Зеленбуд” (м. Дніпропетровськ) у відзиву на апеляційну скаргу відповідача і у судовому засіданні пояснив, що п.1 прийнятого відповідачем рішення щодо вилучення частини земельної ділянки не відповідає вимогам ст.ст. 141, 149 Земельного кодексу України, оскільки Земельний кодекс передбачає можливість вилучення виключно земельних ділянок, які надані у постійне користування. Позивач вказав, що ні чинним законодавством, ні договором не передбачено підстав для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку шляхом визнання його таким, що втратив чинність. Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні”, на який посилався відповідач, також не надає права органу місцевого самоврядування розривати господарсько-правові або цивільно-правові угоди шляхом прийняття рішень. Сторона посилається на порушення відповідачем ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України і п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004р. №677. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок під будівництво тимчасових виробничих та складських приміщень з виробництва меблів по Запорізькому шосе у районі будинку №30 Ж не погоджений із землекористувачем –позивачем. У зв’язку з прийняттям даного рішення відповідачем порушено право позивача на користування земельною ділянкою відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, оскільки договір не розірваний в порядку, передбаченому договором і законом, і є діючим на даний момент.

У відзивах на апеляційні скарги третіх осіб і у судовому засіданні позивач зазначив, що доводи третіх осіб є безпідставними, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи від Кусого Я.С. і Руденка В.П. не надходили, треті особи не були позбавлені можливості подати свої пояснення і заперечення до канцелярії суду або направити поштою. Треті особи не мали право подавати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, як такий, що не відповідає вимогам ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України і п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і отримувати земельні ділянки в спільну оренду. ЗАТ “Зеленбуд” звертає увагу на те, що право користування земельної ділянки у набувача майна, розташованого на цій земельній ділянці, виникає відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України виключно на підставі виданого державного акта або договору оренди. Твердження третіх осіб про наявність помилок у мотивувальній частині рішення не відповідає дійсності: до передачі третім особам нежитлових будівель та споруд: Д-1 –склад, Н-1 –майстерня належали позивачу, про що зазначено в рішенні; зазначені нежитлові будівлі та споруди передані повністю і належать третім особам по S частині (тобто певній частині) кожному.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.10.2008 року розгляд справи був відкладений у зв’язку з необхідністю надання сторонами додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 11.11.2008 року за клопотанням відповідача була оголошена перерва до 9.40 20 листопада 2008 року.

19.11.2008 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких зазначено, що позивач передав у власність третім особам за договорами купівлі-продажу нежитлові приміщення за адресою: вул. Запорізьке шосе, 30Ж, які знаходяться на земельній ділянці, що була в оренді позивача за договором від 26.12.2002 року. Позивач у листах на ім’я міського голови не заперечував проти вилучення земельної ділянки. Спірне рішення було прийнято на підставі ст.141 ЗК України, якою закріплені підстави припинення права користування земельною ділянкою. Відповідач зазначає, що інтереси позивача при прийнятті оспорюваного рішення не порушувалися, тому підстав для задоволення позовних вимог немає. До пояснень були додані додаткові документи по справі.

20.11.2008 року від представника третьої особи-2 надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії документів, яке задоволено апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 20.11.2008 року була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників сторін і третіх осіб, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 21.05.2008 року Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення №167/32 „Про передачу гр. Руденку В.П., ідентифікаційний номер , та гр. Кусому Я.С., ідентифікаційний номер , земельних ділянок по Запорізькому шосе у районі буд. №30-Ж (Бабушкінський район) у спільну оренду для проектування та будівництва тимчасових виробничих та складських приміщень з виробництва меблів”. Зазначеним рішенням було вилучено у закритого акціонерного товариства „Зеленбуд” частину земельної ділянки, площею 0,6341 га, що знаходиться у його користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки від 25.02.2003 року, номер державної реєстрації 2955 і ця земельна ділянка зарахована до земель міста (п.1).

Цим же рішенням (п.2) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,6086 га (кадастровий номер :02:242:0118) та площею 0,0484 га (кадастровий номер :02:242:0119), складений ТОВ „Квартал”, і вирішено передати ці земельні ділянки гр. Руденку Валентину Павловичу, ідентифікаційний номер , та гр. Кусому Ярославу Семеновичу, ідентифікаційний номер , у спільну оренду для проектування та будівництва тимчасових виробничих та складських приміщень з виробництва меблів (код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.10.5 (підприємства іншої промисловості), у тому числі:

-          0,6341 га –за рахунок земель, раніше переданих закритому акціонерному товариству „Зеленбуд”;

-          0,0229 га –за рахунок зареєстрованого землекористування комунального підприємства „Квіти Дніпропетровська”.

Спірним рішенням також було зобов’язано громадян Руденка В.П. і Кусого Я.С. замовити містобудівний паспорт, проектну документацію та погодити її з ГоловАПУ, одержати дозвіл на проведення будівельних робіт, укласти договори оренди земельних ділянок, зареєструвати ці договори, забезпечити вільний доступ до інженерних мереж, тощо.

Рішенням також були внесені зміни до рішення міської ради від 19.06.2002 року №394/2 „Про передачу земельної ділянки по Запорізькому шосе, 25 в оренду закритому

акціонерному товариству „Зеленбуд”, , по фактичному розміщенню виробничої бази” в частині площі земельних ділянок та коду цільового використання землі.

Міська рада також визнала таким, що втратив чинність, договір оренди земельної ділянки від 25.02.2003 року (код ДЗК 66010023), номер державної реєстрації 2955 (п.12) і зобов’язала позивача у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договори оренди земельних ділянок (кадастрові номери: :02:242:0120, :02:242:0121, :02:242:0119) та забезпечити їх державну реєстрацію і нотаріальне посвідчення (п.13).

Як вбачається із глави 22 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності або права користування земельною ділянкою лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК (Постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”).

Згідно ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, законодавець визначив, що добровільна відмова від права користування земельною ділянкою і вилучення земельної ділянки є самостійними підставами припинення права користування земельними ділянками.

У спірному рішенні Дніпропетровська міська рада вирішила вилучити у позивача земельну ділянку і зарахувати її до земель міста. Хоча у рішенні відсутні посилання на відповідні норми Земельного кодексу України, вилучення земельної ділянки можливо лише у порядку підпункту „б” ч.1 ст.141 ЗК України.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК (Постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”).

Порядок вилучення земельної ділянки встановлений ст.149 ЗК України. Згідно частини першої зазначеної правової норми земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень (ч.2).

Отже, законодавець визначив тільки одну підставу вилучення земельної ділянки –для суспільних та інших потреб. При цьому вилучатися можуть лише земельні ділянки, надані у постійне користування.

Позивач мав у користуванні земельну ділянку на підставі договору оренди, тому до останнього не можливо застосувати порядок вилучення земельної ділянки, передбачений ст.149 ЗК України, а інших підстав вилучення земельної ділянки законодавством не передбачено.

Крім того, взаємовідносини позивача як землекористувача з міською радою регулюються Законом України „Про оренду землі”. Зазначеним законом також не передбачено право орендодавця вилучати у орендаря земельну ділянку, надану в орендне користування. Позбавлення орендаря права користування земельною ділянкою може бути здійснено тільки шляхом припинення договору оренди. Порядок такого припинення встановлений статтями 31 і 32 Закону України „Про оренду землі”. Такої точки зору дотримується і Верховний Суд України (п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”).

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення про вилучення у позивача спірної земельної ділянки прийнято Дніпропетровською міською радою у спосіб, який не передбачений Конституцією та Законами України, що є порушенням відповідачем ст.19 Конституції України і безумовною підставою для визнання такого рішення недійсним.

Місцевий господарський суд вирішив спір по суті з урахуванням вимог чинного законодавства і обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційних скарг не можуть бути підставою для скасування судового рішення, виходячи із вищенаведеного.

Приймаючи постанову по справі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд також зазначає, що перехід права власності на нежитлові приміщення, розташовані на спірній земельній ділянці, до інших осіб не є підставою для вилучення її у продавця за договором купівлі-продажу в порядку, передбаченому ст.149 ЗК України.

Крім того, міська рада шляхом прийняття рішення про вилучення земельної ділянки у позивача і визнання договору оренди таким, що втратив чинність, порушила права останнього на користування цією земельною ділянкою, які в силу ст.27 Закону України „Про оренду землі” підлягають захисту нарівні із захистом права власності на земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ), Кусого Ярослава Семеновича (м. Дніпропетровськ), Руденка Валентина Павловича (м. Дніпропетровськ) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2008 року у справі №12/120-08 залишити без зміни.

Головуючий О.С. Євстигнеєв

Судді: Л.О. Лотоцька

Р.М. Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 24.11.2008 року)

З оригіналом згідно.

Помічник судді М.В. Юрченко

24.11.2008р.