ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

31.07.2008
Справа №  2/305-ПН-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Скобєлкіна С.В. при секретарі
Котенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом
Приватного  підприємця  ОСОБА_1, м.Херсон

до відповідача-1:   Херсонської
міської  Ради

до  відповідача 2: Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації, м.Херсон

про
визнання права власності

за
участю представників сторін:

від
позивача:  ОСОБА_2., довіреність від
07.07.2008 року

від
відповідача-1: не прибув

від
відповідача-2: не прибув

в с т а н о в и в:

Приватний
підприємець  ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом  до Херсонської міської  ради та Херсонського  державного
бюро технічної інвентаризації про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна: кафе "Лоцман" збудоване позивачем  на земельній
ділянці  в АДРЕСА_1. Позовні
вимоги  ПП ОСОБА_1. ґрунтуються  на ствердженні про отримання ним за договором
дарування  торгового павільйону-кафе  з літньою площадкою за зазначеною вище
адресою, яке  позивачем  було реконструйоване.

У
судовому засіданні позивач  в особі свого
представника підтримав заявлені вимоги ПП ОСОБА_1. і просить визнати  за останнім право власності  на збудовані ним за власні  кошти
об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, до складу  якого входять торгове кафе лит."А"
загальною площею 89,5 кв.метрів, ганок загальною площею 5,7 кв.метрів, кафе
літ."А-1" загальною площею 54,9 кв.метрів, літній майданчик
літ."В" загальною площею 74,4 кв.метрів, котельна літ."Г"
загальною площею 13,7 кв.метрів.

Відповідачі-1,
2, якими по даній справі є Херсонська міська рада  та Херсонське
державне бюро технічної інвентаризації,
письмові відзиви на вимогу суду не надали, вдруге в судове
засідання  не прибули, своїх  представників для участі  в судовому засіданні  не направили, надіславши письмові  повідомлення-клопотання про слухання справи
без участі їх представників.

Відповідно
до  положень ст.75, 77 ГПК України суд
вважає  можливим здійснити розгляд даної
справи з урахування неподання відзивів на позов та у відсутності представників
Херсонської міської ради та ДБТІ, які про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином і  у
встановлений законом  спосіб, а підстави
для відкладення  розгляду справи або
оголошення перерви  відсутні.

Розглянувши
матеріали  справи,  робочий проект  будівництва торгового павільйону-кафе   з літнім
майданчиком, висновок будівельно-технічної експертизи, дослідивши надані
докази, заслухавши  представника
позивача, суд прийшов до  висновку  про те, що позов ПП ОСОБА_1. підлягає  задоволенню у об'ємі заявлених вимог з огляду
на наступні обставини.

Як
встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04.05.2006 року між
ОСОБА_3(дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований)
був укладений Договір дарування торгового павільйону-кафе загальною
площею 66,7 кв.метрів - літ."А", літньої площадки площею забудови
54,9 кв.метрів - літ."Б", який
посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 . та зареєстроване в реєстрі за № 1708.

Договір
дарування від 04.05.2006 року  від
04.05.2006 року, зазначений  вище,
відповідає  вимогам ст.ст.717, 719 ЦК
України.

Нотаріусом
також було засвідчено, що предмет договору дарування  належав
дарувальнику  на підставі заочного
рішення Суворовського районного суду м.Херсона від  16.12.2005 року та ухвали   того ж суду від 07.04.2006 року. Право  власності
на об'єкт  дарування було зареєстровано
на ОСОБА_3. в електронному Реєстрі прав власників на нерухоме майно під
реєстраційним номером .04.2006 року. Відповідно до відомостей,
викладених  у витягу з вищезазначеного
реєстру, виданому Херсонським  державним
бюро технічної інвентаризації 25.04.2006 року за № 10484599 дійсна
вартість  нерухомого майна що дарується
становить 36 796,00 грн.

11.05.2006
року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про
реєстрацію права власності  торгового
павільйону-кафе з літнім  майданчиком за
приватним підприємцем ОСОБА_1. на підставі
договору дарування та видано витяг про реєстрацію права власності на
нерухоме майно за № 10605120, реєстраційний номер 14498907, номер запису 2 в
книзі 1, серії ССА № 425123.

Судом
при розгляді  даної справи  встановлено, що рішенням  Херсонської
міської ради IV сесії  ХХIV
скликання № 75 від 16.08.2002 року "Про вилучення  та надання земельних ділянок, внесення змін,
продовження  строків дії, скасування  деяких
пунктів рішень виконкому міської ради та міської  ради" (пункт 19) із земель запасу
міської територіальної громади  було
вилучено земельну ділянку  площею 0,0146
га поАДРЕСА_1, яка була  надана в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_3. (код ЗКПО ) під будівництво
павільйону-бару із літнім майданчиком.

У
ході дослідження письмових доказів позивач
надав договір оренди земельної ділянки від 19.01.2006 року, з якого
спливає, що Херсонська міська рада на підставі свого рішення № 1011 від
23.12.2005 року надала, а приватний підприємець
ОСОБА_3. прийняв в строкове платне користування земельну ділянку під
кафе з літнім майданчиком.

Протягом
2006-2007 років приватний підприємець ОСОБА_1. здійснив реконструкцію належного
йому кафе "Лоцман", зробивши прибудову приміщення  літ."А-1" загальною площею 54.9
кв.метрів, що є невід'ємною частиною літ."А", а саме кафе, літній
майданчик літ."В" загальною площею 74,4 кв.метрів,  котельню літ."Г" загальною площею
13.7 кв.метрів, яка є необхідною для обслуговування клієнтів та персоналу кафе.

При початку
будівництва котельної позивач розробив проект в КСП "Лідер". Після
закінчення будівництва котельної (Літера "Г") ПП ОСОБА_1. були надані
висновки Херсонською міською централізованою санепідемстанцією № 02-3/14-283
від 18.11.2006 року щодо правильності встановлення газового обладнання, також
був зроблений висновок Головним управлінням Міністерства Надзвичайних Ситуацій
України в Херсонській області № 7214 від 08.12.2006 року, що порушень пожежної
безпеки при будівництві газопостачання кафе "Лоцман" в АДРЕСА_1- не
виявлено.

Згідно
висновків судової будівельно-технічної експертизи № 140 від 23.07.2008 року
встановлено. що будівля котельної (топочної) літера "Г"  розмірами
у плані 3,26 м х 4,2 м (площею
забудови 13,7 кв.м.), яке є прибудовою
до будівлі  кафе, розташоване на
земельній ділянці АДРЕСА_1, пов'язане фундаментом із землею та є об'єктом
нерухомості.

Будівля
котельної (топочної) літ."Г" відповідно до експертного висновку є
невід'ємною частиною будівлі кафе і пов'язане функціонально з усіма його
приміщеннями, із передбаченою системою газопостачання та обігріву усієї  будівлі.

Експерту  була надана документація  на газопостачання павільйону-кафе, підставою
для проектування якого є технічні  умови
надані ВАТ  "Херсонгаз" від
04.10.2006 оку. Проектна документація
має усі необхідні узгодження.

У
відповідності  до ст.187 ЦК України
складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі  без її пошкодження або істотного знецінення.
При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Адже
згідно ст.188 ЦК України, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу
використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна
річ).

У
відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.134
ГК України, суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на
основі права власності, на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається
належним йому майном, у тому числі має право надати майно іншим суб'єктам для
використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві
оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна.

Відповідно
до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно. Частиною 5 ст.376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

ПП
ОСОБА_1. звернувся до ХД БТІ про визнання права власності на кафе, але позивачу
було відмовлено в даному проханні.

У
відповідності до ст.392 Цивільного Кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності. Підставою позову є обставини, що підтверджують
у позивача права власності чи іншого права на майно. Необхідною умовою захисту
права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав
на майно. Це може випливати із наданих
позивачем правовстановлюючих документів.

Статтею
120 Земельного Кодексу, встановлено: до особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Згідно
ст.1 ГПК України, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звернутися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом порушених
або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким
чином, оскільки  приватний
підприємець  ОСОБА_1. збудував
об'єкти  нерухомості, які  є повністю завершеним будівництвом, на
земельній ділянці, що знаходиться у користуванні у позивача, суд вважає  позов
обґрунтованим та таким. що підлягає задоволенню, оскільки він не
протирічить нормам діючого законодавства,
не порушує  та не обмежує  прав сторін, інших  юридичних або фізичних осіб.

Як
вже  зазначалось  вище, право власності може бути встановлено у
судовому порядку.  Підставою вказаного
позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно та
стаття 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання права власності як
способу захисту-цивільних прав та інтересів.

Такий
позов може бути пред'явлений до будь-якої особи, яка словами або діями заявила
про свої претензії на річ, яка перебуває у власності іншої особи.

Потреба
в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність
суб'єктивного права власності підлягає сумніву, не визнається іншими особами
або оспорюється ними.

Позов
про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені не до
відповідача, а до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права
власності на відповідне майно.

Умовою
задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача
доказів, що підтверджують його право власності на майно. Цивільний кодекс
України не визначає конкретних доказів, якими позивач повинен підтверджувати
своє суб'єктивне право.

Суд
вважає. що позивач надав достатній перелік доказів, сукупність яких підтверджує
той факт, що ПП ОСОБА_1.  за свої власні
кошти здійснив будівництво, що дає підстави для визнання  за ним права власності на нерухомість.

На
підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст. 82-85
ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати за приватним
підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності  на торговий павільйон-кафе з літнім
майданчиком  "Лоцман",  розташоване
за адресою:АДРЕСА_1, яке складається з торгового кафе літера
"А" загальною площею 89,5 кв.метрів, ганок загальною площею  5,7 кв.метрів,  кафе літера "А-1" загальною площею  54,9 кв.метрів, літнього майданчика  літера "В", загальною площею  74,4 кв.метрів, котельної літера
"Г" загальною площею 13,7 кв.метрів.

3.
Рішення направити
сторонам по справі.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили  після  закінчення десятиденного  строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну і резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна  і резолютивна частини).

Суддя
С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст.
84 ГПК України
08.08.2008 р.