ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/3432а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2008 р.

9год. м. Черкаси

За позовом державної податкової інспекції в Звенигородському районі

до товариства з обмеженою відповідальністю „Агропроморбіта”

про стягнення 73673грн. 01коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Ковба І.М.

Представники сторін:

від позивача: Трохименко Н.О. - за довіреністю від 11.01.2008р., Микитюк Р.Б. –за довіреністю від 28.08.2008р., Лещенко А..П. –за довіреністю від 14.03.2008р., Лисенко Ю.М. –за довіреністю від 29.05.2008р.

від відповідача: Головатюк В.І., Безпалий В.І. –за довіреністю від 11.08.2008р.

Заявлено позов про стягнення за рахунок активів відповідача у доход бюджету 73673грн. 01коп. податкового боргу, в тому числі 26553грн. 80коп. з податку на прибуток, 46285грн. 51коп. з податку на додану вартість і 830грн. 70коп. з податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позову позивач вказав на несплату відповідачем в установлені строки визначених позивачем за результатами перевірки відповідача сум податкових зобов’язань з вказаних вище податків, узгоджених за податковими повідомленнями-рішеннями від 24.03.2008р. №/0, від 26.03.2008р. №/0 і №/0.

У засіданні суду представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши при цьому на безпідставність і незаконність визначення позивачем відповідачу сум податкових зобов’язань з податку на прибуток, податку на додану вартість та з податку з доходів фізичних осіб та на не надсилання позивачем відповідачу податкових повідомлень –рішень від 26.03.2008р. №/0 і №/0.

У засіданні суду відповідач підтримав заперечення проти позову з викладених вище підстав.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

8 грудня 1993р. Звенигородською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація відповідача як фізичної особи –підприємця і цього ж дня відповідач був узятий позивачем на облік як платник податків.

17 січня 2007р. відповідач був зареєстрований позивачем в установленому порядку як платник податку на додану вартість.

У лютому, березні 2008р. позивач провів виїзну планову документальну перевірку відповідача з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2005р. по 31.12.2007р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 14.03.2008р. №206/23-018/21356592.

Перевіркою було встановлено, що відповідач порушив:

вимоги п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.2 та 5.3.3 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5, пп. 8.1.2 п. 8.1, п. 8.3, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств” з урахуванням внесених до нього у подальшому змін та доповнень, внаслідок чого відповідач занизив податок на прибуток за перший квартал 2007р. на 11064грн., за перше півріччя 2007р. на 14768грн., за три квартали 2007р.на 19075грн. і за 2007р. на 13093грн.;

вимоги пп. 4.5.1 п. 4.5 ст. 4, пп. 7.2.1 та пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.4 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7, п. 9.8 ст. 9 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” внаслідок чого відповідач занизив чисту суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість на 28524грн.;

вимоги ст. 6 Закону України від 22.05.2003р. №889-ІУ „Про податок з доходів фізичних осіб” та п. 4 „Порядку надання документів та їх склад при застосуванні податкової соціальної пільги”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. №2035, в результаті чого відповідачу було донараховано 276грн. 90коп. податку з доходів фізичних осіб.

На підставі акту перевірки від 14.03.2008р. №206/23-018/21356592 позивач прийняв такі податкові повідомлення рішення від 24.03.2008р. № /0 про визначення відповідачу податкового зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 830грн. 70коп., у тому числі 276грн. 90коп. основного платежу і 553грн. 80коп. штрафних (фінансових) санкцій, від 26.03.2008р. №/0 про визначення відповідачу податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 26557грн. 80коп., у тому числі 20061грн. основного платежу і 6496грн. 80коп. штрафних (фінансових) санкцій і від 26.03.2008р. №/0 про визначення відповідачу податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 46286грн. 50коп., у тому числі 28524грн. основного платежу і 17762грн. 50коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Податкове повідомлення-рішення від 24.03.2008р. № /0 позивач вручив директору товариства з обмеженою відповідальністю „Агропроморбіта” Головатюку В.І. 27.03.2008р. під розписку, що підтверджується корінцем цього податкового повідомлення-рішення і самим Головатюком В.І. у судовому засіданні.

Податкові повідомлення-рішення від 26.03.2008р. №/0 і №/0 позивач 26.03.2007р. надіслав на адресу відповідача поштою рекомендованим листом за номером 174630 з повідомленням про вручення.

Згідно з відміткою пошти на повідомленні про вручення рекомендованого листа за номером 174630 адресату він був вручений 27.03.2008р. уповноваженій особі Головатюк, без посилання на відповідну довіреність на особу, яка отримала поштове відправлення, що також підтверджується листом центру поштового зв’язку №4 Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” від 27.08.2008р. №772.

Разом з тим, за повідомленням центру поштового зв’язку №4 Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” від 29.08.2008р. №787 листоноша Бурсак в порушення встановленого порядку вручення поштових відправлень при врученні рекомендованого листа №174630 вказала в книзі форми 8 не конкретну особу, яка одержала поштове відправлення, а прізвище керівника відповідача.

Сам керівник відповідача в судовому засіданні заперечив факт отримання ним рекомендованого листа №174630.

Пунктом 111 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1155, встановлено, що реєстровані поштові відправлення, адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти у приміщеннях об'єкта поштового зв'язку, на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія такої довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об'єкті поштового зв'язку.

Тобто, у даному випадку в супереч вказаній вище нормі Правил надання послуг поштового зв'язку рекомендований лист №174630 був вручений поштою не установленій особі, без наявності довіреності у такої особи на отримання пошти від імені відповідача. Відтак не має підстав вважати таким, що мав місце факт отримання відповідачем податкових повідомлень-рішень від 26.03.2008р. №/0 і №/0.

Пункт 1.3 ст. 1 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі – Закон №2181-ІІІ) визначає термін „податковий борг (недоїмка)” як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Підпунктом 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181-ІІІ встановлено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пункт 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ містить такі норми:

5.2.1. Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

5.2.2. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

З урахуванням положень пункту 16.2 статті 16 цього Закону керівник відповідного контролюючого органу (або його заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Якщо відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення або відповіді контролюючого органу на скаргу, замість десятиденного строку, визначеного у абзаці першому цього підпункту.

У разі коли останній день строків, зазначених у абзаці першому цього підпункту або встановлених за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника) у випадках, визначених у абзаці другому цього підпункту, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Строки подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу можуть бути продовжені за правилами та на підставах, визначених пунктом 15.4 статті 15 цього Закону.

Процедура адміністративного оскарження здійснюється тим контролюючим органом, який надіслав платнику податків податкове повідомлення, відповідно до своєї компетенції, визначеної цим Законом.

5.2.3. Заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

5.2.4. Процедура адміністративного оскарження закінчується:

останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві;

днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

5.2.5. З урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню.

Платник податків зобов'язаний письмово повідомляти контролюючий орган про кожний випадок судового оскарження його рішень.

З огляду на викладені вище обставини та вимоги законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

За рішенням суду активи платника податків можуть бути стягнуті в погашення тільки податкового боргу, який являє собою узгоджену самостійно платником податків або в адміністративному у чи судовому порядку.

Нараховану контролюючим органом суму податкового зобов’язання платника податку слід вважати узгодженою у день отримання платником податків податкового повідомлення, якщо такий платник податків протягом десяти днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення, не оскаржив його в адміністративному порядку або не звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсним такого податкового повідомлення.

У даному випадку відповідач не отримав податкових повідомлень-рішень позивача від 26.03.2008р. №/0 і №/0, тому визначені за ними податкові зобов’язання з податку на прибуток у сумі 26557грн. 80коп. і з податку на додану вартість у сумі 46286грн. 50коп. не є узгодженими і відповідно не є податковим боргом у погашення якого за рішенням суду можуть бути стягнуті активи відповідача.

Визначене позивачем за податковим повідомленням рішенням від 24.03.2008р. №000130701/0 податкове зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 830грн. 70коп. є узгодженим, тобто є податковим боргом у погашення якого за рішенням суду можуть бути стягнуті активи відповідача.

Таким чином позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення за рахунок активів відповідача 830грн. 70 коп. податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб.

Документально підтверджені судові витрати відповідача на правову допомогу у цій справі склали 5600грн.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Отже, судові витрати відповідача у сумі 5536грн. відповідно до задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню йому із Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути за рахунок активів товариства з обмеженою відповідальністю „Агропроморбіта” (вул. Пролетарська, 9, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ідентифікаційний код 21356592):

- в доход бюджету через державну податкову інспекцію у Звенигородському районі (вул. Енгельса, буд. 142, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ідентифікаційний код 34342405) –830грн. 70коп. податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб;

- стягнути з Державного бюджету України через головне управлінні державного казначейства України в Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Агропроморбіта” (вул. Пролетарська, 9, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ідентифікаційний код 21356592) 5536грн. судових витрат.

У решті позову відмовити.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ Дорошенко М.В.