ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.08                                                                                 Справа № 2/117

За позовом Державного підприємства «Донецький державний науково-дослідний, проектно-конструкторський та експериментальний інститут комплексної механізації шахт «Дондіпровуглемаш», м. Донецьк

до Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ

про стягнення 19699 грн. 74 коп.

Суддя Седляр О.О.

при секретарі судового засідання Савенко В.Ю.,

представники сторін:

від позивача –Амельченко С.В., дов. від 09.07.08 № 01-1642,

від відповідача –Чернишов В.О., дов. від 24.12.07, після закінчення перерви не прибув (явка обов’язкова),

розглянувши матеріали справи,

в с т а н о в и в:

відповідно до вимог ст. 77 ГПК України у засідання суду було оголошено перерву з 22.07.08 до 01.08.08.

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 15712 грн. 80 коп. за поставлений товар, згідно договору від 22.11.06 № 42/06, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню у сумі 655 грн. 22 коп., річні у сумі 227 грн. 52 коп. та інфляційні нарахування у сумі 3104 грн. 20 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 22.07.08 № 03/1958 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що умовами спірного договору було передбачено поставку товару на умовах передоплати, оскільки поставка відбулась у відсутність авансової оплати, тому дана угода вийшла за рамки спірного договору. Крім того, він посилається на безпідставність нарахування позивачем штрафних санкції у відповідності з умовами п.6 ст. 231 Господарського кодексу України, оскільки умовами договору відсотки не передбачені.

01.08.08, позивачем у засідання суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 15712 грн. 80 коп., за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню у сумі 118 грн. 81 коп., інфляційні нарахування у сумі 125 грн. 70 коп. та річні у сумі 29 грн. 70 коп.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Клопотання позивача щодо уточнення та зменшення позовних вимог задовольнити. Позовними вимогами слід вважати: стягнення з відповідача заборгованості у сумі 15712 грн. 80 коп., за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню у сумі 118 грн. 81 коп., інфляційні нарахування у сумі 125 грн. 70 коп. та річні у сумі 29 грн. 70 коп.

Між сторонами у справі, 22.11.06 було укладено договір № 42/06, за умовами якого «Продавець»(позивач у справі) зобов’язується передати у власність «Покупцеві»(відповідач у справі) товар , а останній здійснює передоплату за товар та приймає його.

Відповідно до п. 6.1 укладеного сторонами договору відповідач зобов’язався здійснити передоплату за отриманий товар згідно рахунку, виставленого позивачем. На виконання вказаного договору, 23.11.06, позивачем був виставлений рахунок на оплату № 117 на загальну суму 15 712 грн. 80 коп., який позивачем не сплачений до наступного часу.

Однак, у порушення умов оплати, 23.11.07, згідно довіреності серії ЯМЛ від 23.11.06 серії ЯМЛ № 464722 на ім’я Погребняк А.А. та на підставі накладної від 23.11.06 № 117 відповідачем був отриманий від позивача товар на загальну суму 15712 грн. 80 коп.

Оскільки у процесі даних правовідносин сторонами у подальшому не визначено строк виконання зобов’язання щодо оплати продукції, то у відповідності до вимог п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором якщо обов’язок негайного виконання не випливає із закону, договору або змісту зобов’язань.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.08 позивачем була пред’явлена відповідачеві вимога –претензія, щодо оплати заборгованості за отриманий товар, яка останнім відхилена, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з останнього заборгованість за товар у сумі 15712 грн. 80 коп.

Відповідно до умов п. 7.2 укладеного сторонами договору та вимог п.6 ст. 231 Господарського кодексу України позивачем нараховано відповідачеві пеню за період з 04.06.08 по 26.06.08 у розмірі 118 грн. 81 коп., яку він просить стягнути з останнього на свою користь.

Також, у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань нараховані відповідачеві інфляційні нарахування за червень 2008 року у сумі 125 грн. 70 коп. та річні у сумі 29 грн. 70 коп., які він теж просить стягнути з відповідача.

Відповідач відзивом позовні вимоги відхилив.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.1.1 договору від 22.11.06 № 42/06, сторонами досягнуто домовленість щодо поставки товару: анкер гвинтовий Д=25мм, L=2,4м; ампула 28/300у, ампула 28/500н, гайка М24 сферична, шайба Д=200 на загальну суму 15712 грн. 80 коп. Факт отримання даного товару відповідачем у відповідності з умовами п.1.1 укладеного договору підтверджено матеріалами справи та відповідачем не оспорюється, тому посилання останнього на те, що дана угода, вийшла за рамки договору від 22.11.06 № 42/06 неправомірна.

Посилання відповідача на необґрунтованість щодо нарахуванням позивачем штрафних санкцій судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми. Відповідно до уточненого розрахунку позивача сума річних та інфляційних нарахувань здійснення у відповідності з нормами чинного законодавства.

Щодо посилань відповідача на безпідставність нарахування позивачем штрафних санкції у відповідності з умовами п.6 ст. 231 Господарського кодексу України, тому що умовами договору відсотки не передбачені, спростовується наступним.

Відповідно до умов п.7.2 укладеного сторонами договору сторони домовились, що у разі невиконання або неналежного виконання грошового зобов’язання сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства.

Умовами договору сторони не домовились щодо не встановлення розміру пені, з посиланням на вимоги діючого законодавства.

Нормами Господарського кодексу України (п.6 ст. 231) передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках , розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача, з врахуванням уточнення позовних вимог позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1в, код 32473323 на користь Державного підприємства «Донецький державний науково-дослідний, проектно-конструкторський та експериментальний інститут комплексної механізації шахт «Дондіпровуглемаш», м. Донецьк, вул. Університетська, 83а, код 00174065 заборгованість у сумі 15712 грн. 80 коп., пеню у сумі 118 грн. 81 коп., інфляційні нарахування у сумі 125 грн. 70 коп., річні у сумі 29 грн. 70 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 159 грн. 88 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 95 грн. 77 коп., видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання : 04.08.08

Суддя О.О.Седляр