ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2008 р. Справа № 17/391/08

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Чернявській Я.А.,

з участю представників сторін:

від позивача – Перец А.М., довіреність № 1 від 03.01.2008 року;

від відповідача –не з”явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/391/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гермес», Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10,

До фермерського господарства «КІТ», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Красне поле,

про: стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 91 від 10.05.2007 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гермес»(надалі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до фермерського господарства «КІТ»(надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 91 від 10.05.2007 року.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги наступним:

10.05.2007 року між сторонами було укладено договір купівлі –продажу за № 91 (надалі - договір). На виконання умов договору відповідач отримав від позивача за довіреностью ЯМА № 116485 від 11.05.2007 року по видатковій накладній № ГС0511/004 від 11.05.2007 року органічні добрива «Гумісол-Супер»у кількості 3 000 літрів (60 бочок х 50 літрів). Вартість зазначеного товару склала 35 100 грн. з яких: 33 000 грн. вартість добрива та 2 100 грн. вартість тари.

На оплату товару відповідачу було виставлено рахунок фактуру № ГС0510/012 від 10.05.2007 року.

За видатковою накладною № 7 від 05.09.2007 року відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 8 190 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору строк оплати товару 01.08.2007 року. Відповідач, порушуючи умови договору, оплату товару у зазначений строк не здійснів. Таким чином на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 26 910 грн.

29.11.2007 року на адресу відповідача було направлено претензію (вих. № 372) з вимогою погасити заборгованість, яка залишилася без відповіді та задоволення.

Також 27.12.2007 року на адресу відповідача було направлено для підписання акт звірки взаєморозрахунків з пропозицією підписати його у 10-ти денний термін, який також залишився без відповіді та задоволення. На момент подання позову відповідач так і не виконав свої зобов'язання.

Таким чином, відповідач порушив умови договору, не здійснив оплату товару за договором.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 513 грн.13 коп., збитки від інфляції у розмірі 4 483 грн. 55 коп.та на підставі п. 5.1 та 5.2 договору –пеню у розмірі 2 983 грн. 78 коп., штраф у розмірі 26 910 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з‘явився, відзив на позов не надав. Про день, час і місце розгляду справи всі учасники процесу були належним чином повідомлені, але відповідач в судове засідання не з'явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи. Таким чином, в порядку ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є його порушенням.

Відповідно до ст. 629 Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Позивачем на підставі зазначеної статті правомірно нараховано 3% річних у розмірі 513 грн. 13 коп. та збтики від інфляції у розмірі 4 483 грн. 55 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 5.1 та 5.2 договору, за порушення строків оплати товару, відповідачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також за відмову відповідача оплачувати товар та за прострочення оплати товару понад 30 днів, останній виплачує позивачу штраф у розмірі 100% від вартості отриманого товару. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума пені становить 2 983 грн. 78 коп., сума штрафу - 26 910 грн., які підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гермес» задовольнити повністю.

2.          Стягнути з фермерського господарства «КІТ», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Красне поле (код 23085714) суму основної заборгованості у розмірі 26 910 грн., пеню у розмірі 2 983 грн. 78 коп., штраф у розмірі 26 910 грн., збитки від інфляції у розмірі 4 483 грн. 55 коп., 3% річних у розмірі 513 грн. 13 коп., держмито у розмірі 618 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гермес», Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10 (код 19380560).

3.          Повернути з Державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гермес», Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10 (код 19380560) надмірно сплачене державне мито у розмірі 62 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М.Коваль