ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2008 р.                                                                      Справа №9/148

За позовом приватного підприємства «Криниця», Херсонська область, Білозерський район, с. Інгулець, вул. Гагаріна, 24- В

до товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Полтавська нафтогазова компанія", 36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 50, 36000, м. Полтава, вул. Заводська,12, оф.309

про стягнення 79506,65 грн.

Суддя: Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: Корсун Р.А.

від відповідача: не з’явився

Розглядається позовна заява про стягнення 79506,65 грн. в т.ч. 77 000 грн. суми попередньої оплати, 2158,57 грн. збитків від інфляцій та 348,08 грн. річних.

Відповідач відзив на позов не надав. Ухвали суду, надіслані на вказані позивачем адреси відповідача, повернулися з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за адресою. Згідно довідки державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01.09.2008р. юридичною адресою відповідача є вул. Жовтнева, 50, м. Полтава, 36000, що співпадає з адресою за позовом. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

В судовому засіданні, за згодою позивача, на підставі ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Відповідач надав позивачеві рахунок –фактури № НК- 0000028 від 14.03.2008р. на оплату 112000,00 л. дизельного палива (арк. стор. 10).

Платіжним дорученням № 91 від 18.03.2008р. позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 77 000,00 грн. за поставку дизельного пального (арк. стор. 9).

Відповідач своїх зобов’язань по поставці дизельного палива не виконав, грошових коштів позивачеві не повернув.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Згідно п.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання сплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено: Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

23.04.2008 р., позивач керуючись ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України направив відповідачу вимогу № 186 про стягнення предоплати в сумі 77000 грн., але відповідач грошові кошти не повернув та відповіді на претензію не надав.

Таким чином згідно ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, заборгованість відповідача становить 77000,00 грн.

Відповідач доказів в спростування вищевикладеного та доказів сплати боргу суду не надав.

Позивач керуючись п.2 ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 2 158,57 грн. та 3% річних в сумі 348,08 грн. за період з 24.04.2007 р. по 18.06.2008 р.

Згідно п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач зобов’язаний був поставити товар, а не сплатити грошові кошти. Отже дана норма на правовідносини сторін по даній справі не розповсюджується, оскільки у відповідача грошове зобов’язання не виникло.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми попередньої оплати обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню, в частині стягнення суми інфляційних та річних позовні вимоги неправомірні і задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Полтавська нафтогазова компанія" ( 36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 50; 36000, м. Полтава, вул. Заводська,12, оф.309, р/р 260036420 в ПФ АБ «Укргазбанк», МФО 331520, ідентифікаційний код 35723862) на користь приватного підприємства «Криниця»(Херсонська область, Білозерський район, с. Інгулець, вул. Гагаріна, р/р 26040593 в ХОД «Райфайзен банк Аваль», м. Херсон, МФО 352093, ідентифікаційний код 30686507) 77 000,00 грн. боргу, 770,00 грн. витрат по держмиту, 114 грн. 46 коп. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Тимошенко К.В.

Повний текст рішення складено

09.09.2008р.