ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.08р.

Справа № 38/200-08(40/20)

за позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна по Дніпропетровській області

до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

про зобов'язання вчинення дій

Суддя Бишевська Н.А.

Представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: Іваніцький Б.І., дов. від 04.06.2008 року, Колісник О.В., дов. № 19/2-/8767 від 01.11.2007 року, Старченко В.А., дов. від 18.04.2008 року

СУТЬ СПОРУ:

Справа надійшла до господарського суду Дніпропетровської області 12.06.2008 року у зв’язку з винесенням ухвали господарського суду м. Києва про передачу справи № 40/20 за підсудністю в порядку ст. 15 ГПК України.

23.06.2008 року порушено провадження по справі.

Регіональне відділення Фонду Державного майна по Дніпропетровській області (далі –Позивач) звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ (далі - Відповідач) та просить суд зобов’язати відповідача внести зміни до договору від 01.07.2006 року № 12/02-2545-ОД оренди нерухомого майна шляхом укладення додаткової угоди в редакції регіонального відділення, якою збільшити ставку орендної плати з 5% до 30%. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що п. 3 Додатку 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846 „Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” передбачено застосування річної орендної ставки для фінансових установ в розмірі 30% вартості орендованого майна. А оскільки банк у відповідності до ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” належить до фінансових установ, то орендна ставка для нього повинна складати 30% вартості орендованого майна.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву та додаток до відзиву, в якому останній не погоджується з вимогами позивача та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень по справі, відповідач зазначає, що орендовані приміщення використовуються для прийому платежів від населення за житлово-комунальні послуги, а відтак, до відповідача не може застосовуватися ставка орендної плати в розмірі 30 % як для фінансової установи. Окрім того, на виконання вищезазначеної Постанови Кабінету міністрів України сторонами вже укладено додаткову угоду, за якою ставку по орендній платі збільшено з 3 до 5 %. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги щодо зміни орендної ставки у зв’язку з і зміною методики є необґрунтованими.

В судове засідання, призначене на 29.07.2008 року, не з'явився представник позивача, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи.

Справа слухається відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення відповідача, суд

В с т а н о в и в:

01.07.2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та ВАТ „Державний ощадний банк України” укладено договір оренди державного майна № 12/02-2545-ОД, за умовами якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно –приміщення в будівлі відділення зв’язку, яке знаходиться на балансі ДД УДППЗ „Укрпошта”, площею 15, 6 кв.м, розміщене за адресою: Криничанський район с. Аули, вул.. Дзержинського, 31.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1846 „Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” внесено зміни до методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786.

На виконання постанови № 1846 між сторонами укладено Додаткову угоду від 12.11.2007 року про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 01.07.2006 року № 12/02-2545-ОД.

Так, розділ 1 Договору оренди, а саме мету оренди, викладено в іншій редакції, зокрема, передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення відділення банку на площі, що використовується для здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Крім того, Додатковою угодою на виконання постанови № 1846, змінено розмір орендної ставки з 3% на 5% від оціночної вартості орендованого майна.

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд зобов’язати відповідача внести зміни до договору від 01.07.2006 року № 12/02-2545-ОД оренди нерухомого майна шляхом укладення додаткової угоди в редакції регіонального відділення, якою збільшити ставку орендної плати з 5% до 30%.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1,2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Ст.. 630 Цивільного кодексу України передбачено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.4 Типового договору оренди індивідуально-визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.00 року № 1774, розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

На виконання п.21 Додатку 2 методики, затвердженої Постановою № 1846, у відповідності до якого, орендні ставки за використання відділенням банку орендованого нерухомого державного майна, де здійснюються платежі за житлово-комунальні послуги становить 5 % від оціночної вартості цього майна, сторонами 12.11.2007 року укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди, яка є дійсною і на теперішній час.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд не вбачає в діях відповідача порушення взятих за договором оренди зобов’язань, оскільки Відповідач здійснює оплату за договором в розмірі 5% ставки, яка застосовується до установ банку, що приймають платежі від населення.

Наказом філії –Дніпродзержинського відділення № 3293 ВАТ „Ощадбанк” –орендаря приміщення - від 30.12.2007 року № 307/1 заборонено відкриття та ведення депозитних рахунків фізичних та юридичних осіб у грошовій одиниці України та в іноземних валютах.

Тож, використання орендованого приміщення в даному випадку здійснюється у відповідності до умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.А. Бишевська

Дата підписання рішення в повному обсязі 04.08.2008 року.