ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2008

Справа №2-28/6212-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТМ-Луч», м. Київ,

до відповідача Підприємства «Санті-Крим», м. Сімферополь,

про стягнення 120 087,25 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідачів – не з’явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МТМ-Луч», м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Підприємства «Санті-Крим», м. Сімферополь, про стягнення 120 087,25 грн. (позивачем при вказанні цієї суми було допущено арифметичну помилку), у тому числі 103 503, 00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 234, 25 грн. та 10% штрафу у сумі 16 350, 30 грн.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 23.06.2008 р., надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач вказав, що відповідач сплатив суму основного боргу повністю, та частково штраф у розмірі 4 497,00 грн., та просив стягнути з відповідача 10 % штрафу у сумі 11 853,30 грн. та 3 % річних у розмірі 234,25 грн.

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач явку свого представника у засідання суду не забезпечив, вимоги ухвал господарського суду від 30.05.2008 р., від 23.06.2008 р. та від 18.08.2008 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з урахуванням вищевказаної заяви від 31.07.2008 р. про уточнення позовних вимог, з документальними та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суду не повідомив.

Строк вирішення спору був продовжений у порядку ст. 69 ГПК України, у зв’язку з неявкою представника відповідача та для надання сторонами суду додаткових документів у справі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв’язку з неявкою представника відповідача та для надання сторонами додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

11.04.2008 року між сторонами був укладений договір № 17.

Відповідно до п. 1.1 Розділу 1 цього договору згідно цього договору постачальник (позивач) зобов’язувався продати жерсть білу харчову, ГОСТ 13345-85 в асортименті, надалі товар, а покупець (відповідач) – прийняти товар і оплатити в термін, згідно з умовами договору та прибутково-видаткових документів.

Згідно з п. 1.2. Розділу 1 договору кожна партія товару визначається специфікацією (додаток № 1), в якій зазначається: найменування товару та виробник, одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, вартість за одиницю товару, умови розрахунків та загальна вартість товару, що повинен постачатись в конкретній партії. Специфікація є невід’ємною частиною договору.

У відповідності з п. 1.3. Розділу 1 договору товар постачається партіями згідно видаткових документів.

Пунктом 5.1. Розділу 5 договору передбачено, що покупець мав розраховуватись з постачальником за товар, що постачається, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, у строк зазначений у специфікації до договору.

Так, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 11.04.2008 р. на загальну суму 163 503,00 грн.

На виконання умов вищезазначеного договору та специфікації до нього, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі, поставивши відповідачу товар на суму, з ПДВ, 163 503,00 грн. за видатковою накладною № РН-0000119 від 14.04.2008 р.

Вказаний товар був одержаний представником відповідача за довіреністю серії НБД № 173232 від 11.04.2008 р., належно завірена копія якої наявна у матеріалах справи.

Однак відповідач, у порушення умов вищевказаного договору, свої зобов’язання виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним, за даними позивача, утворилась заборгованість в сумі 103 503,00 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Статтею ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, відповідачу, згідно розрахунку позивача, нараховано 3% річних у розмірі 234,25 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з п. 6.3. вищевказаного договору у випадку невиконання покупцем своїх зобов’язань згідно з п. 5.1. даного договору, покупець зобов’язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення. При простроченні оплати за товар, покупець одноразово сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від суми несплаченого в строк товару.

Так, згідно розрахунку позивача, відповідачу було нараховано 10% штрафу у сумі 16 350, 30 грн.

Однак, як було зазначено вище, представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 23.06.2008 р., надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач вказав, що відповідач сплатив суму основного боргу повністю, та частково штраф у розмірі 4 497,00 грн., та просив стягнути з відповідача 10 % штрафу у сумі 11 853,30 грн. та 3 % річних у розмірі 234,25 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають, зокрема, 10 % штрафу у сумі 11 853,30 грн.

Оскільки спір між сторонами в частині стягнення 103 503,00 грн. основного боргу та штрафу у розмірі 4 497,00 грн. врегульований після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «МТМ-Луч», м. Київ, до суду, що підтверджено банківськими виписками, то провадження у справі у вказаних частинах підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 12 087,55 грн., у тому числі 10 % штрафу у сумі 11 853,30 грн. та 3 % річних у розмірі 234,25 грн., документально встановлений, підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем.

Жодних заперечень, пов’язаних з предметом позову, зокрема, контррозрахунків на розрахунки позивача щодо стягнення сум штрафу та 3% річних відповідачем суду не представлено.

За таких обставин позов, з урахуванням вищезазначеної заяви про уточнення позовних вимог, підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Підприємства «Санті-Крим» (95006, АР Крим, м. Сімферополь, бульвар Леніна, б. 7, к. 15, р/р 26009800 у КРД «Райффайзен Банк «Аваль», МФО 324021, ідентифікаційний код 24043132, або з інших рахунків) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТМ-Луч» (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 9, р/р 24 у КРД Райффайзен Банк «Аваль» м. Києва, МФО 322904, ідентифікаційний код 31724684, або на інші рахунки) 12 087,55 грн., у тому числі 10 % штрафу у сумі 11 853,30 грн. та 3 % річних у розмірі 234,25 грн., а також 1 200,87 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.