ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2008 р.                                                             Справа № 02-16/2068

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:

позивача: Бабій В.І. –за довіреністю, відповідача: Почтар П.К. –голова кооперативу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом комунального підприємства "Уманьводоканал"

до житлово-будівельного кооперативу № 10 м. Умань

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Комунальним підприємством "Уманьводоканал" подано позовну заяву про зобов’язання житлово-будівельного кооперативу № 10 м. Умань укласти договір № 135 від 01.01.20008 року про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації підприємств та організацій в редакції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що відповідно до статті 19 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з “...об’єднаннями співвласників багатоквартирного будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об’єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів”. Відповідачу надсилалися листи та претензії щодо надіслання позивачу підписаного договору, але відповіді на вказані листи не було отримано.

До прийняття рішення у справі позивач надіслав суду та відповідачу Заяву про зміну позовних вимог від 18.07.2008 року, якою на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України змінив позовні вимоги та просить визнати укладеним договір № 135 від 01.01.2008 року про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації між КП "Уманьводоканал" та житлово-будівельним кооперативом № 10, на підставі частини 2 статті 218, статті 638 Цивільного кодексу України. Обґрунтовуючи дану Заяву, позивач вказав на те, що відповідач визнав договір № 135 від 01.01.2008 року шляхом прийняття виконання, що полягає у отриманні послуг наданих Водоканалом та частковій оплаті відповідачем отриманих послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод комунальної каналізації - підтвердженням цього позивач вказує на довідки про оплату та користування послугами, видані КП "Уманьводоканал”.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов у редакції Заяви про зміну позовних вимог, просила визнати укладеним договір № 135 від 01.01.2008 року, та пояснила, що позивач постійно надає відповідачу послуги. а відповідач приймає їх і оплачує, тому на підставі частини 2 статті 218 ЦК України договір № 135 від 01.01.2008 року є дійсним.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та на Заяву позивача про зміну позовних вимог заперечив проти задоволення позову з мотивів його безпідставності, оскільки ЖБК не наділено правом забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення, надання таких послуг та укладення такого договору із позивачем не передбачено Статутом кооперативу, ЖБК не є споживачем послуг на водопостачання, оскільки кооператив утримує лише місця загального користування.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти вимог позивача, вважаючи їх безпідставними, оскільки відповідач не укладав і не визнає договір № 135; плату за воду та каналізацію вносять мешканці квартир кожен по лічильнику, так як у всіх без винятку квартирах встановлені лічильники; ЖБК № 10, як юридична особа, не користується послугами позивача, тому й кошти не сплачує; посилання позивача на статтю 19 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” відповідач вважає безпідставним, оскільки ЖБК № 10 не наділено правом забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення, надання таких послуг не передбачено Статутом кооперативу.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про зобов’язання житлово-будівельного кооперативу № 10 м. Умань укласти договір № 135 від 01.01.20008 року про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації підприємств та організацій в редакції позивача.

Вказана вимога була змінена позивачем Заявою від 18.07.2008 року, в якій позивач просить визнати укладеним договір № 135 від 01.01.2008 року про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації між КП "Уманьводоканал" та ЖБК № 10.

Суд приходить до висновку, що вимога позивача не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Комунальне підприємство "Уманьводоканал" та житлово-будівельний кооператив № 10 є учасниками відносин у сфері господарювання відповідно до Господарського кодексу України, далі - ГК України.

Згідно частини 1 статті 179 ГК України майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами –юридичними особами на підставі договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 2 статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як вбачається із матеріалів справи та із пояснень і доводів представників сторін, між сторонами не досягнута згода щодо всіх істотних умов для договорів даного виду, відповідач взагалі заперечує проти укладення такого договору, не вважаючи ЖБК (як юридичну особу) споживачем питної води у розумінні Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”.

В частині 8 статті 181 ГК України вказано, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Заявлена позивачем вимога про визнання договору укладеним, із посиланням на частину 2 статті 218 Цивільного кодексу України, не відповідає способу захисту позивачем його права, встановленому законом, для даної ситуації. У вказаній позивачем частині 2 статті 218 ЦК України мова йде про можливість визнання судом дійсним договору, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми.

Статтею 218 ЦК України регулюються питання правових наслідків недодержання вимоги щодо письмової форми правочину.

Крім цього, згідно статті 187 Господарського кодексу України судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Позивач не довів, що житлово-будівельний кооператив № 10 є споживачем питної води у розумінні Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, не довів позивач також того, що ЖБК № 10 передано право забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення, як це передбачено статтею 19 вказаного Закону. Суд вважає, що позивач не вказав законних підстав для розмежування принципів укладення договорів із споживачами питної води, які проживають у будинках ЖБК та в будинках РЕУ: посилання на різні нормативні акти стосовно споживачів різних будинків неприпустиме.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов КП "Уманьводоканал”. задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                         А.Д. Пащенко

Рішення підписане суддею 09.09.2008 року.