ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.09.2008

Справа №2-25/3523-2008

За позовом Приватного підприємства Паливно – енергетичний комплекс «Современник», м. Сімферополь, проспект Перемоги, 15

До відповідача ТОВ Торговий дім «Євразія Петролеум Газ і Оіл Трейдинг», Республіка Казахстан, Південно – Казахська область, м. Шимкент, вул.. К. Дауилова, 82

Про стягнення 3545100,00 доларів США

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Аметова Е.М., представник, дов. від 10.02.2008 року

Від відповідача – не зявився

Обставини справи:

Позивач – ПП Паливно – енергетичний комплекс «Современник» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ Торговий дім «Євразія Петролеум Газ і Оіл Трейдинг», просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1170000,00 доларів США, 20% штрафних санкцій в сумі 234000,00 доларів США, пеню в сумі 2375100,00 доларів США, всього – 3545100,00 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов’язань за договором № 2 від 19.09.2007 року купівлі – продажу нафтопродуктів, не поставив оплачений в сумі 1170000,00 доларів США позивачем товар, у зв’язку з чим виникла відповідна заборгованість та були нараховані штрафні санкції та пеня.

Відповідач в судове засідання не зявився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією. Відзиву на позовну заяву з документальним обґрунтуванням своїх заперечень, у разі їх наявності, відповідач суду не надав.

Враховуючи те, що матеріали справи у достій мірі характеризують правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, в порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

13.09.2007 року між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) укладений договір за № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов’язується передати, а покупець зобов’язується оплатити та прийняти бензин, дизельне пальне, зріджений газ, мазут на умовах СРТ станція Сімферополь – вантажний (ІНКОТЕРМС – 2000), з подальшою поставкою покупцем на ринок Республіки Україна, на умовах визначених даним договором.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що кількість, асортимент, станція призначення, строки поставки та умови поставки товару обумовлюються в додаткових угодах, які є невід’ємними частинами даного договору.

У відповідності до п. 6.1.1. договору, продавець зобов’язаний поставити товар за реквізитами покупця у відповідності до умов даного договору.

Згідно до п. 6.2.1. договору покупець зобов’язаний прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 10.1 договору даний договір вступає в силу з 13.09.2007 року та діє до 13.10.2008 року включно.

13.09.2007 року між сторонами було складено та підписано додаткову угоду № 1 до договору № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів, у відповідності до п. 1 якої встановлено, що кількість та ціна товару, який поставляється продавцем покупцю на умовах СРТ станція Сімферополь – вантажний, Україна, (ІНКОТЕРМС – 2000) у вересні 2007 року складає: дизельне паливо ЛД – 0,2 у кількості 2000 мт, за ціною 585 доларів США /МТ.

Пунктом 3 додаткової угоди № 1 до договору № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів встановлено, що покупець здійснює 100% передплату за товар, який поставляється за додатковою угодою.

У відповідності ідо п. 5 додаткової угоди № 1 від 13.09.2007 року, дана додаткова угода є невід’ємною частиною договору № 2, вступає в силу з 13.09.2007 року та діє до 13.10.2007 року включно.

14.09.2007 року між сторонами за договором було підписано додаткову угоду № 3 про зміну та доповнення договору № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів від 13.09.2007 року, у відповідності до якої сторони домовились п. 6.7. викласти у наступній редакції: «п.6.7. У випадку, якщо продавець не в змозі виконати будь – яке або всі свої зобов’язання за даним договором, продавець повертає покупцю суму здійсненої передплати на розрахунковий рахунок покупця на протязі 90 днів з моменту здійснення вказаної передплати покупцем продавцю, а також, штрафні санкції, передбачені п.6.11., 6.12., передбачені угодою № 3».

Крім того, сторони домовились доповнити договір № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів від 13.09.2007 року, пунктом 6.11., виклавши його у наступній редакції: «п.6.11. У випадку, якщо продавець не здійснив відвантаження товару на протязі 90 днів з моменту укладення договору № 2, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми здійсненої покупцем передплати та здійснює повернення передплати у розмірі 100%. П. 6.12. у випадку, якщо продавець не здійснив відвантаження товару більш ніж 90 днів з моменту укладення договору № 2, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми здійсненої покупцем передплати, а також пеню у розмір 1% від суми передплати за кожен день прострочення виконання зобов’язань та здійснює повернення передплати у розмірі 100%».

19.03.2008 року між сторонами було складено та підписано угоду № 4 про зміну та доповнення договору № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів від 13.09.2007 року, у відповідності до якої сторони домовились змінити п. 8.2. та 8.3. договору, виклавши їх у наступній редакції: «8.2. Всі спори, розбіжності, вимоги, які виникають з даного договору або щодо його порушення, припинення, недійсності підлягають вирішенню у Господарському суді АР Крим (Республіка Україна). Робочим язиком судового розгляду буде російський.»; «8.3. даний договір регулюється нормами матеріального та процесуального права чинним законодавством України без посилання до колізійних норм права».

Так, на виконання умов договору та укладений до нього додаткових угод, відповідачем позивачу був виставлений рахунок – проформа № 67/1 від 11.12.2007 року на суму 5760000,00 доларів США.

У виконання взятих на себе зобов’язань, позивач оплатив 1170000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 від 02.10.2007 року (а.с. 28).

Однак, як вказує позивач, відповідач, у порушення взятих на себе зобов’язань за договором № 2 від 19.09.2007 року купівлі – продажу нафтопродуктів, не поставив оплачений в сумі 1170000,00 доларів США позивачем товар, у зв’язку з чим виникла відповідна заборгованість та були нараховані штрафні санкції та пеня.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, під час розгляду даної справи, відповідачем не було надано суду належних доказів виконання зобов’язання щодо поставки позивачу товару в рамках договору № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів від 13.09.2007 року та додаткових угод до нього.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20% штрафних санкцій в сумі 234000,00 доларів США, пеню в сумі 2375100,00 доларів США.

Дійсно, сторони домовились доповнити договір № 2 купівлі – продажу нафтопродуктів від 13.09.2007 року, пунктом 6.11., виклавши його у наступній редакції: «п.6.11. У випадку, якщо продавець не здійснив відвантаження товару на протязі 90 днів з моменту укладення договору № 2, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми здійсненої покупцем передплати та здійснює повернення передплати у розмірі 100%. П. 6.12. у випадку, якщо продавець не здійснив відвантаження товару більш ніж 90 днів з моменту укладення договору № 2, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми здійсненої покупцем передплати, а також пеню у розмір 1% від суми передплати за кожен день прострочення виконання зобов’язань та здійснює повернення передплати у розмірі 100%».

Відповідно до ст.. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, суд погоджується з розрахунком штрафу, здійсненого позивачем.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 26.09.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ТОВ Торговий дім «Євразія Петролеум Газ і Оіл Трейдинг» (Республіка Казахстан, Південно – Казахська область, м. Шимкент, вул.. К. Дауилова, 82, РНН 90, ЗКПО 40583916, ОКЕД 51519 в ЮКОФ «Народний банк Казахстану» м. Шимкент, ИИК ВС (USD) 299999/020070456, БИК 195801604, РНН Банку 97, Код банку 810, ЗКПО 01) на користь Приватного підприємства Паливно – енергетичний комплекс «Современник» (м. Сімферополь, проспект Перемоги, 15, рахунок № 1331 в КРФ АКБ УСБ м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 24870616) заборгованість в сумі 1170000,00 доларів США, 20% штрафних санкцій в сумі 234000,00 доларів США, пеню в сумі 2375100,00 доларів США, всього – 3545100,00 доларів США.

3.          Стягнути з ТОВ Торговий дім «Євразія Петролеум Газ і Оіл Трейдинг» (Республіка Казахстан, Південно – Казахська область, м. Шимкент, вул.. К. Дауилова, 82, РНН 90, ЗКПО 40583916, ОКЕД 51519 в ЮКОФ «Народний банк Казахстану» м. Шимкент, ИИК ВС (USD) 299999/020070456, БИК 195801604, РНН Банку 97, Код банку 810, ЗКПО 01) на користь Приватного підприємства Паливно – енергетичний комплекс «Современник» (м. Сімферополь, проспект Перемоги, 15, рахунок № 1331 в КРФ АКБ УСБ м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 24870616) 25000,00 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ Торговий дім «Євразія Петролеум Газ і Оіл Трейдинг» (Республіка Казахстан, Південно – Казахська область, м. Шимкент, вул.. К. Дауилова, 82, РНН 90, ЗКПО 40583916, ОКЕД 51519 в ЮКОФ «Народний банк Казахстану» м. Шимкент, ИИК ВС (USD) 299999/020070456, БИК 195801604, РНН Банку 97, Код банку 810, ЗКПО 01) на користь Приватного підприємства Паливно – енергетичний комплекс «Современник» (м. Сімферополь, проспект Перемоги, 15, рахунок № 1331 в КРФ АКБ УСБ м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 24870616) 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.           Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.