ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 37/393-1/175

24.06.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал”

до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність” м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 14765,86 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Юраков Є.Ю.,

від відповідача Гришко В.П.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2007 року Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем укладено договір № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 3 квітня 2002 р., згідно з яким він зобов’язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, а останній –оплачувати надані послуги.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив спожиту протягом березня 2003-червня 2007 років питну воду та надані послуги водовідведення, заборгувавши йому 13185,96 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 1579,90 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у нього боргу по оплаті за спірними договором, необгрутованість нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за тарифами, які в установленому порядку не набрали чинності, безпідставність вимог щодо оплати питної води, використаної для потреб гарячого водопостачання, також заявив про застосування строку позовної давності. Також посилався на нікчемність умов п.п. 3.4, 3.5 договору.

Справа розглядається після скасування на підставі постанови Вищого господарського суду України від 13 березня 2008 р. рішення господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2007 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 3 квітня 2002 р. між сторонами по справі укладено договір № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення.

За умовами договору позивач зобов’язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимі концентрації шкідливих речовин, а останній –оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Кількість поданої води згідно п.п. 3.1, 3.2 договору передбачено визначати за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента. Для абонентів із стабільним об’ємом водоспоживання (або незначним коливанням), зняття показників може здійснюватись один раз на квартал. Якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. У разі роботи водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою роботи водолічильника, але не менше 10-ти днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться.

Кількість стічних вод згідно п. 3.3 договору визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об’ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п. 21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України.

Строк оплати за договором відповідно до умов п. 3.4 встановлений п’ять днів з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи.

Відповідно до розділу 7 договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

З урахуванням наявних у матеріалах справи даних про виставлення позивачем платіжних документів вимоги про стягнення оплати послуг, наданих до 1 червня 2004 р., заявлені з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску зазначеного стоку суду не надано.

З цих підстав у позові про стягнення 2601,90 грн. боргу по оплаті послуг за договором, наданих протягом березня 2003-травня 2004 року слід відмовити.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства на підставі маршрутних листів, платіжних вимог-доручень і розшифровок рахунків абонента за червень 2004-травень 2007 років, дебетово-інформаційних повідомлень, стверджується факт надання позивачем відповідачу протягом указаного періоду послуг водопостачання та водовідведення загальною вартістю з урахуванням знижки 38676,83 грн., а також оплати останнім спожитих у цей період послуг у розмірі 28092,77 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 10584,06 грн. боргу (38676,83-28092,77).

Вимоги про стягнення збитків внаслідок інфляції за час прострочення відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягають частковому задоволенню на суму 1268,18 грн. з урахуванням фактичного розміру прострочених сум.

Посилання відповідача щодо відсутності у нього обов’язку по оплаті обсягів питної води, використаної для потреб гарячого водопостачання суперечать вимогам п. 12.3 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 1 липня 1994 р.

Відповідачем не надано доказів звернення до позивача у зв’язку з незгодою щодо кількості одержаних послуг, тому визначені позивачем обсяги поставленої питної води, у т.ч. для потреб гарячого водопостачання, відповідно до умов п. 3.5 договору є ним прийнятими.

Недійсність умов п.п. 3.4, 3.5 договору між сторонами законом не встановлена, тому посилання щодо нікчемності цих умов є безпідставними. Доказів же визнання договору в цій частині в установленому порядку недійсним суду не подано. Вимоги з цього приводу не є предметом розгляду даної справи.

Доводи відповідача щодо розміру тарифів, на підставі яких позивачем визначено вартість наданих за договором послуг відповідно до чинних у спірний період тарифів, затверджених та погоджених на підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації №№ 1680 від 28 серпня 2002 р., 143 від 12 лютого 2007 р., 640 від 30 травня 2007 р.

Оскільки у позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” задовольнити частково.

Стягнути з Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність” (02140, м. Київ, вул. Мищуги, 7, код 24721307) на користь Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, код 03327664) 10584,06 грн. боргу, 1268,18 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 118,52 грн. витрат по оплаті державного мита, 94,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар