СУД
Ухвала

Іменем України

2
червня 2008 року

Справа
№ 2-29/17517-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Гонтаря В.І.,

суддів
Гоголя Ю.М.,

Плута В.М.,

секретар
судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю
представників сторін:

сторони не з'явились,

розглянувши
апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній
Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Башилашвілі О.І.) від 29 лютого
2008 року у справі № 2-29/17517-2007А

за
позовом           фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

до           Державної
податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим
(вул. Сімферопольська, 3, місто Бахчисарай, Автономна Республіка Крим,  98403)

про
спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від  29 лютого
2008 року у справі № 2-29/17517-2007 А (суддя Башилашвілі О.І.) позов фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському
районі в Автономній Республіці Крим про спонукання до виконання певних дій,
задоволено.

Судом зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим
внести зміни до особового рахунку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 шляхом
списання заборгованості по єдиному податку в сумі 225,00 грн. та нараховану на
даний податок пеню в сумі 41,72 грн.

Судом зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим  внести зміни до особового рахунку фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 по податку на додану вартість рахівниць шляхом
списання заборгованості по податку на додану вартість в сумі 2196,15грн. та нараховану
на даний податок пеню в сумі 244,02грн.

Судом стягнуто з Державного
бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати по
сплаті  судового збору в сумі 03,40 грн.

Не погодившись з цим судовим
актом, Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній
Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського
суду з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить  постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від  29 лютого 2008
року  скасувати, у позові відмовити,
посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали
справи в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України,
суд встановив наступне.

З 16 березня 1995 року
позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Бахчисарайському
районі.

У 2001 році, платіжним
дорученням № 39 від 20 червня 2001 року як передоплата єдиного податку на 4-й
квартал 2001 року, позивач перерахував на рахунок Держказначейства через банк -
АК АПБ "Україна" 225 грн.

Крім того згідно податковим
зобов'язанням по податку на додану вартість, позивач перерахував на рахунок
Держказначейства через АК АПБ "Україна" платіжними дорученнями № 40
від 20 червня 2001 року - 1800 грн. за 2-й квартал 2001 року, №42 від 22 червня
2001 року - 400 грн. за 3-й квартал 2001 року, всього 2200,00 грн. (а.с.17-21).

На всіх вищезгаданих платіжних
дорученнях банком зроблена відповідна відмітка про прийняття розрахункового
документу до виконання.

Судова колегія встановила,
що у зв'язку з ліквідацією АК АПБ "Україна" за даними Державної
податкової інспекції в Бахчисарайскому районі гроші на рахунок Держказначейства
не надійшли та на особовому рахунку позивача числитися борг по єдиному податку
в сумі 225 грн. і податку на додану вартість в сумі 2196,15грн., хоча позивач
представив відповідачу копії вказаних платіжних документів з відміткою банку.

Судовою колегією
встановлено, що станом на 15 листопада 2007 року на особовому рахунку позивача
числиться борг по єдиному податку в сумі 225,00грн. і пеня в сумі 41,72грн., борг
по ПДВ в сумі 2196,15грн. і пеня в сумі 244,02 грн.

На звернення позивача до
Державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі з проханням про
списання з особового рахунку вказаних сум податкового боргу і нарахованої на
них пені, списання проведено не було.

Судова колегія вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 2 статті 12
Закону України "Про систему оподаткування", фінансові установи
виконують доручення платників податків і зборів (обов'язкових платежів) на
перерахування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджету у
встановлений законом термін.

Відповідно до пункту 1.24.
статті 1 Закону України "Про платіжні системи і переказ грошових коштів в
Україні", переказ грошових коштів - це рух грошових коштів з метою її
зарахування на рахунок одержувача.

Згідно пункту 22.4. статті
22 Закону України "Про платіжні системи і переказ грошових коштів в
Україні", при використанні розрахункового документа ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового
документа на виконання.

Банки повинні забезпечувати
фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, здійснення
платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів в банк,
законодавством України не передбачено.

З підпункту 3.9.2. пункту
3.9. статті 3 Інструкції "Про порядок нарахування і погашення пені",
затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України № 77 від
01.03.2001, передбачений перелік документів, що підтверджують термін погашення
податкового боргу, до якого входять зокрема: копії розрахункових документів про
сплату платежів до бюджету за безготівковими розрахунками.

Таким чином, наявні в
матеріалах справи платіжні доручення: № № 39, 40 від 20 червня 2001 року, № 42
від 22 червня 2001 року, в розумінні вказаної інструкції, є належними
розрахунковими документами про сплату платежів до бюджету за безготівковими
розрахунками.

Згідно пункту 1 статті 5
Інструкції "Про порядок нарахування і погашення пені", затвердженою
наказом Державної податкової адміністрації України № 77 від 01.03.2001, за
порушення строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до
бюджетів або державних цільових фондів, встановлених законодавством, з вини
банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день
сплати, у розмірах, встановлених для відповідного податку, збору (обов'язкового
платежу), а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення
порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або
неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів,
включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Підпунктом 16.5.1. пункту
16.5. статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами"
передбачено, що за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом
України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" (2346-14)
банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у
розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні
санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту
17.1  статті  17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність,
встановлену цим Законом, за порушення
порядку    своєчасного та повного
внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного
цільового фонду.

При  цьому платник податків,  зборів
(обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне
або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових
фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

При викладених обставинах,
судова колегія вважає, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання
перед бюджетом, а борг по єдиному податку в сумі 225 грн. і пеня в сумі
41,72грн., борг по ПДВ в сумі 2196,15грн. і пеня в сумі 244,02 грн.,
необґрунтовано числяться на особовому рахунку позивача.

Відповідно до статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно
до частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач
не представив судовій колегії доказів наявності підстав для відсутності
задоволення позову.

На
підставі висловленого, апеляційна інстанція вважає, що постанову господарського
суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального
права, при повно встановлених обставинах справи.

Керуючись
статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 29 лютого 2008 року у справі № 2-29/17517-2007А
залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим
залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І.
Гонтар

Судді
Ю.М. Гоголь

В.М. Плут