ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.08 Справа № 18/124/08

Носівець В.В.

за позовом відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізького району електричних мереж (69089, м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 38)

до відкритого акціонерного товариства “Запорізький Агрос” (69089, м. Запоріжжя, вул.Фадєєва, 24)

про стягнення 21166,83 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Медвідь С.Д. –довіреність № 219 від 05.11.2007 року;

від відповідача: не прибув.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

07.07.2008 року відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізького району електричних мереж звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Запорізький Агрос” про стягнення 21166,83 грн. боргу за спожиту електричну енергію за січень 2006 року.

Ухвалою суду від 14.07.2008 року порушено провадження у справі № 18/124/08, судове засідання призначено на 13.08.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні 13.08.2008 року подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої зазначив, що розрахунок за спожиту електроенергію за січень 2006 року відповідачу зроблений за потужністю струмоприймачів і кількості годин їх використання.

Заява позивача була прийнята судом до розгляду та задоволена, оскільки заявлена у відповідності із статтею 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі –ГПК України).

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала суду, направлена за адресою, вказаною у позовній заяві, до суду не поверталась.

Судове засідання закінчено 13.08.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2000 року між позивачем (електропостачальна організація) та відповідачем (споживач) був укладений договір на користування електричною енергією № 043 (надалі –Договір).

За умовами Договору позивач, зобов’язався відпускати електричну енергію відповідно до умов даного Договору, а відповідач своєчасно здійснювати оплату спожитої електричної енергії і виконувати інші умови, визначені даним договором.

Договір укладений на строк до 31.12.2000 року і вступає в законну силу з моменту його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення цього строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від договору або його перегляд. (р.9 Договору).

Як свідчать матеріали справи, строк дії договору, був продовжений і договір діє до теперішнього часу.

Згідно п.3.2 Договору, споживач щомісячно до 14 години другого робочого дня наступного за звітним місяцем (розрахунковим періодом) направляє у відділ збуту енергії свого представника для надання рапорту про кількість спожитої електричної енергії.

Плата за спожиту електроенергію за результатами розрахункового періоду проводиться споживачем по рахункам і (або) платіжним вимогам-дорученням, направленим йому електропостачальною організацією. Сума оплати визначається виходячи з даних наданого рапорту (згідно п.3.2) і отриманих від споживача платежів на протязі розрахункового періоду (п. 3.4 Договору).

На підставі п.3.5 Договору, споживач зобов’язаний у 5 –денний термін після дати, отримання платіжного документа, здійснити оплату рахунків або платіжних доручень, які направлені енергопостачальною організацією.

На виконання Договору позивач забезпечив відповідачу передачу електроенергії у січні 2006 року.

Таким чином позивач свої зобов’язання за договором виконував належним чином, поставляв відповідачу електричну енергію на умовах, визначених договором.

Відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, не надав позивачу рапорти (відповідні акти) про спожиту електричну енергію у січні 2006 року.

При цьому, у п. 3 додатку до Договору визначено, що у разі неотримання відомостей про використану електроенергію в зазначений термін, визначення спожитої електроенергії здійснюється по середньодобовому споживанню за попередній розрахунковий період. Вказаний період не може перевищувати 1 місяць, після чого розрахунок спожитої електроенергії здійснюється по встановленій потужності струмоприймачів і кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Оскільки відповідач в строк, передбачений Договором, рапорти не подавав, позивач обґрунтовано нарахував відповідачу вартість електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання та за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

У зв’язку з несплатою відповідачем вартості електричної енергії 23.02.2006 року позивач відключив електроустановки відповідача від електромережі.

Таким чином, позивачем самостійно був зроблений розрахунок вартості спожитої відповідачем електричної енергії за січень 2006 року на суму 13923,04 грн.

На оплату заборгованості, та у відповідності до вимог договору, позивач направив відповідачу платіжну вимогу-доручення № 512 від 10.02.2006 року.

Відповідач боргу в сумі 13923,04 грн. не сплатив.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати у визначений зобов’язанням термін спожитої електричної енергії в сумі 13923,04 грн. позивачем документально підтверджений в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 13923,04 грн. основного боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму індексу інфляції за період з березня 2006 року по травень 2008 року в сумі 6265,37 грн. та 3 % річних за період з 17.02.2006 р. по 20.06.2008р. у розмірі 978,42 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача –сума втрат від інфляції складає 6265,37 грн., 3% річних –978,42 грн.

Вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції підлягає задоволенню частково, оскільки обґрунтованою є нарахована сума втрат від інфляції, яка становить 6227,05 грн. В частині стягнення 38,32 грн. втрат від інфляції суд відмовляє, у зв’язку з необґрунтованістю нарахування цієї суми.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 978,42 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Запорізький Агрос” (69089, м.Запоріжжя, вул.Фадєєва, 24; ; р/р не відомі) на користь відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізького району електричних мереж (69089, м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 38; поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 20 в філії ЗОУ ВАТ “Державний ощадний банк України” м. Запоріжжя, МФО 313957, ) 13923 (тринадцять тисяч дев’ятсот двадцять три) грн.04 коп. основного боргу. Видати наказ.

3.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Запорізький Агрос” (69089, м.Запоріжжя, вул.Фадєєва, 24; ; р/р не відомі) на користь відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізького району електричних мереж (69089, м.Запоріжжя, вул. Шушенська,38; р/р№09 в ЗАТ “Банк НРБ”, МФО 320627, ) 6227 (шість тисяч двісті двадцять сім) грн. 05 коп. втрат від інфляції, 978 (дев’ятсот сімдесят вісім) грн. 42коп. 3% річних, 211 (двісті одинадцять) грн. 28 коп. державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 78 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 20.08.2008р.