ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008
р.
Справа № 35/383-08

вх.
№ 7060/5-35

Суддя
господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
не з"явився  відповідача - не
з"явився

розглянувши
справу за позовом ДП "Вайллант Група Україна", м. Київ

до  СПДФО ОСОБА_1., м. Чугуїв

про
стягнення 79973,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (ДП
"Вайллант Група Україна") звернувся до господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення з відповідача (СПДФО ОСОБА_1.)39492,00 грн.
основного боргу, 40481,68 грн. штрафу та витрат по сплаті держмита та за
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Представники
сторін  у призначене судове засідання не
з"явились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним чином.

Беручи до
уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України
обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно
ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в обгрунтування своїх
правових позицій ,судом встановлено наступне.

Між позивачем
та відповідачем було укладено договір підряду від 14.03.08р., відповідно до
п.1.1 якого, а виконавець (відповідач)
зобов"язався  виконати
ремонтні роботи на об"єкті, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, а замовник (позивач) прийняти ці роботи та
сплатити їх вартість відповідно до Додатків №1 та №2 до Договору.

Сторонами при
укладанні Договору було погоджено наступний порядок розрахнків за виконані
роботи: позивач здійснює попередню оплату (аванс) в розмірі 50% від загальної
вартості робіт, на протязі трьох банківських днів з моменту отримання рахунку
від відповідача, який формується відповідно до Додатку №2. Остаточний
розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів з момента підписання
Акту прийому-передачі виконаних робіт.

На виконання
п.3  спірного Договору та згідно
рахунків-фактур від 17.03.08р., позивач перерахував відповідачеві 18954,00 грн.
в якості попередньої оплати за ремонтні работи та 31138,00грн. в якості оплати
вартості будівельних матеріалів, що підтверджується банківською випискою №129
від 18.03.07р. на суму  50092,00грн.

Відповідно до
п.2.1. спірного Договору, виконання робіт здійснюється відповідачем на протязі
1,5 місяці з моменту проведення позивачем попередньої оплати та оплати вартості
необхідних будівельних матеріалів.

З банківської
виписки №129 від 18.03.08р. видно, що позивач перерахував відповідачеві
вищезазначені кошти 18.03.08р., таким чином відповідач повинен був здати
виконані роботи в строк до до 08.05.08р.

Однак, як
вбачається з матеріалів справи, а саме акту прийому передачі виконаних робіт,
відповідач, станом на день звернення позивача з позовом до суду, свої
зобов"язання за Договором виконав частково, а саме ремонтно-оздоблювальних
робіт виконано на суму 6110,00грн., а згідно надісланого позивачеві
кошторису,  будівельних матеріалів ним
придбано на суму 4490,00грн., всього на суму 10600,00грн.

Позивач
звертався до відповідача з претензією про повернення невикористаних коштів в
сумі 40242,00грн., однак вказана претензія залишена відповідачем без відповіді
та задоволення.

Відповідно до
ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до
ч.3 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов*язання, порушення зобов*язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених чинним законодавством або
договором.

Як вбачається з
матеріалів справи сума невикористаних грошових коштів відповідачем не
повернена, роботи передбачені договором не виконані, в зв"язку з чим суд
знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі
основної заборгованості у розмірі 39492,00грн.

Окрім того,
позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь
штраф за порушення виконання зобов"язання з виконання робіт у розмірі 40481,68грн.

Позовні вимоги
в цій частині позивач обгрунтовує тим, що п. 5.2. Договору предбачено, що в
разі не виконання відповідачем (виконавцем) ремонтних робіт у встановлений
Договором строк, він сплачує на користь позивача (замовника) штраф у розмірі
0,5% від загальної суми Договору за кожен день прострочення здачи робіт.

Розглянувши
позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу, суд приходить до
висновку про часткове їх задоволення зважаючи на наступне.

Згідно ст. 610
ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже,
відповідач допустив порушення зобов'язання, оскільки не виконав його в повному
обсязі у строк, встановлений договором.

Відповідно до
ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони
підтвердили, що вони досягли згоди про забезпечення виконання зобов'язання по
своєчасній поставці товару саме штрафом, а не пенею, що підтверджується
поясненнями позивача №325 від 17.10.08р. по даній справі.

Отже, виходячи
із визначення штрафу, встановленого статтею 549 ЦК України, штраф не може
обчислюватися як пеня у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином
виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За таких
обставин, суд вважає позовні вимоги в цій частині доведеними, але підлягаючими
задоволенню частково - в сумі 197,46 грн., тобто в розмірі 0,5% від суми не
виконаних ремонтних робіт.

Відповідно до
ст. 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу належить стягнути з відповідача на користь
позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись
ст.ст. 525, 526, 549, 610, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33-35,
43, 46, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,
р/р НОМЕР_1 в "РайфайзенБанкАваль", МФО380805) на користь ДП
"ВАЙЛЛАНТ ГРУПА УКРАЇНА" (02094, м.Київ, вул.Краківська, 22, оф.30,
, р/р3580 в Київській філії ТОВ "Унікредіт
банк", МФО300744) 39492,00грн. основного боргу, 197,46грн. штрафу, 396,88
грн. держмита та 58,55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Рішення
підписане 13.11.08р.

Суддя
Швед Е.Ю.