ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№ 22-26-1/531-06-13829

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Пресняков О.О.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь”

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р.

у справі № 22-26-1/531-06-13829 Господарського суду Одеської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Панург”

про стягнення 55452,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Панург“ про стягнення вартості недостачі нафтопродуктів у розмірі 55452,96 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.06.2007р. (суддя М.І.Никифорчук), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2007р. (судді: Н.В.Ліпчанська, Е.І.Андрєєва, П.Ф.Мацюра), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями,

Товариство з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” подало касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2007р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2007р. у справі №26-1/531-06-13829 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

За новим розглядом справи, якій присвоєно номер № 22-26-1/531-06-13829, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.04.2008р. (суддя Л.О.Торчинська), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. (судді: В.В.Бєляновський, М.А.Мирошниченко В.В.Шевченко,), в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями,

Товариство з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2008р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Свою вимогу Товариство з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” мотивує тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” не підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, що 02.01.2006р. позивачем та відповідачем укладено договір охорони № 02-01/06, за яким відповідач зобов’язався прийняти під охорону і забезпечити супроводження, недоторканість і збереження нафтопродуктів, що переміщуються у залізничних вагонах –цистернах по залізниці України. Кількість вантажу або вагонів –цистерн, їх найменування, маршрут, час визначаються у заявках, які є невід’ємною частиною договору. Пунктом 3.1 договору сторонами визначено, що прийом вантажу під охорону здійснюється на естакадах наливу вантажовідправника після завантаження в технічно-непошкоджені вагонно-цистерни, або на залізничних станціях переадресовки, вказаних у заявці замовника.

Отже, як вірно зазначив господарський суд апеляційної інстанції, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг щодо супроводження і охорони вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що у разі невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату збитки, завдані замовнику, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини.

Проте, позивач просить стягнути з відповідача не збитки у результаті неналежного виконання договору, а вартість недостачі нафтопродуктів, які охороняв відповідач, але позивач не посилається на те, що укладеним між сторонами договором на відповідача було покладено обов’язок прийняти від постачальника позивача товар під охорону з перевіркою його кількості.

Господарський суд повно та всебічно здійснив розгляд даної справи, проте також не встановив факт щодо обов’язку відповідача прийняти від постачальника позивача товар з перевіркою кількості даного товару.

Крім того, господарським судом встановлено, що позивачем та відповідачем за січень-липень 2006р. підписано без претензій сторін один до одного акти виконаних робіт по охороні та супроводженню вантажу.

Також господарським судом встановлено, що вагоно-цистерни з нафтопродуктами, які знаходилися під охороною та супроводженням, прибули на станцію призначення з цілісними запорно–пломбіровочними пристроями та зі справними пломбами, без слідів доступу до вантажу.

Отже колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки порушення договору охорони позивачем не доведено.

За таких обставин, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. у справі № 22-26-1/531-06-13829 відповідає вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Катрал-Південь” залишити без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. у справі № 22-26-1/531-06-13829 –без змін.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.