ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.11.08                                                                                           Справа № 1/1201-15/389

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді          Гнатюк Г.М.

суддів          Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Галичина”, м.Радехів від 26.03.2008р. та апеляційне подання Військового прокурора Львівського гарнізону від 24.03.2008р. №1075

на рішення господарського суду Львівської області від 11.03.2008р.

у справі № 1/1201-15/389

за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону, м.Львів в інтересах держави в особі Державного підприємства “Львівське будівельно-монтажне управління”, м.Львів

до відповідача: ЗАТ “Галичина”, м.Радехів

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача за первісним позовом: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

про звільнення приміщень по вул. Мечнікова, 39/а в м.Львові

та за зустрічним позовом ЗАТ “Галичина”, м.Радехів

до відповідача Державного підприємства “Львівське будівельно-монтажне управління”, м.Львів

про визнання договору оренди пролонгованим та спонукання укласти договір оренди нежитлових приміщень на нових умовах.

за участю представників:

від позивача: Фрусенко А.О. - юрисконсульт

від відповідача: Ільїнська О.Л. - представник

від військової прокуратури: Майорчак В.М. –помічник прокурора

від третьої особи: не з’явився (Долішній І.І. –юрисконсульт –присутній в судовому засіданні 04.11.2008р.)

Сторонам роз‘яснено їх права та обов‘язки, передбачені ст.22 ГПК України

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні 04.11.2008р. оголошувалась перерва до 11.11.2008р. для підготовки вступної та резолютивної частини постанови.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання 11.11.2008р. не забезпечила.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.03.2008р. первісний позов задоволено частково, зобов’язано ЗАТ “Галичина” звільнити приміщення по вул. Мечнікова, 39а у м.Львові, в частині решти вимог за первісним позовом у позові відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуюсь із зазначеним рішенням, ЗАТ “Галичина” оскаржило його в апеляційному порядку оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як місцевим господарським судом неповно досліджено усі обставини справи у зв’язку з чим просить рішення частково скасувати.

Військовим прокурором Львівського гарнізону також оскаржено рішення в апеляційному порядку, який в своєму апеляційному поданні просить рішення скасувати в частині відмови у позові військового прокурора Львівського гарнізону щодо стягнення з ЗАТ “Галичина” на користь ДП МОУ “ЛБМУ” заборгованості за користування нежитловими приміщеннями в сумі 130850,14грн. та задоволити позовні вимоги в цій частині повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу від 07.07.2008р. (вх. №4371 від 07.07.2008р.) ДП “Львівське будівельно-монтажне управління” спростовує доводи ЗАТ “Галичина” з підстав зазначених у цьому відзиві та просить апеляційну скаргу ЗАТ “Галичина” залишити без задоволення. Натомість у письмовому поясненні від 07.07.2008р. (вх.№4372 від 07.07.2008р.) ДП “Львівське будівельно-монтажне управління” підтримує вимоги військового прокурора в повному обсязі.

За клопотанням позивача ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2008р. до участі у справі було залучено Регіональне вдділення ФДМ України по Львівській області. В наданому третьому особою поясненні №10-11-05477 від 07.10.2008р. зазначається, що оскільки ЗАТ “Галичина” не подало повного пакету документів, передбаченого відповідним Переліком, йому було повідомлено, що вирішення питання оренди є можливим у разі виконання ЗАТ “Галичина” у повному обсязі вимог, передбачених нормами чинного законодавства.

В судових засіданнях прокурор та позивач не погоджуються з рішенням господарського суду Львівської області в частині відмови у задоволенні первісного позову щодо вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за період з червня 2006 року по вересень 2007 року в сумі 130850, 14 грн., посилаючись на статтю 762 Цивільного Кодексу України.

Відповідач за первісним позовом заперечує проти доводів апеляційного подання військового прокурора з причин, наведених у запереченні на апеляційну скаргу від 06.10.2008 р. та у заяві від 07.10.2008р. Третя особа в судовому засіданні підтримує подане пояснення.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і дослідивши докази; проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з правилами статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. При цьому апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Прокурор в апеляційному поданні стверджує, що збитки, спричинені ЗАТ «Галичина» за неповну оплату за користування вищезгаданими нежитловими приміщеннями, становлять 130 850,14 грн., і підтверджує це даними Акту ревізії, проведеної спеціалістом Територіального західного контрольно-ревізійного управління Контрольно-ревізійного Департаменту Міністерства оборони України в період з 10 вересня по 21 вересня 2007 року.

Прокурор у позові визначає розмір збитків на підставі використаної ревізійним органом ринкової вартості будівлі в сумі 2 009 250 грн. без ПДВ, яка була визначена згідно експертної оцінки, проведеної станом на 01.09.2006 року експертом-оцінювачем В.А. Чопик.

За правовим змістом ст. 35 ГПК України обставини, викладені в акті ревізії КРУ, на який посилається прокурор і позивач за первісним позовом, не можна вважати фактами, які не потребують доказування і не доводяться при розгляді справи.

З огляду на це та з метою повного та всебічного розгляду справи апеляційним судом ухвалою від 08.07.2008 р. було витребувано від сторін ряд додаткових доказів.

Однак, позивач за первісним позовом не виконав вимог суду, в тому числі ним не було надано конкретизованого за видами оплат, термінів оплат (помісячно), площі об’єкта користування розрахунку ціни позову з нормативним і документальним підтвердженням підстав нарахування заборгованості. Також позивач не подав письмового пояснення та документального підтвердження причин проведення повторної експертної оцінки приміщень, не представив для огляду в судовому засіданні оригіналу звіту про експертну оцінку станом на 01.09.2006 р., також не надав доказів в підтвердження погодження чи скерування на погодження цієї оцінки до РВ ФДМ України по Львівській області.

Відповідачем за первісним позовом на виконання ухвали суду від 08.07.2008 р. були долучені до матеріалів справи оригінали платіжних документів про сплату позивачу за первісним позовом, а також на рахунок державного бюджету оплати за користування приміщеннями в період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року; а також судом були оглянуті у судовому засіданні представлені представником ЗАТ «Галичина» оригінали звітів про експертну оцінку вищевказаних приміщень станом на 31.07.2006 року і 30.06.2007 року.

Дослідивши наявні у справі і додатково подані докази та проаналізувавши їх, колегія суддів дійшла до висновків про таке.

Матеріалами справи доведено, що після проведеної контрольно-ревізійним відділом та відділом з питань оренди РВ ФДМ України у Львівській області перевірки ДП «ЛБМУ» на предмет дотримання чинного законодавства при здачі в оренду нерухомого державного майна, ДП «Львівське Будівельно-монтажне управління» направило ЗАТ “Галичина” лист № 264 від 11.08.2006 р. Цим листом було повідомлено про результати згаданої вище перевірки, а саме про те, що РВ ФДМ України у Львівській області зобов’язало ДП “Львівське БМУ” (позивача у справі за первісним позовом) до 01.07.2006 р. забезпечити приведення договірних відносин по використанню приміщень по вул. Мечнікова, 39 а у відповідність до вимог чинного законодавства. Також цим листом ДП “Львівське БМУ” рекомендувало відповідачу терміново підготувати відповідні документи з метою укладення договору оренди відзначених приміщень.

Відповідачем за первісним позовом з відома позивача була зроблена експертна оцінка приміщень з метою проведення розрахунку орендної плати. Згідно Звіту про оцінку майна, наданого АТ Львівський проектно-конструкторський технологічний інститут “Лісдеревопром”, ринкова вартість приміщень станом на 31 липня 2006 р. становила 1057900, 00 грн. без ПДВ.

Однак, позивач за первісним позовом не здійснив заходів щодо погодження оцінки будівлі, (як станом на 31.07.2006 р., так і станом на 01.09.2006ор.), з ФДМ України по Львівській області і не забезпечив переукладення договору оренди.

В той же час, відповідач за первісним позовом за весь спірний період користування приміщеннями і по сьогоднішній час продовжував і продовжує сплачувати відповідну плату, яка була узгоджена сторонами і встановлена ними у договорі оренди.

Так, відповідно до Розрахунку розміру орендної плати за базовий місяць оренди державного майна за договором № 42 від 30.01.2003 року орендна ставка за базовий місяць без ПДВ становила 1 579, 41 грн.

Згідно наданих на вимогу суду оригіналів платіжних документів відповідач за первісним позовом за спірний період проводив щомісячну плату : на користь позивача за користування приміщеннями у розмірі 30% встановленої згідно договору оренди № 42 від 30.01.2003 року орендної плати у розмірі 1 141,05 грн., у т.ч. ПДВ –190,17 грн.; відшкодував витрати позивача на утримання орендованого нерухомого майна згідно з Договором від 30.01.2003 р. у розмірі 284,40 грн.; оплачував в державний бюджет 70% від встановленої орендної плати за користування приміщеннями у розмірі 1 569,23 грн. Відповідач також сплачував відповідно до рахунків позивача плату за зберігання, всього за період з червня 2006 року до січня 2007 року в сумі 12 088, 08 грн. Вартість спожитих газу природного, електричної енергії та води ЗАТ «Галичина» оплачувало самостійно згідно укладених з постачальниками договорів.

При цьому суд відзначає, що, як вбачається з матеріалів справи і тексту платіжних документів до березня 2007 року, (тобто – протягом 9-ти місяців з моменту закінчення дії договору оренди № 42 від 30.01.2003 року і підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщення від 01.02.2006 року, та протягом 3-ох місяців після подання первісного позову до суду), позивач - ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» виставляв товариству «Галичина» відповідні рахунки, на підставі яких здійснювалась оплата вищеперелічених платежів. З лютого 2008 року відповідач проводив платежі з посиланням на договір оренди або на останній за часом рахунок ДП «ЛБМУ». В платіжних дорученнях про сплату грошових коштів до бюджету вид платежу визначається як орендна плата, у графі - призначення платежу - в переважній більшості відзначається договір оренди № 42 від 30.01.2003 року.

Позивач від прийняття такої оплати не відмовлявся. Більш того, після проведення товариством «Галичина»ринкової оцінки будівлі станом на 31.07.2006 року до моменту подання прокурором клопотання №5075 від 14.12.2007 р. про уточнення позовних вимог щодо стягнення збитків, позивач за первісним позовом не порушував питання про встановлення відповідного розміру орендної плати, в т.ч. й відповідно до проведеної ним оцінки будівлі в сумі 2 009 250 грн. станом на 01.09.2006 року.

Відмова позивача укласти договір оренди не полягала в неузгодженості розміру орендної плати і невизначеності у питанні щодо застосування оцінки будівлі, а стосувалася фактів проведеної перевірки КРУ та змін у законодавстві, яке регулює порядок управління об’єктами державної власності, зокрема військового майна.

Враховуючи вищевикладене, а також, зважаючи на те, що позивач за первісним позовом не здійснив заходів погодження оцінки державного майна з власником –РВ ФДМ України у Львівській області, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що зростання ринкової вартості будівлі не тягне за собою автоматичного покладення обов’язку по оплаті додаткових коштів, не передбачених договором. Для покладення такого обов’язку не передбачено правових підстав, визначених в Законі, зокрема в ст.11 Цивільного Кодексу України.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що за наявності вищеописаних обставин у відносинах сторін не може бути застосована ч.1 ст. 762 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором, при цьому кредитор має не лише точно підрахувати розмір заподіяних збитків, але й підтвердити їх документально.

Відповідно до ст. 224, п.4 ч.1 ст. 225 Господарського Кодексу України, ст. 22 Цивільного Кодексу України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Відповідальність за порушення зобов‘язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов: протиправної дії чи бездіяльності особи; заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи; причинного зв‘язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками; вини боржника.

Висновок прокурора про завдання позивачу збитків у вигляді неодержаного прибутку внаслідок протиправних дій відповідача, зроблені без встановлення обставин, які б свідчили про неможливість одержання такого прибутку позивачем саме внаслідок не укладення відповідачем договору за новою ціною (орендною платою) з вини відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 623 Цивільного Кодексу України при визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Однак, використана для визначення розміру позовних вимог оцінка державного майна, як відзначено вище, всупереч п.2 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, (затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 р. № 786 з наступними змінами та доповненнями), не була погоджена з РВ ФДМ України по Львівській області, і не направлялась до ФДМ України для узгодження. Також ця оцінка не була погоджена і не була направлена для погодження з відповідачем за первісним позовом.

Розмір позовних вимог щодо оплати за користування будівлею прокурором і позивачем за первісним позовом визначений на підставі недійсного документа, оскільки на час проведення ревізії –з 10.09.-21.09. 2007 р. Територіального Західного контрольно-ревізійного управління, (на підставі акту якої позивачем нарахована спірна плата), а також на час звернення з позовними вимогами щодо стягнення цієї плати, оцінка будівлі в сумі 2 009 250 грн. відповідно до п. 8 вищезгаданої Методики була недійсною.

З іншого боку, відповідач за первісним позовом 17 січня 2007р. звернувся з заявою-пропозицією за № 25 до Регіонального відділення ФДМ України по Львівській області та до ДП “Львівське БМУ” на укладення Договору оренди на приміщення за адресою: м.Львів, вул. Мечнікова, 39а терміном на три роки. До названої заяви-пропозиції був доданий для РВ ФДМ України по Львівській області пакет документів для укладення договору оренди, розроблених і наданих ДП “Львівське БМУ” в серпні 2006 р., в тому числі й експертна оцінка будівлі станом на 31.07.2006 року. Далі, на виконання вимог , викладених у листі РВ ФДМ України по Львівській області від 30.05.2007 р. за № 11/11-3837, ЗАТ «Галичина» 07.09.2007 р. з листом за № 07/09-02 повторно направило до РВ ФДМ України по Львівській області пакет документів для укладення договору оренди, в тому числі й експертну оцінку будівлі станом на 30.06.2007 року.

Відзначені дії щодо скерування до РВ ФДМ України у Львівській області дійсних на час звернень Звітів про експертну оцінку спірних приміщень, а також проекту розрахунку орендної плати за базовий місяць за встановленою формою слід вважати діями щодо наміру відповідача погодити цю оцінку з власником майна та балансоутримувачем (позивачем).

Судова колегія також вважає, що розрахунок розміру збитків прокурором та позивачем за первісним позовом не підтверджений належними і допустимими доказами, вимоги про стягнення коштів в сумі 130 850,14 грн. не доведені і документально не обгрунтовані. Зокрема, не представлено суду першої інстанції і апеляційному суду платіжних документів, які підтверджують розмір фактичної сплати відповідачем платежів за оренду і зберігання за спірний період, а відтак –загальна сума оплати за користування, яку позивач відзначає у розрахунку збитків, фактично є не визначеною.

При цьому суд вважає підставними зауваження відповідача за первісним позовом про помилки і невідповідності, допущені прокурором при розрахунку ціни позову.

Так, відповідно до Звіту експерта оцінкою станом на 01.09.2006 року встановлена вартість приміщень в сумі 2 009 250 грн. за площу 535,8 кв.м. (всієї площі будівлі згідно Технічного паспорту). Однак, відповідачем використовується площа приміщень 494,7 кв.м., (тобто за мінусом площі приміщення котельні з електрощитом на 1-ому поверсі).

Ідентично визначена площа в 494,7 кв.м. у позовній вимозі позивача про звільнення відповідачем спірних приміщень.

Однак, прокурором позовні вимоги помилково розраховані згідно даних акту ревізії, а саме - за площу в 535, 8 кв.м., у зв’язку з чим місячна орендна плата з ПДВ визначена в сумі 9 041, 62 гр. (на 691, 08 грн. більше фактичної згідно розрахункових показників), сума за період з червня 2006 р. по вересень 2007 р. –81 374,62 грн., за 2007 рік –108 499,44 грн. (на 8 295,12 грн. більше фактичної згідно розрахункових показників).

Крім того, порівнявши та проаналізувавши надані відповідачем за первісним позовом Звіти про експертну оцінку будівлі станом на 31.07.2006 р., 01.09.2006 р., 30.06.2007 р. суд звертає увагу на наступне.

Згідно даних цих Звітів за один календарний місяць вартість будівлі піднялася на 89,9 % - 951 350 грн. без ПДВ, (станом на 31.07.2006 р. –1 057 900 грн., станом на 01.09.2006 р. –2 009 250 грн.). За оцінкою, проведеною ЗАТ «Галичина» станом на 30.06.2007 року перед подачею до РВ ФДМ України у Львівській області пакету документів для укладення договору оренди, ринкова вартість будівлі склала 1 329 860 грн. без ПДВ. Отже, згідно оцінки, проведеної 9-ть місяців після проведеної позивачем оцінки станом на 01.09.2006 року, ринкова вартість будівлі не приблизилась до 2 009 250 грн. і складала суму меншу на 679 390 грн.

До того ж, у розрахунках прокурора і ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» відзначено, що з червня по грудень 2006 року відповідач мав сплатити за договором зберігання 4 2742, 08 грн., а сплачував орендну плату за договором оренди, термін дії якого закінчився. Однак, згідно представлених ЗАТ «Галичина» оригіналів платіжних доручень відповідач, окрім плати за оренду на користь позивача і у державний бюджет, на підставі рахунків позивача оплатив з червня 2006 року по січень 2007 року послуги із зберігання в сумі 12 088, 08 грн.

Колегія суддів також зауважує, що позивачем за первісним позовом не представлено належних доказів, які б свідчили про те, що товариством «Галичина» після підписання Акту приймання-передачі орендованого майна від 01.02.2006 року фактично не звільнені і використовуються приміщення саме площею 494, 7 кв.м. по вул. Мечнікова, 39а у м.Львові, що безперечно впливає на розмір збитків, оскільки ці збитки розраховані від використаної площі приміщень.

По при те, що відповідачем за зустрічним позовом не заперечується факт використання приміщень за названою адресою, однак представником ЗАТ “Галичина” було усно заявлено про невикористання окремих приміщень на 2-ому поверсі будівлі. Таке твердження прокурором і представником позивача не було спростовано з посиланням на документи щодо встановлення розміру загальної площі будівлі, що фактично займається і використовується товариством «Галичина».

При цьому слід зазначити, що відповідно до даних Довідки РВ ФДМ України по Львівській області «Про результати проведення перевірки ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» на предмет дотримання чинного законодавства при здачі в оренду нерухомого державного майна» в липні 2006 року, (тобто частково за період часу, за який прокурором заявлені вимоги щодо відшкодування збитків), приміщення за адресою: м.Львів, вул. Мечнікова, 39 а, крім ЗАТ «Галичина», використовували й інші особи, а саме: ТзОВ «Аркуш ЛТД» - площею 13, 2 кв.м., і ПП «Поліфарб» - площею 45,5 кв.м.

З огляду на вказане, фактичний розмір площі приміщень, які використовувались ЗАТ «Галичина» за спірний період прокурором визначено неправильно, а відтак –розмір заявлених збитків не можна вважати підтвердженим ще й цих підстав.

ЗАТ «Галичина»(відповідач за основним позовом і позивач за зустрічним позовом), погоджуючись в цілому з рішенням господарського суду Львівської області щодо розгляду позовних вимог основного позову, апелює до Львівського апеляційного господарського суду, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо розгляду зустрічного позову лише в частині заявлених його позовних вимог.

Зокрема, апелянт просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги зустрічного позову –зобов’язати ДП “Львівське будівельно-монтажне управління” надати згоду на укладення і укласти Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності - адміністративні приміщення на першому та другому поверхах двохповерхової будівлі - загальною площею 490,0 кв. м., що знаходиться на балансі ДП «Львівське будівельно-монтажне управління», розміщеної за адресою: м. Львів, вул. Мечнікова, 39-а на умовах, визначених у проекті Договору, надісланому РВ ФДМ України по Львівській області; і прийняти в цій частині нове рішення, яким цю позовну вимогу залишити без розгляду з тих підстав, що на час винесення рішення у справі діяла тимчасова заборона на укладення нових договорів оренди державного майна згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.12.2007 р. № 1231-р «Деякі питання розпорядження об’єктами державної власності».

Прокурор та відповідач за зустрічним позовом проти доводів апеляційної скарги заперечують з підстав, викладених у поясненні від 04.07.2008 р. за № 2517 та відзиві від 07.07.2008 р. за № 4371. Залучена апеляційним судом до розгляду справи третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - РВ ФДМ України по Львівській області вважає апеляційну скаргу ЗАТ «Галичина» безпідставною з причин, наведених у поясненні від 07.10.2008 р. за № 10-11-05477.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок про те, що позивачем за зустрічним позовом не було доведено суду у встановленому порядку наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідача за зустрічним позовом обов’язку надати згоду на укладення договору оренди.

За нормами частини 1 статті 13, частин 1 і 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні права та цивільні обов’язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Заявляючи до ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» позовну вимогу надати згоду на укладення і укласти договір оренди, ЗАТ «Галичина» не направило на адресу ДП «ЛБМУ» для розгляду проект договору оренди, а також інші документи, необхідні для його укладення.

Вказана позовна вимога заявлена неналежному відповідачу, так як, оскільки площа цих приміщень перевищує 200 кв.м., орендодавцем нерухомого державного майна у даному випадку відповідно до статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»може виступати лише Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області. Однак, товариством «Галичина” не було заявлено до РВ ФДМ України по Львівській області вимог про укладення договору оренди нерухомого державного майна.

До того ж, колегія суддів відзначає, що стаття 81 ГПК України, яка встановлює вичерпний перелік підстав залишення позову без розгляду, не передбачає в їх числі наявність законів і нормативних актів щодо тимчасових обмежень чи заборон певних юридичних дій, які являються предметом позову, що розглядається господарським судом.

Колегія звертає увагу, що апеляційний господарський суд при розгляді справи не зв’язаний доводами, викладеними в апеляційних скаргах та відзивах, (поясненнях) сторін справи. Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія апеляційного суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції надана належна юридична оцінка обставинам та доводам, викладеним сторонами, і правильно застосовані норми законодавства при вирішенні справи.

Судова колегія вважає оскаржуване рішення законним, а доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, відхиляє як не обгрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судом першої інстанції висновків.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 11.03.2008 року у справі №1/1201-15/389 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Галичина”, м.Радехів і апеляційне подання Військового прокурора Львівського гарнізону залишити без задоволення.

2.          Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                                            Гнатюк Г.М.

Суддя                                                                                Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                Мирутенко О.Л.