суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" вересня 2008 р.

Справа № 5/719

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивачаОСОБА_1, довір. №3429 від 02.09.08.

від відповідача Савицька Л.П., довір. від 29.09.08.

Розглянув справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м. Славута, Хмельницької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазис-М" (с.
Іванківці, Бердичівського району)

про стягнення 11180 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з
позовом про стягнення з відповідача на свою користь 11180,00грн. боргу за
поставлений товар та судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні  підтримав позовні вимоги. Пояснив, що позивач
поставив товари відповідачеві, але останній оплатив їх вартість частково.
Вимогу  про сплату боргу відповідач теж
залишив без розгляду та задоволення.

Представник відповідача в засіданні суду позовні вимоги заперечив
частково. Пояснив, що частину товару було повернуто позивачеві, тому борг значно
менший, ніж вказано у позовній заяві. Доказів, які б підтверджували повернення
товару  та письмового відзиву на позовну
заяву не надано.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: видаткові
накладні, вимогу,  банківські виписки,
статут, свідоцтва про державну реєстрацію, акт звірки взаємних розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін,господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно усної домовленості між сторонами, позивач поставив
відповідачеві товар  на загальну суму
54208,00 грн., що підтверджується видатковими накладними:  №РБ-55 від 12.12.07р., №РБ-0000007  від 17.01.08р., №РБ-0000009 від 01.02.09р.
від 01.02.08 (а.с. 7-9).

За отримані товари відповідач розрахувався частково на суму  43028,00грн., про що свідчать банківські
виписки (а.с.10-14).

Оскільки відповідач розрахувався за отримані товари частково, то
17.07.08р. на адресу відповідача, в порядку ст.530 Цивільного кодексу
України,  було направлено лист-вимогу про
повернення боргу (а.с.16) з вимогою провести розрахунки в розмірі  11180,00 грн., яку останній залишив без
відповіді та задоволення.

Таким чином, борг відповідача на день звернення з позовом до суду
становив 11180,00 грн. і на день розгляду справи не змінився, так як останній
не надав доказів повернення товару чи додатково проведених розрахунків.

Відповідач позов за підставами пред'явлення та предметом не
оспорив, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов
висновку про обгрунтованість позовних вимог на підставі слідуючого.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема з договорів та інших правочинів, інших юридичних фактів.

За договором поставки,
продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покуаця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього  певну грошову суму (ст.712 ЦК України).

Оскільки сторонами не визначено строк проведення розрахунків за
поставлені товари, при вирішенні спору слід керуватися ст. 530 ЦК України.
Згідно вказаної статті, якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня  пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства.

Як суд зазначав вище, заначена вимога була пред'явлена відповідачу
17.07.08р. (а.с.16, в тому числі зворотній бік), то терміном проведення
розрахунків є 28.07.008р. (дата направлення претензії + 7 пільгових днів + 3
дні на поштовий обіг). Відповідач, покладеного на нього обов'язку щодо
проведення розрахунків за отриману продукцію в обумовлений термін не виконав.

Заперечення відповідача щодо суми боргу не можуть бути враховані
господарським судом, оскільки останнім не надано,  у передбаченому ст.ст. 32,33 ГПК України
порядку, докази часткового повернення товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов
висновку, що позов обгрунтований, підтверджується належними доказами по справі
та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі ст.ст.509, 525, 526, 530, 712 Цивільного кодексу
України, керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,82-85, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
"Оазис-М", юридична адреса: 13371, с. Іванківці, вул. Стадіонна,
буд.1, Бердичівського району, Житомирської області, фактична адреса: 13300, м.
Бердичів, вул. Лілії Карастаянової, 22, Житомирської області, код 31600070,

- на користь  фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2, місцезнаходження: 30000, м. Славута, АДРЕСА_1,
Хмельницької області, фактична адреса:33000, м. Рівне, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний №НОМЕР_1:

- 11180грн. - основного боргу,

- 111,80грн. - витрати, пов'язані із сплатою  державного мита,

- 118,00грн. - витрати, пов'язані
із сплатою за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня
підписання мотивованого рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя

Брагіна Я.В.

Дата підписання рішення: 02.10.08.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам