суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" вересня 2008 р.

Справа № 12/590

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_3. - дов. від 17.07.08р.

від відповідача ОСОБА_1. - дов. від 15.09.08р.

Розглянув справу за позовом Приватного підприємства
"Фаворит" (с. Червоногранітне Володарсько-Волинського району)

до Приватного підприємця ОСОБА_2(м.Коростишів Житомирської області)

про стягнення 29257,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з
позовом про стягнення з відповідача на свою користь 29257,00 грн. попередньої
оплати згідно договору №8 від 26.11.07р., з яких 24500,00 грн. - сума основного
боргу, 3797,50 грн. - інфляційні та 959,50 грн. - пеня.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Житомирської
області №425 від 18.08.08р. справу №12/590, яка знаходилась у провадженні судді
Сікорської Н.А., передано для розгляду судді Брагіній Я.В.

Ухвалою суду від 18.08.08р. дану справу №12/590 прийнято до свого
провадження та призначено судове засідання для її розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав
в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд задовльнити
позовні вимоги, а також стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі і
витрати на оплату послуг адвоката в сумі 2500,00 грн.

Представник відповідача в засіданні суду надав відзив на позовну
заяву від 16.09.08р., в якому позовні вимоги в частині стягнення основного
боргу визнає.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір №8
від 26.11.07р., специфікацію №1 до договору, накладну, платіжні доручення,
прибутковий касовий ордер, акт звірки взаємних розрахунків, договір про надання
правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською
діяльністю, книгу обліку доходів та витрат, відзив на позовну заяву, свідоцтва
про державну реєстрацію, статут, довідки про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.07р. між сторонами був укладений договір №8 від 26.11.07р.
(а.с.13-14), відповідно до умов якого відповідач (постачальник) зобов'язується
передати у встановлений строк у власність позивача (покупця) товар, а саме:
плиту гранітну пилену Покостівського родовища з розмірами та кількістю згідно
специфікації, а позивач зобов'язаний прийняти даний товар по кількості і якості
згідно видаткової накладної та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.3 договору, загальна кількість та вартість
товару визначена в специфікації до даного договору, яка є невід'ємною його
частиною.

Оплата за цим договором проводиться покупцем в безготівковому
порядку в гривнях України (п. 3.1 договору).

Згідно з п.1 специфікації №1 до договору від 26.11.07р. (а.с.15),
загальна вартість готової продукції складає 95950,00 грн.

Термін поставки готової продукції - до 20.01.08р. (п.2
специфікації №1 до договору).

На виконання умов договору, позивач перерахував відповідачеві в
якості попередньої оплати за товар 60000,00 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №117 від 26.11.07р., №122 від 30.11.07р. та №134 від 11.12.07р.
(а.с.10-11).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо поставки продукції
виконав частково, поставивши позивачеві товар на загальну суму 25500,00 грн.,
про що свідчить накладна №1 від 30.01.08р. (а.с.9).

Крім того, відповідач 27.05.08р. повернув позивачеві 10000,00 грн.
попередньої оплати за неодержану продукцію, що підтверджується прибутковим
касовим ордером №12 від 27.05.08р. (а.с.11).

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду та на день
розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем
в сумі 24500,00 грн. (60000,00 грн. - 25500,00 грн. - 10000,00 грн.).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку
(ст. 509 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця
для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як передбачено ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої
оплати.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині
стягнення 24500,00 грн. основного боргу обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути  з відповідача на свою користь 959,50 грн.
пені.

Відповідно до п.5.2 договору, у випадку несвоєчасної поставки
товару, покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5% від
суми непоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від
загальної суми товару.

Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає, що пеня нарахована
правильно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач також просить суд на підставі ст. 625 ЦК України стягнути
з відповідача на свою користь 3797,50 грн. інфляційних.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні
позову в частині стягнення 3797,50 грн. інфляційних, оскільки відповідно до ст.
625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання  г р о ш о в о г о  зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, суд вважає, що невиконане відповідачем перед позивачем
зобов'язання по договору №8 від 26.11.07р. не являється грошовим, оскільки
відповідач зобов'язувався поставити товар позивачеві.

Таким чином, суд відмовляє в позові в частині стягнення
інфляційних в сумі 3797,50 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів
сплати боргу суду не надав, в судовому засіданні суму основного боргу визнав.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 24500,00 грн. основного боргу та 959,50 грн. пені є
обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають
задоволенню. А в частині стягнення 3797,50 грн. інфляційних суд відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі
задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом
до суду.

Крім того, на відповідача покладаються витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в сумі 2500,00 грн., оскільки представник позивача по
справі - ОСОБА_3являється адвокатом в розумінні ст. 2 Закону України "Про
адвокатуру", що підтверджується свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю (а.с.23), з яким позивач уклав договір про надання
правової допомоги від 12.06.08р. (а.с.22) на суму 2500,00 грн., про що свідчить
платіжне доручення №104 від 23.06.08р. (а.с.24) та копія з книги обліку доходів
та витрат.

На підставі ст.ст. 525, 526, 549, 625, 693, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, р/р
НОМЕР_1ЖДАТ "Індексбанк", м. Коростишів, МФО НОМЕР_2, код НОМЕР_3

на користь Приватного підприємства "Фаворит", 12135,
Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Червоногранітне, вул.
Леніна, 1,

- 24500,00 грн. - боргу;

- 959,50 грн. - пені;

- 2500,00 грн. - витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката;

- 254,59 грн. - витрат, пов'язаних з оплатою державного мита;

- 102,68 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 3797,50 грн.
інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу