ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про банкрутство

29.02.2008р.

№

Суддя Білоусов Сергій Миколайович, розглянувши документи

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. 50 років Жовтня, 12)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадяцька вощина" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Заводська, 1, )

про визнання банкрутом

встановив: Управлінням Пенсійного фонду України подана заява про порушення справи про банкрутство боржника. В заяві ініціюючий кредитор зазначає про наявність боргу в сумі 2660,80грн. та просить порушити справу про банкрутство ТОВ "Гадяцька вощина".

Заявник посилається на ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, вказуючи на те, що “Боржник” не має коштів на банківських рахунках, протягом року не подає звітність до органів ДПІ (копія рішення господарського суду Полтавської області про припинення юридичної особи додається) та відсутній за своєю юридичною адресою...”.

При цьому, ініціюючим кредитором не надано доказів, що підтверджують викладені обставини, зокрема, відсутні копія рішення господарського суду Полтавської області про припинення юридичної особи, банківські виписки.

Крім того, наданий Управлінням Пенсійного фонду України акт перевірки щодо знаходження суб'єкта підприємницької діяльності за юридичною адресою від 18.02.2008 року, не може визнаватися належним доказом відсутності підприємства за місцем знаходження з огляду на такі нормативні приписи.

За змістом ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні біти підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцеперебуванням повинні міститися в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Статтею 18 цього ж Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, лише факт внесення таких відомостей до реєстру може слугувати доказом відсутності боржника (Постанова ВСУ від 22.05.2007 року № 21/19-06-518).

Таким чином, зазначені ініціюючим кредитором обставини та надані документи на їх підтвердження не можуть служити підставою для порушення справи про банкрутство згідно ст. 52 “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Виходячи з викладеного,

Керуючись п. 3 ст. 63 ГПК України та ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про порушення справи про банкрутство повернути.

Додаток: заява та додані до неї матеріали.

Суддя                                                                      С.М. Білоусов

Роз’яснити заявнику, що повернення заяви про порушення справи про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущеного порушення.