СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
липня 2008 р.
Справа №  17/298/08

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Колесниковій В.В.,

з участю представників
сторін:

від
позивача - не з»явились;

від
відповідача -не з»явились;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу № 17/298/08

За
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до
комунального
підприємства “Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації”,          м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про: визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернулася  до господарського
суду з позовом до комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації»(надалі - відповідач) про визнання права власності.

Позивач
обґрунтовує позовні вимоги наступним:

Пунктом 22 та 22.1 рішення  Миколаївської міської ради від 13.06.2003
року за № 12/14 підприємцю ОСОБА_1. затверджено проект відведення земельної
ділянки загальною площею 116 кв.м, у тому числі 70 кв.м для встановлення
споруди, 46 кв.м для обладнання літнього майданчика, за рахунок земель
населеного пункту, не наданих у власність або користування, зарахувавши її до
земель комерційного використання, поблизу житлового будинку АДРЕСА_2, а також
надано в оренду земельну ділянку загальною площею 116 кв. м , у тому числі 70
кв. м для розміщення та обслуговування торговельного   павільйону з дитячим кафетерієм, 46 кв. м
для обладнання та обслуговування літнього майданчика, поблизу житлового будинку
АДРЕСА_2.

На
підставі зазначеного рішення між позивачем та Миколаївською міською радою
укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки від 02.07.2003 року, який
зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі Миколаївської міської ради
від 07.07.2003 року за № 1807.

Протягом
2005-2007 рр. за затвердженим головним архітектором міста планом будівництва
торговельного павільйону з дитячим кафетерієм та літнім майданчиком за
наявності відповідного дозволу інспекції Держархбудконтролю на виконання
будівельних робіт від 04.01.2005 р. за №2380 позивачем побудовано об'єкти нерухомості
-дитячий кафетерій та літній майданчик.

Із
доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що побудований об'єкт літ. А-2
(інвентаризаційна справа № 28590) відповідає діючим санітарним та протипожежним
нормам і правилам, про що свідчать акт експертизи на відповідність
протипожежним вимогам діючих будівних норм і правил від 19.09.2003 року,
висновки Миколаївської обласної санітарно-епідеміологічної станції, головного
управління  МНС в Миколаївській області
від 19.09.2003 року за № 27/3481, якими не виявлено порушень діючих санітарних
та пожежних норм і правил в ході будівництва дитячого кафетерію та літнього
майданчику.

Управління
містобудування та архітектури Виконкому Миколаївської міської ради своїм
висновком від 21.05.2008 року за № 15-1979
також погоджує оформлення права власності на торгівельний павільйон з
дитячим кафе та літнім майданчиком.

Вимогами
п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №
7/5  передбачено, що оформлення права
власності на нерухоме майно та видачасвідоцтва про право власності   здійснюється     органами
місцевого  самоврядування,  тобто Миколаївською міською радою.

Однак
зазначений правовстановлювальний документ позивачу не видається органом
місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності
позбавляє позивача права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме
майно, оскільки приписами п. 2.1 вказаного Тимчасового положення передбачено,
що разом з заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме
майно.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Статтею
181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться
об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно
ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Статтею
392  Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень слід
розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується
внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень (ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав та їх
обмежень”). Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації
відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392
Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V
„Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами
у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 „Про
деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом”, в редакції Інформаційного листа ВГСУ
від      22.11.2005 року  № 01-8/2167).

На
адресу господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представнка підприємства.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.          Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1,            АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на торговий павільйон з дитячим
кафе та літнім майданчиком «Літ А - 2», основною площею -74, 5 кв. м.,
загальною площею 223, 3 кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного
господарського суду протягом    10 днів з
дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 Господарського процесуального
кодексу  України.

Суддя
С.М.Коваль