КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2008                                                                                           № 23/2б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від ініціюючого кредитора:

не з’явився

від боржника:

не з’явився

від ДПІ:

Посвистак С.М. дов. №17235/9/10-209 від 25.12.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на постанову Господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 23/2б

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецінвестбуд-ЛТД"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудкапітал"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2007р. порушено провадження у справі № 23/2-б за заявою ТОВ “Спецінвестбуд-ЛТД” про визнання банкрутом ТОВ “Укрбудкапітал” в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон) (а.с. 1-3).

Постановою господарського суду м. Києва від 23.01.2008 року у справі № 23/2-б за заявою ТОВ “Спецінвестбуд-ЛТД” (далі –ініціюючий кредитор, ТОВ “Спецінвестбуд-ЛТД”) до ТОВ “Укрбудкапітал” (далі –боржник, ТОВ “Укрбудкапітал”) про визнання банкрутом, ТОВ “Укрбудкапітал” визнано банкрутом; припинено процедуру розпорядження майном; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора – ТОВ “Спецінвестбуд-ЛТД”; ліквідатора зобов’язано у п’ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; надати суду докази такої публікації; зобов’язано ліквідатора письмово повідомити про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів; підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання усіх грошових зобов’язань вважати таким, що настав з 23.01.2008 року; припинено нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 23.01.2008 року; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 23.01.2008 року; зобов’язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 23.01.2009 року.

Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі –ДПІ у Печерському районі м. Києва), не погоджуючись з прийняттям судом такої постанови у справі, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду м. Києва від 23.01.2008 року у справі № 23/2-б та прийняти нову ухвалу, якою заяву ТОВ “Спецінвестбуд-ЛТД” про визнання ТОВ “Укрбудкапітал” залишити без розгляду.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на ту обставину, що Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” (далі по тексту – Закон про реєстрацію) чітко визначений порядок підтвердження чи спростування відомостей про місцезнаходження юридичної особи, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при винесенні оскарженої постанови: дійшов передчасного висновку про подальший розгляд справи за спрощеною процедурою в порядку статті 52 Закону та невірно застосував положення даної норми (статті 52 Закону).

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника висловився за задоволення апеляційної скарги.

Ініціюючий кредитор та боржник відзиви на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд постанови місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та за відсутності їх представників.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із таких мотивів:

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Стаття 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачає особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно з частиною 1 вище зазначеної статті незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов’язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону, кредитор посилався на те, що керівні органи боржника відсутні за його юридичною адресою.

Відповідно до статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Згідно наданого місцевому господарському суду в судовому засіданні 23.01.2008р. витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 277643 (а.с. 29-30) статус відомостей про юридичну особу ТОВ “Укрбудкапітал” підтверджено. Крім того місцевим господарським судом не було надано належної оцінки при порушенні провадження у справі акту від 14.03.2007 р. відсутності Боржника за місцезнаходженням.

При таких обставинах, при оцінці наявних у справі доказів місцевий господарський суд повинен був надати перевагу зазначеному витягу.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої постанови наведеного не врахував й натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, помилково визнав їх достатніми для встановлення факту відсутності боржника.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі – припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відсутністю ознак, необхідних для порушення та продовження провадження у справі про банкрутство в порядку статті 52 Закону.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва задовільнити частково.

2.Постанову господарського суду міста Києва від 23.01.2008р. у справі № 23/2-б скасувати.

3.Провадження у справі № 23/2-б припинити

4.Справу № 23/2-б направити до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

15.09.08 (відправлено)