ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

27.03.2008р.                                                                                          Справа № 22/9

за позовом Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України», «Оленівський комбінат хлібопродуктів», 85710, Донецька область, Волноваський район, с. Оленівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтерагро», 36000, м. Полтава, вул.. Ливарна, 4

про стягнення 68901,00 грн.

Суддя Іваницький О.Т.

Представники:

від позивача: Лихач О.В., дов. б/н від 05.02.2008р.

від відповідача: Матляк О.М., дов. №04/02 від 04.02.2008р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення 68901,00 грн. – суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу від 16.06.2007р.

У судовому засіданні 27.03.2008р. за згодою представників сторін було оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області №22/9 від 05.03.2008р. склад суду було змінено в зв’язку з перебуванням судді Георгієвського В.Д. на лікарняному і справа передана на розгляд судді Іваницькому О.Т.

Суддя Іваницький О.Т. прийняв справу до свого провадження і розглянув її по суті.

Ухвалою господарського суду Полтавської області №22/9 від 06.03.2008р. строк вирішення спору за клопотанням сторін було продовжено в порядку частини 4 статті 69 ГПК України.

Відповідач у відзиві на позов, а його представник у судовому засіданні, проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 16.06.2007р. між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України», «Оленівський комбінат хлібопродуктів», с. Оленівка (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтерагро», м. Полтава (далі - відповідач) було укладено договір купівлі-продажу (далі – договір), відповідно до умов якого продавець (відповідач) зобов’язувався продати і передати, а покупець (позивач) – прийняти та оплатити зерно (далі – товар) в кількості і за цінами та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що товар передається партіями. Загальна кількість товару, що передається по даному договору – 1000,0 тон.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість товару цього договору складає 883340,00 грн., крім того ПДВ – 176668,00 грн., разом – 1060008,00 грн.

Згідно з пунктом 5.1 договору покупець здійснює передоплату за партію товару у розмірі 100% її протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку від продавця.

Відповідач 16.06.2007р. надіслав факсимільним зв’язком рахунок-фактуру № СФ-0000029 від 16.06.2007р. на оплату пшениці 4 класу в кількості 1000,0 тон на суму 1040000,00 грн. та рахунок-фактуру № СФ-0000030 від 16.06.2007р. на суму 20000,00 грн. на оплату послуг по відвантаженню цієї пшениці.

Позивач перерахував відповідачу кошти у сумі 280000,00 грн. за партію товару у кількості товару 264,151 тон пшениці 4-го класу, що підтверджується платіжними дорученнями №304 від 18.06.2007р. на суму 200000,00 грн., №310 від 19.06.2007р. на суму 80000,00 грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору передача товару здійснюється протягом двох робочих днів після надходження коштів на рахунок продавця. Датою передачі товару вважається дата відвантаження товару перевізнику та оформлення супровідних документів на покупця.

Відповідач у порушення взятих на себе зобов’язань по договору передав позивачу частину товару, а саме: 199,150 тон пшениці 4-го класу, що підтверджується вантажними накладними №43838064 від 06.07.2007р. на 129,450 тон, №43837834 від 09.07.2007р. на 69,700 тон пшениці.

Таким чином, відповідач не до поставив позивачу 65,001 тон пшениці 4-го класу на суму 68901,00 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про поставку оплаченого товару або повернення грошових коштів за сплачений, але не поставлений товар (претензії №634 від 27.06.2007р., №1082 від 22.10.2007р., №1912 від 13.12.2007р.), які відповідач залишив без відповіді і задоволення.

Таким чином, на день прийняття рішення, заборгованість відповідача за оплачений, але непоставлений товар складає 68901,00 грн.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 693 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов та у судовому засіданні, відхиляються судом виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, пунктом 1.2 договору передбачено, що товар передається партіями. Згідно з пунктом 5.1 договору покупець здійснює передоплату за партію товару у розмірі 100% її протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку від продавця.

Відповідно до пункту 3.3 договору продавець зобов’язаний протягом двох робочих днів після оплати покупцем товару (або партії товару) переоформити складські документи на покупця, видати видаткову та податкову накладні на ім’я покупця за його довіреністю.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, покупець мав право здійснити оплату як всього обсягу товару, так і його партії.

Відповідач, заперечуючи проти позову в частині невиконання позивачем обов’язку щодо проведення повної передоплати, не подав доказів поставки вже оплаченої позивачем партії товару.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду задовольнити їх повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 68901,00 грн. - боргу, 689,01 грн. - витрати по сплаті держмита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу –118 грн.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49, 69 (ч.4), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтерагро», 36000, м. Полтава, вул.. Ливарна, 4 (р/р 3919 у ПОД «Райффайзенбанк Аваль» м. Полтава МФО 331605 код ЗКПО 33804499) на користь Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України», «Оленівський комбінат хлібопродуктів», 85710, Донецька область, Волноваський район, с. Оленівка (р/р 7101 у Донецькій філії акціонерного банку «Брокбізнесбанк» м. Донецьк МФО 335678 код ЗКПО 30492847) заборгованість у сумі 68901,00 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 689,01 грн., по сплаті послуг на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу –118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Іваницький О.Т.