ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2008 р.
Справа № 10/195

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:
Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі                                                            Бєляєвій Т.В. ,

за участю представників сторін:

від позивачаів:

- Житомирської обласної державної
адміністрації: не з"явився,

- Олевської районної державної
адміністрації: не з"явився;

від відповідача: ОСОБА_1
(довіреність №1568 від 29.09.2008р.),

від прокуратури: ОСОБА_2.
(посвідчення №120);

розглянувши апеляційне подання
Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора

на рішення господарського суду
Житомирської області

від "18" липня 2008 р. у
справі № 10/195 (суддя Костриця О.О).

за позовом Житомирського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир) та Олевської районної
державної адміністрації (м. Олевськ Житомирської області)

до державного підприємства
"Олевське лісове господарство"

(м. Олевськ Житомирської області)

про стягнення 9 910,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008
року Житомирський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави
звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з
державного підприємства "Олевське лісове господарство" на користь
Олевської районної державної адміністрації на розрахунковий рахунок фонду
охорони навколишнього природного середовища Комсомольської сільської ради 9
392,50 грн. збитків.

В ході розгляду
справи Житомирська міжрайонна природоохоронна прокуратура збільшила позовні
вимоги і просила стягнути з відповідача на користь Олевської районної державної
адміністрації 517,50 грн. таксової вартості деревини та на розрахунковий
рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Комсомольської
сільської ради 9 392,50 грн. заподіяної довкіллю шкоди.

Прокурор в
позовній заяві вказує, що 15-17 серпня 2007 року, під час проведення перевірки
державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища
Житомирської області щодо дотримання державним підприємством "Олевське
лісове господарство" вимог природоохоронного законодавства виявлено
незаконну порубку 21 дерева невстановленими особами в кв.36 вид.1
Комсомольського лісництва, про що складено акт.

Прокурор
вважає, що відповідач не організував належної роботи лісової охорони, не вжив
передбачених законодавством заходів щодо встановлення правопорушників, приховав
факт порубки дерев, у зв'язку з чим завдав державі збитків.

Рішенням
господарського суду Житомирської області від 18 липня 2008 року у справі
№10/195 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись
з прийнятим рішенням, Житомирський міжрайонний природоохоронний прокурор подав
апеляційне подання, в якому просить скасувати зазначене рішення, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційному
поданні прокурор вказує, що в порушення ст.ст.19,86,89 Лісового кодексу
України, ст.ст.3,6 статуту ДП "Олевське лісове господарство"
відповідач внаслідок своєї бездіяльності не організував належну роботу лісової
охорони та не забезпечив належне збереження наданих йому в користування лісових
ресурсів, в результаті чого скоєно самовільну рубку лісу, чим завдано державі
збитків. Вважає, що причинно - наслідковий зв'язок між бездіяльністю та
завданими збитками доведений.

Прокурор
вважає, що відповідно до ст.ст.105,107 Лісового   кодексу
України, ч.1 ст.224 Господарського кодексу України підприємства,
установи, організації зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу
внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених
законодавством України. Учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права і законні
інтереси якого порушено.

Прокурор
зазначає, що місцевий господарський суд не мотивував відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення 517,50 грн. вартості втраченого майна, якою є
таксова вартість деревини.

Представник
Житомирської облдержадміністрації в судове засідання не з'явився, на адресу
апеляційного господарського суду від першого позивача надійшло клопотання, в
якому Житомирська облдержадміністрація повідомляє про незмінність своєї
правової позиції, висловленої в суді першої інстанції, просить розглядати
апеляційне подання за відсутності її представника.

Представник
Олевської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. У
письмовому відзиві на апеляційне подання Олевська районна державна
адміністрація зазначає про обґрунтованість доводів подання, просить розглядати
апеляційне подання за відсутності її представника.

Враховуючи
зазначене та те, що позивачів належним чином повідомлено про дату, час та місце
апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що неприбуття в судове засідання
представників позивачів не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідач у
письмовому відзиві на апеляційне подання зазначає про необґрунтованість доводів
подання.

Прокурор в
судовому засіданні апеляційне подання підтримує.

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечує проти доводів, викладених в
апеляційному поданні, просить  залишити
подання без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши
прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційного подання, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не підлягає
.

При цьому
виходить з наступного.

Згідно акта
перевірки дотримання  вимог
природоохоронного законодавства державного підприємства "Олевське лісове
господарство" від 17 серпня 2007 року, складеного державними інспекторами
з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області, в кв.36
вид.1 Комсомольського лісництва пл.4,4 га виявлено незаконну рубку дерев сосни
звичайної в кількості 21 штуки з діаметром пнів від 31 до 51 см. Крім того
зазначено, що на ділянці лісогосподарські заходи не проводились, пні
невідклеймовані, акт складений про лісопорушення невстановленого зразка,
лист-звернення в правоохоронні органи пред'явлений не був, сума збитків,
завданих лісовому господарству, складає 9 712,1 грн. (а.с.6).

Посилаючись на
вищевказаний акт на підтвердження своїх позовних вимог, Житомирський
міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду з даним
позовом.

Відповідно до
ст.33 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Ст.34
вищевказаного Кодексу передбачено, що господарський   суд
приймає  тільки  ті
докази,  які  мають значення для справи.

Обставини
справи, які  відповідно  до
законодавства  повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до
ст.ст.7,8 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території
України, є об'єктами права власності Українського народу.

Право державної
власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету
Міністрів України, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

В силу ч.2
п.п.1-3 ст.19 Лісового кодексу України відповідач, як постійний  лісокористувач, зобов'язаний, крім іншого,
забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових
насаджень; дотримуватися правил і норм використання   лісових
ресурсів;   вести   лісове
господарство   на   основі
матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів
способами,  які забезпечують збереження
оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови
для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до
ч.ч.1,2,5 ст.86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів
передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від
пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу,
захист від шкідників і хвороб.

Власники лісів
і постійні лісокористувачі зобов'язані розробляти та проводити в установлений
строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження,
охорону та захист лісів.

Забезпечення
охорони і захисту лісів покладається на органи виконавчої влади з питань
лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і
постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Ст.89 Лісового
кодексу України передбачено, що охорону і захист лісів на території України
здійснюють: державна лісова охорона, що діє у складі центрального органу
виконавчої влади з питань лісового господарства, органу виконавчої влади з
питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальних органів
центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства та
підприємств, установ і організацій, які належать до сфери його управління;
лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Державна лісова
охорона має статус правоохоронного органу.

Відповідно до
ст.241 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи   лісового
господарства    розглядають   справи,
передбачені   статтями   49,63-70,75,77,188-5 цього Кодексу (в тому
числі і справи щодо незаконної порубки, пошкодження та знищення лісових культур
і молодняка).

Згідно з
посадовою інструкцією лісничого державного підприємства "Олевське лісове
господарство" (а.с.66-69), затвердженої директором підприємства, лісничий
організовує використання лісокультурних, лісо- і гідролісомеліоративних та
інших лісогосподарських робіт, профілактичних, протипожежних заходів, заходів з
охорони лісів від самовільних рубань; перевіряє правильність складання
підлеглими йому працівниками державної лісової охорони протоколів про
лісопорушення.

Відповідно до
посадової інструкції лісника державного підприємства "Олевське лісове
господарство" (а.с.70), затвердженої директором підприємства, лісник
здійснює охорону лісів, стаціонарних пунктів, спостереження за лісом; проводить
державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом
лісу, що перебуває в користуванні підприємств, установ, організацій,
підприємств сільського господарства і громадян; проводить у встановленому
порядку огляд речей, а також вилучення у правопорушників лісової і мисливської
продукції, знарядь порушень і документів на них. Складає протоколи про виявлені
порушення лісового законодавства.

На виконання
приписів п.п. 4.6 та 4.21 статуту державної лісової охорони України (а.с.30-32)
відповідачем проведені відповідні заходи по виявленню викраденої лісопродукції,
що підтверджується актами (а.с.44-49).

Як вбачається з
матеріалів справи, уповноваженими працівниками відповідача були вчинені
відповідні дії по виявленню правопорушників, а саме: 02 серпня 2007 року
складено акт обстеження самовільної рубки (а.с.14), протокол про
адміністративне  правопорушення вимог
лісового законодавства №26 (а.с.13) та занесено запис до книги обліку виявлених
лісопорушень (а.с.79-81).

Ст.253 Кодексу
України про адміністративні правопорушення встановлено, що якщо при розгляді
справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки
злочину, він передає матеріали прокурору, органу досудового слідства або
дізнання.

Внаслідок
вчинення відповідачем комплексу заходів, спрямованих на встановлення особи
правопорушника та виявлення викраденої лісопродукції 23 серпня 2007 року
державним підприємством "Олевське лісове господарство" направлено
повідомлення до Олевського РВ УМВС України в Житомирської області (а.с.11) з
проханням надати допомогу в розслідуванні факту скоєної самовільної рубки лісу
в Комсомольському лісництві кв.36 вид.1.

30 серпня 2007
року Олевським РВ УМВС в Житомирській області по факту самовільної рубки лісу в
кв.36 вид.1 Комсомольського лісництва винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи у зв'язку з відсутністю складу злочину (а.с.53).

Відповідно до
ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни
зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення
лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством
України.

Норми даної
статті передбачають відповідальність саме тих осіб, які заподіяли шкоду.

Згідно
роз'яснення Державного комітету лісового господарства України від 30 квітня
1999 року №03-01/981 та Міністерства охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України  від  28
квітня   1999 року №23-10/6-113
стягнення за самовільну рубку, пошкодження дерев і іншої лісової рослинності,
передбачені таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому
господарству (постанова Кабінету міністрів України від 05 грудня 1996 року
№1464), застосовуються до осіб, що безпосередньо здійснили ці порушення і вина
їх визначена у встановленому законом порядку.

Застосування
вказаних вище такс до підприємств, організацій і громадян, що здійснюють
охорону лісових насаджень, крім випадків, коли встановлено, що вони
безпосередньо скоїли такі порушення, є неправомірним.

Докази, які б
свідчили про скоєння правопорушення працівниками лісової охорони, відсутні.

Згідно ст.218
Господарського кодексу України підставою для господарсько -правової
відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді
відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до
ст.224 вищевказаного Кодексу учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,  права
або   законні   інтереси
якого   порушено.

Під   збитками
розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу
збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення згідно зі ст.225 Господарського кодексу України, крім іншого,
включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена
відповідно до вимог законодавства.

Аналіз
вищевказаних приписів чинного законодавства свідчить про те, що підставою
виникнення такої міри відповідальності як стягнення збитків є встановлення
факту порушення зобов'язання, розміру збитків, та причинного зв'язку між
порушенням зобов'язання та збитками. Відсутність хоча б одного елемента складу
правопорушення, за загальним правилом,
виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
недоведеність вини відповідача в заподіянні збитків, наявності причинного
зв'язку між протиправними діями (наявність яких необхідно довести) відповідача
та збитками другого позивача, оскільки не доведено, що відповідачем було
неналежним чином організовано роботу лісової охорони Комсомольського лісництва.

Посилання   прокурора
на    наказ  ДП
"Олевське  лісове
господарство"  від 23 серпня 2007
року за №211/а (а.с.16) "Про несвоєчасне надання протоколу про
адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства в лісгосп лісничим
Комсомольського лісництва ОСОБА_3", відповідно до якого за допущену
самовільну і невиявлену самовільну рубку ліснику обх. №5ОСОБА_4 оголошено
догану, майстеру лісуОСОБА_5. - попередження та лісничому Комсомольського
лісництва ОСОБА_3. за несвоєчасне надання в лісгосп протоколу вимог лісового
законодавства - догану не є переконливим, оскільки 30 серпня 2007 року
відповідачем видано наказ №215/А (а.с.65) "Про відміну дисциплінарного
стягнення лісничому Комсомольського лісництва ОСОБА_3. та ліснику обх.№5
Комсомольського лісництваОСОБА_4", згідно якого пункти 1,2,3 наказу
№211/а  від 23 серпня 2007 року про
оголошення доган, попередження за допущення самовільної і невиявленої
самовільної рубки в обх.№5 Комсомольського лісництва та несвоєчасне надання
документів в управління лісгоспу скасовано, у зв'язку з тим, що лісовою
охороною були здійснені всі належні заходи по виявленню викраденої
лісопродукції.

Слід зазначити,
що згідно підпункту "з" ст.20 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища" подання позовів про відшкодування
збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, віднесено до компетенції спеціально
уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів і його органів на місцях.

Отже, місцеві
адміністрації не уповноважені на подання зазначених  позовів, оскільки такою компетенцією
наділено  спеціально  створений орган - державну екологічну
інспекцію в Житомирській області, якою на виконання покладених функцій,
передбачених підпунктом "б" ст.20 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища", положенням про державну екологічну
інспекцію в Житомирській області, затвердженим наказом Мінприроди України від
19 лютого 2007 року №55, складено акт від 17 серпня 2007 року.

Аналогічну
правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 18
січня 2007 року у справі №35/158-06.

Доводи
прокурора, викладені в апеляційному поданні, спростовуються вищевикладеним і не
ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи
наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду
про необґрунтованість позовних вимог.

За таких
обставин, рішення господарського суду
Житомирської   області   від
18 липня 2008 року у справі №10/195 відповідає обставинам справи та
прийнято відповідно до чинного законодавства,
підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Житомирської області від 18 липня 2008року у справі №10/195
залишити без змін, а апеляційне подання Житомирського міжрайонного
природоохоронного прокурора - без задоволення.

2. Справу
№10/195 повернути до  господарського суду
Житомирської  області.

Головуючий суддя
Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - прокурору;

3,4 - позивачам;5 -  відповідачу;

6 - в наряд.