РІШЕННЯ

"02"
жовтня 2008 р.

Справа №
3/194-3038

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності  - приватного підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до
відповідачів:

1-го Відкритого
акціонерного товариства «Тернопільавтотранс 16100», м. Тернопіль   вул. Довга, 7

2-го Товариства
з обмеженою відповідальністю „Міське бюро технічної інвентаризації”, м.
Тернопіль, вул. Шевченка, 1

за участю
представників сторін від:

позивача : ОСОБА_1 - приватний
підприємець;

відповідачів:          1-го ОСОБА_2. - адвокат;

2-го не з'явився

Суть справи: До господарського
суду Тернопільської області поступила позовна заява Суб'єкта підприємницької
діяльності  - приватного підприємця
ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до відповідачів Відкритого акціонерного товариства
«Тернопільавтотранс 16100», м. Тернопіль
вул. Довга, 7  та  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Міське бюро технічної інвентаризації”, м. Тернопіль, вул. Шевченка, 1, в якій
позивач просить:

* визнати  право власності  за Суб'єктом підприємницької діяльності  - приватним підприємцем  ОСОБА_1
на нерухоме  майно - будівлю
пункту технічного  обслуговування  легкових автомобілів на 2 пости  по вул.
Білогірській ,1  у м.
Тернополі  , що  розташоване
на земельній   ділянці  площею 0,037 га.  , як належним власником.

* судові витрати покласти на
відповідача.

1-й Відповідач
своїм конституційним правом на захист не скористався. Явку в судове засідання
свого представника не забезпечив,  свого
письмового відзиву на позов суду не надав, а тому спір вирішено в порядку ст.75
Господарсько - процесуального кодексу України, по наявних у справі документах.

2-й Відповідач
своїм конституційним правом на захист
скористався. Явку в судове засідання свого представника  забезпечив, свого письмового відзиву на позов
суду не надав, однак  в усній формі  проти позову не заперечує.

В розпочатому
судовому засіданні  представникам сторін
роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Технічна
фіксація (звукозапис) судового процесу  ,
в порядку ст. 81-1 ГПК України , не здійснюється із-за відсутності відповідного
клопотання сторін.

Розглянувши
матеріали справи, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд встановив
наступне:

28 квітня
1999  року   Виконавчий комітет Тернопільської міської
ради     прийняв рішення  за №392 «Про
розгляд  звернень   організацій міста   та суб'єктів   підприємницької діяльності   з питань будівництва», згідно якого вирішив
:

«Дозволити  суб'єкті підприємницької   діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) влаштувати заклад   сервісного
обслуговування   автомобілів   в орендованих  приміщеннях
за адресою   вул. Білогірська,1».

Протягом
1999-2000рр.  позивачу  були наданні    експертні
висновки    для виготовлення   проектної документації  ПТО легкових автомобілів   по вул. Білогірська,1 в м. Тернополі  , що підтверджується  висновком Тернопільської міської  санітарно-епідеміологічної  станції
від  21.10.1999р. ; експертним
висновком  самостійної  Державної
пожежної  частини   №1 м. Тернополя  ;
експертним  висновком  Тернопільського   експертно-технічного  центру .

На підставі
наданих   документів  Суб'єкт підприємницької діяльності -
приватний підприємець ОСОБА_1виготовив
проект  розширення   існуючого
пункту технічного обслуговування
легкових  автомобілів на 2
пости  по вул. Білогірська,1 в м.
Тернополі.

З метою  держаної реєстрації права власності на
вищевказане  нерухоме майно позивач  звернувся з клопотанням до  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Міське бюро технічної інвентаризації” м. Тернопіль бульвар Шевченка ,1 .

Розглянувши клопотання  про державну реєстрацію  права власності на нерухоме майно , у
відповідності Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно , затвердженого Міністерством Юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 у редакції наказу Міністерства Юстиції України від 28.01.2003 року
№6/5 зареєстрованого у Міністерстві Юстиції України 18.02.2002 року №157/6445 ,
позивачу  було відмовлено в задоволенні
клопотання.

Правом
власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Особливим видом
права власності є право довірчої власності , яке виникає внаслідок закону або
договору управління майном. (ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права
володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права
власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна
(ст.317 ЦК України).

Суб'єктами
права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин,
визначені статтею 2 ЦК України

Усі суб'єкти права власності є
рівними перед законом  (ст.318 ЦК
України)

Власник володіє, користується ,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь - які дії , які не суперечать закону.

При здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків зобов'язаний додержуватися моральних засад
суспільства.

Усім власникам забезпечується рівні
умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може
використовувати право власності на шкоду права, свободам та гідності, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення
власником права власності .

Діяльність
власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку
встановлених законом.

Особливості
здійснення права власності на національні , культурні та історичні цінності
встановлюються законом (ст.319 ЦК України).

Власник має
право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності
,крім випадків , встановлених законом.

Законом можуть
бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення
підприємницької діяльності (ст.320 ЦК України)

Право власності
є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійснення.

Особа може бути
позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в
порядку встановлених законом.

Примусове
відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку установлених законом та
за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості , крім випадків ,
встановлених частиною другою ст.353 ЦК України . ( ст. 321 ЦК України).

Право власності
набувається  на підставах , що не
заборонені  законом , зокрема із
правочинів.

Право
власності  вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо  не випливає  із закону
або незаконність набуття права власності
не встановлена  судом.(ст.328 ЦК
України).

Право
власності  на нову річ , яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено  договором або законом.

Особа, яка
виготовила (створила ) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору ,є власником цієї речі.

Право
власності  на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає  з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Якщо
договором  або законом  передбачено
прийняття  нерухомого майна  до експлуатації , право власності  виникає з моменту  його прийняття до експлуатації.

Якщо право
власності на нерухоме майно  відповідно
до закону  підлягає державній реєстрації
, право власності  виникає з моменту  державної реєстрації.

До
завершення  будівництва (створення  майна) особа вважається  власником
матеріалів , обладнання тощо, які
були використані  в процесі цього
будівництва (створення майна).

У разі
необхідності  особа, зазначена в абзаці
першому  цієї частини може укласти  договір
щодо об'єкта  незавершеного
будівництва , право власності  на
який  реєструється  органом ,що здійснює державну реєстрацію  прав на нерухоме майно  на підставі
документів , що підтверджують право власності  або користування земельною ділянкою  для створення об'єкта нерухомого майна ,
проектно - кошторисної документації, а також документів , що містять опис
об'єкта незавершеного будівництва (ст.331 ЦК України).

Право власності
та інші речові права на нерухомі речі , обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна
реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,
здійснюється відповідним органом , який зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в порядку встановленому законом.

Відмова у
державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості ,
ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть
бути оскаржені до суду.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість  та
підстави відмови в ній встановлюються законом . (ст. 182 ЦК України)

Враховуючи,  що позивач
набув   вищевказане  майно на законних підставах, в даний час
володіє і користується даним майном, інше господарським судом Тернопільської
області  не встановлено, а тому позовні
вимоги позивача  щодо визнання права
власності  за Суб'єктом підприємницької
діяльності  - приватним підприємцем  ОСОБА_1
на нерухоме  майно - будівлю пункту
технічного  обслуговування  легкових автомобілів на 2 пости  по вул.
Білогірській ,1  у м.
Тернополі  ,  що розташоване   на земельній   ділянці
площею 0,037 га., документально обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати, в порядку ст.49 ГПК
України , покласти на позивача, як ініціатора позову.

Керуючись ст.ст.43, 49,  82-85 ГПК України, ст. ст. 182, 316, 317, 318,
319,  320, 321, 328, 331 ЦК України,
Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно ,
затвердженого Міністерством Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 у редакції
наказу Міністерства Юстиції України від 28.01.2003 року №6/5 зареєстрованого у
Міністерстві Юстиції України 18.02.2002 року №157/6445,   суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити  .

2.          Визнати право власності  за
Суб'єктом підприємницької діяльності
- приватним підприємцем
ОСОБА_1  ,АДРЕСА_1 (
ідентифікаційний кодНОМЕР_1) на нерухоме
майно - будівлю пункту технічного
обслуговування  легкових
автомобілів на 2 пости  по вул.  Білогірській,1  у м. Тернополі ,  що розташоване   на земельній   ділянці
площею 0,037 га. , як належним власником.

3.          На рішення господарського суду, яке
не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
рішення «06» жовтня 2008 року, через місцевий господарський суд Тернопільської
області .

4.          Рішення направити сторонам по
справі.

Суддя