ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.08 р.                     Справа № 7/173

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральних електричних мереж м. Горлівка

До відповідача: Комунального підприємства „Міськводоканал” м.Дебальцево

Предмет спору: стягнення пені у сумі 15 044 грн. 76 коп.

За участю представників:

від позивача: Горбуліна О.Є.- дов. №421-08 від 30.07.2008р.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 06.11.2008р. розгляд справи оголошено закінченим в порядку ст..85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральних електричних мереж м. Горлівка звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Міськводоканал” м.Дебальцево про стягнення пені у сумі 15 044 грн. 76 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії субспоживачу, приєднаному до мереж основного споживача (електропостачальної організації) №2363 від 01.10.2003р. з додатками та додатковими угодами; рахунки №2363 за жовтень 2007р., за грудень 2007р., за листопад 2007р., за січень 2008р, за лютий 2008р.; лист №354 від 09.02.2008р.; акт звірки заборгованості від 01.09.2008р.

Відповідач у жодне судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав лист №442 від 05.11.2008р. про розгляд справи без його участі. Вказаним листом відповідач також визнав суму позову у повному обсязі.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 16.10.2008р. справа №7/173 у зв’язку із знаходженням судді Сгари Е.В. на лікарняному передана на розгляд судді Ушенко Л.В.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 28.10.2008р. справа №7/173 у зв’язку із виходом з лікарняного судді Сгари Е.В. передана на розгляд судді Сгарі Е.В.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” та п.1.3 Правил користування електричною енергією (далі по тексту ПКЕЕ), споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 2 ст.275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії субспоживачу, приєднаному до мереж основного споживача (електропостачальної організації) №2363 від 01.10.2003р (далі по тексту Договір). Договір укладено з додатками та додатковими угодами до нього, без протоколу розбіжностей.

Згідно п.8.3 Договору, його укладено на строк до 01.10.2004р. та договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

Відповідно до п.1 Договору, постачальник (позивач) постачає електричну енергію субспоживачу (відповідачу), а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Відповідно до п.2.2 додатку №3 „Порядок розрахунків за електроенергію” до договору, при споживанні від 1000 кВтг до 30000 кВтг – 2 рази: 15 числа розрахункового місяця – 50% очікуваного місячного споживання і до 5-го числа наступного за розрахунковим місяця – остаточний розрахунок.

Пунктом 3 додатку №3 до договору передбачено, що оплата отриманого субспоживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 операційних днів.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобов’язання стосовно оплати спожитої ним електричної енергії належним чином не виконав, систематично оплачував електричну енергію з порушенням передбачених договором та додатком №3 до нього строками, що підтверджено матеріалами справи та визнано відповідачем у листі №442 від 05.11.2008р.

У зв’язку з наведеним, позивач виставив відповідачу рахунки №2363 за жовтень 2007р., за листопад 2007р., за грудень 2007р., за січень 2008р, за лютий 2008р. на сплату пені за прострочення платежів на загальну суму 16044 грн. 76 коп.

Відповідно до ст.ст.216–218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ст.ст.6, 67 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони у п.4.2.1 Договору визначили, що за внесення платежів з порушенням термінів, визначених цим договором та Додатком №3 до нього „Порядок розрахунків”, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно ст.1 Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій”, суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Комунальні послуги, у розумінні Закону України „Про житлово-комунальні послуги” – це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

З Договору вбачається, що його предметом є постачання саме електроенергії. Тобто, відповідач отримує комунальні послуги у вигляді електричної енергії, яку йому надає позивач.

Закон України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесені плати за отримані комунальні послуги суб’єктами підприємницької діяльності.

На підставі вказаних норм, враховуючи часткову сплату відповідачем суми пені, позивач просить стягнути з відповідача 15044 грн. 76 коп. пені за жовтень 2007р. – лютий 2008р. включно.

Відповідач у листі №442 від 05.11.2008р. суму пені заявлену у позові визнав у повному обсязі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представника позивача та лист відповідача №442 від 05.11.2008р., суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 15 044 грн. 76 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 549 Цивільного кодексу України, ст.67, 193, 216-218, 275 Господарського кодексу України, Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997р., Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. N28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2.08.1996 р. за N417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006 р. N1497, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.12.2006р. за № 1294/13168, Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” від 20.05.1999р. №686-XIV, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральних електричних мереж м. Горлівка до відповідача Комунального підприємства „Міськводоканал” м.Дебальцево про стягнення пені у сумі 15 044 грн. 76 коп. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства „Міськводоканал” м.Дебальцево (84700, Донецька область, м.Дебальцево, вул..Красноармійська, 74, р/р 5001 у Горлівській філії „Приватбанк” в Донецькій області, МФО 335515, ЗКПО 32219299) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральних електричних мереж м. Горлівка (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр.Леніна, 7, ЗКПО 00130903; р/р 1560 у філії „Центрально-міське відділення Промінвестбанку у м.Горлівка в Донецькій області”, МФО 334464, отримувач – Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”) – суму пені у розмірі 15 044 грн. 76 коп., державне мито у сумі 150 грн. 45 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя