ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 9/167

05.09.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник»

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Шляхово –будівельне управління № 41»

Про стягнення 171250,16 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Моргун А.М. –довіреність № 7 від 06.08.2008 р.

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 171250,16 грн. основного боргу на підставі Договору на послуги автотранспорту № 2/01 від 09.01.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2008 р. порушено провадження у справі № 9/167 та призначено її розгляд на 05.09.2008 р.

Позивач в судове засідання з»явився, але документи на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2008 р. не подав і не надіслав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позов з підтверджуючими документами на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не подав і не надіслав.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення відповідачу з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2008 р. було отримане відповідачем 26.08.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 06117299, яке знаходиться в матеріалах справи.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 05.09.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України не встановлює обов’язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Відтак та враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні є правом останніх, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2008 р. позивач був зобов»язаний: «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень - вересень 2008 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; вказати та залучити до справи всі можливі докази на підтвердження позовних вимог; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.».

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з Єдиного державного реєстру

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановивши відсутність у заяві доказів щодо юридичного статусу відповідача станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб –сторін в судовому процесі –ухвалою суду від 21.08.2008 р. від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) були витребувані докази його юридичного статусу та юридичного статусу відповідача у вигляді довідок про знаходження останніх у ЄДРПОУ станом на серпень - вересень 2008 р.

Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) була висунута судом і до відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач ухвалу суду від 21.08.2008 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами та довідку про знаходження у ЄДРПОУ станом на серпень –вересень 2008 р. не подав і не надіслав, в судове засідання 05.09.2008 р. не з»явився.

Позивач також не подав витребувану господарським судом довідку про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень - вересень 2008 р., а рівно і вказану довідку щодо себе, т.т. не довів суду ті обставини, які б свідчили про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник»та у Відкритого акціонерного товариства «Шляхово –будівельне управління № 41»на час розгляду справи статусу юридичної особи і про що позивачем було наголошено у позовній заяві в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень - вересень 2008 р., а отже здійснення дій, пов»язаних з виконанням ухвали суду від 21.08.2008 р. суду також не надано та не надіслано.

Позивачем також не подані витребувані судом оригінали доданих до позовної заяви документів та його письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

Вищенаведене свідчить, що позивач свідомо не виконав вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 21.08.2008 р., не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, а, тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Факт неподання позивачем витребуваних судом документів по справі, а рівно доказів, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, позбавляє суд можливості здійснення всебічного, повного і об’єктивного вирішення такого спору по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно виявлення неповаги до суду, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

З огляду на наведене, справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 1, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», ст. ст. 1, 21, 22, 33, 34, 44, 49, 65, 75, п. 5 ч. І, ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                                  С.М. Жирнов