СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

24.06.2008

Справа №2-24/2418-2008

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1)

До відповідача Територіального
відділення Антимонопольного комітету
України в АР Крим  (95005 м.
Сімферополь, пр. Кірова,13)

Про визнання недійсним рішення

За зустрічним позовом  Територіального  відділення Антимонопольного комітету  України в АР Крим  (95005 м. Сімферополь, пр. Кірова,13)

До відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_1)

Про стягнення 2000,00 грн.

Суддя Колосова Г.Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача (відповідача з
зустрічним позовом) -  ОСОБА_2,
представник, довіреність у справі.

Від відповідача (позивача за
зустрічним позовом) - Єфімова І.В., довіреність у справі, Нєсіна О.Ф.,
довіреність у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії
Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим  від 25.10.2007р. за № 30/05-13/55 по справі  № 32/05-26/34.

Позивач заявою від 16.04.2008 р.
змінив позовні вимоги та просить суд визнати частково недійсним рішення
Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим  від 25.10.2007р. за № 30/05-13/55 по справі  № 32/05-26/34 в частині визнання дій позивача
антиконкурентними узгодженими діями, а також в частині застосування до позивача
штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн.

Судом змінені позовні вимоги
позивача прийняті до розгляду.

Відповідач  позовні вимоги не визнає та звернувся із
зустрічним позовом до СПД ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій  у сумі 2000,00 грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 27.03.2008
р. суд прийняв зустрічну позовну заяву для сумісного розгляду із первісним
позовом  у  справі № 2-242418-2008.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, проти зустрічного позову заперечував.

Представник Територіального
відділення  Антимонопольного комітету
України в АР Крим  зустрічні позовні
вимоги підтримує, проти первісного позову заперечує.

Строк розгляду справи було
продовжено в порядку ст. 69 ГПК України за згодою сторін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представників сторін,
суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 зареєстрована як  фізична особа - підприємець рішенням  Виконкому Сімферопольської міської ради АР
Крим 07.03.2001 р.

На підставі подання відділу
досліджень та розслідування територіального відділення  Антимонопольного комітету України в АР Крим
про результати розгляду справи про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції ВАТ «АК «Кримавтотранс», ПП ОСОБА_3, ПП ОСОБА_4 ПП
ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6 рішенням адміністративної колегії Територіального
відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим  від 25.10.2007р. № 39/05-13/55  по справі № 32/05-26/34 постановлено визнання
дій приватних підприємців: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ВАТ «АК
«Кримавтотранс» антиконкурентними узгодженими діями, які виразились у
одночасному підвищенні тарифів (10.06.2007р.) на проїзд по маршруту Сімферополь
- Керч, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції,
передбаченого п. 1 ст. 50, п. 1 ст. 6 Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

За порушення вказаного закону цим
рішенням до відповідача застосована штрафна санкція у розмірі 2000,00 грн.

Не погодившись з винесеним
рішенням  СПД ОСОБА_1  звернулась до суду із позовом про визнання
його недійсним, мотивуючи  тим, що
відповідачем не доведена узгодженість дій позивача з іншими перевізниками та
ВАТ «АК «Кримавтотранс».

Позивач заявою від 16.04.2008 р.
змінив позовні вимоги та просить суд визнати частково недійсним рішення
Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим  від 25.10.2007р. за № 30/05-13/55 по
справі  № 32/05-26/34 в частині визнання дій
позивача антиконкурентними узгодженими діями, а також в частині застосування до
позивача штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн.

Суд вважає, що змінені позовні
вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до приписів статті 60
Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів
Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 інформаційного листа
Верховного Суду України від 26.12.2005 N 3.2.-2005 також зазначено:
"Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових
спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції" встановлює, що заявник,
відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного
комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання
рішення)".

Отже, спір про визнання частково
недійсним рішення Територіального відділення Антимонопольного комітету України
в АР Крим  від 25.10.2007р. за №
30/05-13/55 по справі  № 32/05-26/34 в
частині визнання дій позивача антиконкурентними узгодженими діями, а також в
частині застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн.
відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за
правилами ГПК України.

При винесенні рішення від
25.10.2007р. за № 30/05-13/55 по справі
№ 32/05-26/34 адміністративна колегія Територіального відділення
Антимонопольного комітету України в АР Крим виходила з того, що дій
перевізників, ВАТ «АК «Кримавтотранс» щодо підвищення тарифів з одної дати на
проїзд по маршруту Сімферополь - Керч є антиконкурентними узгодженими діями,
які привели або можуть привести до недопущення, усунення або обмеження
конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України
«Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення суб'єктами
господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у
будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка
(діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Стаття 6 вищезгаданого закону
встановлює, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які
призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.
Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які
стосуються: встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів;
обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку,
інвестицій або встановлення контролю над ними; розподілу ринків чи джерел
постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації
чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими
ознаками; спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів;
усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб'єктів
господарювання, покупців, продавців; застосування різних умов до рівнозначних
угод з іншими суб'єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне
становище в конкуренції; укладення угод за умови прийняття іншими суб'єктами
господарювання додаткових зобов'язань, які за своїм змістом або згідно з
торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються
предмета цих угод; суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб'єктів
господарювання на ринку без об'єктивно виправданих на те причин.

З наведеного суд робить висновок,
що обов'язковою умовою визнання дій суб'єктів господарювання
антиконкурентними  узгодженим є наявність
домовленості між ними та наявність істотного обмеження конкурентоспроможності
інших суб'єктів господарювання.

СПД ОСОБА_1 посилається на те, що
її дії не були узгоджені з іншими перевізниками, заяву про підвищення тарифів
нею було написано у м. Сімферополі, підставою для підвищення стала економічна
обґрунтованість такого підвищення цін.

Крім того, дати заяв перевізників
різні, а з пояснень ВАТ «АК «Кримавтотранс» вбачається, що збільшення цін не
було проведено централізовано.

Стаття 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що територіальне
відділення  Антимонопольного комітету
України в АР Крим не надано доказів узгодженого встановлення позивачем з іншими
перевізчиками підвищенні тарифів на проїзд по маршруту Сімферополь - Керч, а
також доказів істотного обмеження конкурентоспроможності інших суб'єктів
господарювання і не вказало жодного конкретного прикладу відносно окремо
взятого суб'єкта господарювання з малими об'ємами реалізації.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування
конкурентного законодавства» від 13.04.2007 р. N 01-8/229  встановлення декількома суб'єктами
господарювання максимальних роздрібних цін не може суттєво обмежити
конкурентоспроможність інших суб'єктів господарювання на ринку певних категорій
товарів, оскільки останні суб'єкти не могли понести збитків саме від
встановлення максимальних цін. У зв'язку з цим встановлення максимальних
роздрібних цін на ринку певних товарів не може бути визнано антиконкурентними
узгодженими діями у формі суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших
суб'єктів господарювання на ринку без об'єктивно виправданих на те причин на
підставі частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Судом встановлено, що рішення від
25.10.2007р. за № 30/05-13/55 територіального відділення  Антимонопольного комітету України в АР Крим
не відповідає дійсним обставинам справи в частині визнання дій позивача
антиконкурентними узгодженими діями з іншими суб'єктами господарювання та
застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн., а отже
вищезазначене рішення підлягає частковому визнанню недійсним в частині визнання
дій позивача антиконкурентними узгодженими діями, а також в частині
застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн.

Суд не приймає посилання
відповідача за первісним позовом щодо порушення позивачем Постанови Ради
Міністрів АРК № 36 від 23.01.2007 р. «Про тарифі на перевезення пасажирів та
багажу автобусами, які працюють у звичайному режимі руху, в пригородньому та
міжміському внутрішньореспубліканському повідомленні», окільні оскаржуване
рішення прийняте на підставі Закону України «Про захист економічної
конкуренції», та не стосується виконання суб'єктами господарювання
вищезазначеної Постанови.

Вимоги зустрічної позовної
заяви  суд вважає такими, що не
підлягають задоволенню, окільні рішення адміністративної колегії
Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим  від 25.10.2007р. за № 30/05-13/55 по
справі  № 32/05-26/34, яким до СПД
ОСОБА_1 визнане недійсним в частині визнання дій СПД ОСОБА_1  антиконкурентними узгодженими діями, а також
в частині застосування до СПД ОСОБА_1
штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн.

У судовому засіданні були оголошені
вступна і резолютивна частини рішення.

У відповідності зі ст. 84 ГПК
України рішення оформлене і підписане 01 липня 2008р.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 33, 82-85 Господарського
процесуального кодексу  України,
суд -

ВИРІШІВ:

1.          Первісний позов задовольнити.

2.             Визнати частково недійсним рішення
адміністративної колегії Територіального відділення Антимонопольного комітету
України в АР Крим  від 25.10.2007р. за №
30/05-13/55 по справі  № 32/05-26/34 в
частині визнання дій Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
антиконкурентними узгодженими діями, а також в частині застосування до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі
2000,00 грн.

3.          Стягнути з Територіального відділення
Антимонопольного комітету  України в АР
Крим  (95005 м. Сімферополь, пр.
Кірова,13) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 85,00грн. державного мита та
118,00 грн. витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу.

4.          У задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Накази  видати після набрання рішенням господарського
суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.