ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 10/33

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

СПД-ФО ОСОБА_1.

на

постанову Луганського
апеляційного господарського суду від 31.07.2008 р.

у справі

№ 10/33  господарського суду Луганської області

за позовом

СПД-ФО ОСОБА_1.

До  про

ПП "Кремінське
автотранспортне підприємство"
стягнення 30 891,10 грн.

За участю представників сторін:

позивача -не з'явились,

відповідача
-не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду  Луганської області від 01.07.2008 р.
(суддя  - Мінська Т.М.) в позові
відмовлено.

Постановою Луганського  апеляційного господарського  суду від 31.07.2008 р. (судді -Єжова С.С.,
Баннова Т.М., Парамонова Т.Ф.) рішення Господарського суду Луганської області
від 01.07.2008 р. скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Повернуто
державне мито ОСОБА_1. в сумі 55 коп., що зайве сплачене.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, СПД-ФО ОСОБА_1. звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та
задовольнити позов, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням
судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

20.11.2008 року від відповідача
надійшла телеграма про відкладення розгляду справи.

Оскільки ухвалою Вищого господарського суду
України від 30.09.2008 року про прийняття касаційної скарги до розгляду явка
представників сторін обов'язковою не визнавалася, додаткові документи від
сторін не витребовувались, а також з урахуванням особливостей розгляду скарги
судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України,
колегія суддів вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи за
наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України, у
зв'язку з чим, заявлене клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню
не підлягає.

Відзиву від відповідача не
надходило.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення,
коли суд визнає, що постанову апеляційного господарського суду прийнято з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції було мотивовано
тим, що  05.09.2006 р.  між
сторонами  був  укладений
договір  оренди,   згідно якого
відповідач  прийняв  в
оренду  автобус пасажирський, реєстраційний  №
НОМЕР_1,   білого  кольору,
шасі  № НОМЕР_2,  загальна
маса  12998 кг.,  та
зобов'язався  вносити  орендну
плату  в сумі  4000
грн.

Відповідно до  п. 1.1.
Договору  Орендодавець
передає  в  тимчасове
користування  (оренду) майно  згідно додатку  № 1.

Судом було встановлено, що підпис, ПП
Вашечко  на договорі не  засвідчений його печаткою. Позивачем надано
як додаток № 1 до цього  договору аркуш,
не підписаний сторонами взагалі, а також не прошитий разом  з договором, в якому містяться ознаки
автобусу ЛАЗ 699Р, 1993 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідачем надано як додаток до цього ж
договору інший текст, також не підписаний сторонами взагалі, а також не  прошитий разом з договором, який місить
ознаки іншого транспортного засобу. Також позивачем надано додаткову угоду до
договору оренди від  05.09.2006 р., якою
змінено розмір орендної плати, без дати її підписання і  будь -якого зазначення дати, з якої вона діє.
Договір від 05.09.2006 р. і  додаткова
угода не посвідчені нотаріусом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що договір
оренди  від  05.09.2006 р. та  додаткова
угода  без  дати і номера, є неукладеними, а отже і
підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за договором у сумі
19 800 грн., з урахуванням індексу інфляції -571,30 грн., три відсотки річних
-78,80 грн., пені -10 441 грн.

Разом з цим, відповідно до ст. 180 ГК
України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються
ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто
згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за
законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на
вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк
дії договору.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів (ст. 181 ГК України).

Апеляційний господарський суд також
дійшов висновку про відмову у позовних вимогах СПД-ФО ОСОБА_1. але з інших
підстав.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що наданий позивачем додаток № 1 не підписаний
сторонами, що свідчить про те, що сторонами в договорі не був узгоджений
предмет договору. Будь-яких доказів визначення предмету даного договору іншими
способами позивачем не надано (акта приймання-передачі тощо).

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно
розглядаючи справу, апеляційний суд повно з'ясував обставини, які мали значення
для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду
ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням
чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом
постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в
постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове
рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з цим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117,
п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 31.07.2008 року у справі № 10/33 господарського суду
Луганської області залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.