ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р. Справа № 49/123-08

вх. № 4301/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Дородіна І.А.

за участю представників сторін:

позивача - Вінницький М.В., дор. № 38-45 від 09.01.2008 року відповідача - Горбань О.В., дор. № 318/17/1 від 19.05.2008 року

розглянувши справу за позовом КП "Харківські теплові мережі", м. Харків

до Обласного комунального підприємства теплових мереж, смт. Пісочин

про стягнення 53382,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суд з позовною заявою, в який прохає суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість згідно договору про постачання теплової енергії № 3399 від 01.08.2002 року у розмірі 53382,98 грн., з яких 46895,93 грн. - сума основного боргу, 2691,81 грн. - пеня, 685,55 грн. - сума інфляційних витрат та 1641,35 грн. - сума трьох відсотків річних Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити, надав суду заперечення на відзив відповідача, які були залучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав суму заборгованості. Через канцелярію суду відповідач надав клопотання, в якому зазначив, що між сторонами та іншими учасниками розрахунків було укладено договір про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 25.04.08р. № 440, відповідно якого позивач та відповідач (відповідно Сторона 5 та Сторона 4 у зазначеному договорі) домовились про наступне: п. 2.2. - 2.9. сторонами договору передбачено порядок перерахування грошових коштів від однієї із сторін іншій стороні. Відповідач вказує, що відповідно до цих пунктів погашення заборгованості між сторонами, у тому числі і заборгованості, вказаної у позовній заяві, здійснюється з урахуванням встановленої у договорі черговості, отже сторонами було змінено строк та порядок погашення заборгованості за спожиту відповідачем теплову енергію. Відповідач зазначає, що ОКПТМ чітко виконує умови договору та не проводе розрахунки з позивачем лише тому, що не настали обставини, після настання яких відповідач повинен перерахувати грошові кошти позивачу. Крім того, в клопотанні зазначено, що основним та практично єдиним джерелом отримання грошових коштів, у тому числі і для розрахунків з кредиторами, є отримання від фізичних та юридичних осіб плати за користування тепловою енергією. Але фізичні та юридичні особи, які мають заборгованість перед ОКПТМ, здійснюють розрахунки з ОКПТМ за теплову енергію лише перед початком опалювального сезону або на його протязі, так як є вірогідність бути відключений від системи теплопостачання. На даний час підприємство знаходиться у скрутному фінансово-економічному положенні, що підтверджується відповідними бухгалтерськими документами. Також відповідач вказує на те, що він не здійснював розрахунків з позивачем у зв'язку з тим, що Кабінетом Міністрів України 25.04.08р. було прийнято Постанову № 440, якою було затверджено Порядок перерахування у 2008 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим органами державної влади чи органами місцевого самоврядування. На даний момент заборгованість Державного та місцевих бюджетів по компенсації ОКПТМ різниці в тарифах за поставлену у минулі роки теплову енергію складає 22252163,33 грн. та на даний час остається не погашеною. У зв'язку з цим позивач відповідач в клопотанні просить суд відстрочити виконання рішення до 01 грудня 2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти клопотання відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01.08.2002 року сторони уклали договір № 3399 про постачання теплової енергії (далі Договір), який був пролонгований на 2008 рік. Відповідно до умов договору п.1.1. позивач (Енергопостачальна організація) зобов'язався постачати відповідачеві (Споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах на потреби, перелік яких зазначений в п. 2.1. договору, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в необхідних обсягах та в терміни передбачені договором, а саме розділом 6 договору. У відповідності до п. 6.3. договору відповідач повинен був за 3 дні до початку розрахункового періоду сплатити позивачу попередню оплату вартості необхідного обсягу теплової енергії, що є заявкою на наступний розрахунковий період. Згідно п. 6.4. договору, якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Позивач свої зобов’язання виконав, на підставі вищезазначеного договору здійснив відпуск теплової енергії відповідачу, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі і актом про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії № 175/3277 від 03.11.2006 року по о/р 17500-4445, актом про відключення споживача від джерела теплової енергії № 175/2887 від 17.01.2007 року по о/р 17500-4445, актом про підключення споживача до джерела теплової енергії № 171/3423 від 19.10.2006 року по о/р 17100-3723 та актом про відключення споживача від джерела теплової енергії № 171/2887 від 18.04.2007 року по о/р 17100-3723. Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов’язання, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість заявленої та отриманої теплової енергії, лише частково оплатив теплову енергію, внаслідок чого за період з листопада 2006 року по січень 2007 року утворилась заборгованість по о/р 17500-4445 в сумі 46895,93 грн. та за період з листопада 2006 року по квітень 2008 року по о/р 17100-3723, яка до цього часу не сплачена. Матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем рахунків на оплату.

Своїми діями відповідач порушив умови договору та вимоги статті 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення 48364,27 грн. основного боргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

В своїх запереченнях на позовну заяву, відповідач посилався на договір про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 25.04.08р. № 440, відповідно якого позивач та відповідач (відповідно Сторона 5 та Сторона 4 у зазначеному договорі) домовились про зміну порядку перерахування грошових коштів від однієї із сторін іншій стороні. Згідно вказаного договору на думку відповідача погашення заборгованості між сторонами, у тому числі і заборгованості, вказаної у позовній заяві, здійснюється з урахуванням встановленої у договорі черговості, отже сторонами було змінено строк та порядок погашення заборгованості за спожиту відповідачем теплову енергію, у зв'язку з чим відповідач вважає, що ОКПТМ не проводе розрахунки з позивачем лише тому, що не настали обставини, після настання яких відповідач повинен перерахувати грошові кошти позивачу.

Відповідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Суд, дослідивши вказаний договір про організацію взаєморозрахунків, який мав намір бути укладеним між сьома сторонами, встановив, що він не підписаний всіма сторонами договору, а містить підписи та печатки лише трьох сторін по договору. Крім того, спірний договір не має номеру та не зазначено дати його укладення. За таких підстав суд дійшов висновку, що вказаний договір є неукладеним, а тому не може підставою зміни прав та обов'язків сторін, що виникли з договору № 3399 від 01.08.2002 р. про постачання теплової енергії.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 7.2.3. договору № 3399 про постачання теплової енергії, зобов’язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який відповідає вимогам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання договірних зобов’язань" від 22.11.1996р. Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2961,81 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу. За таких підстав вимога позивача про стягнення з відповідача 685,55 грн. інфляційних витрат та 1641,35 грн. трьох відсотків річних також обґрунтована та підлягаюча задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає такими, що заслуговують на увагу обставини наведені відповідачем в клопотанні про відстрочку виконання рішення суду, наявність яких ускладнює негайне та в повному обсязі виконання рішення господарського суду, тому на підставі п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та відстрочити виконання рішення в частині стягнення 48364,27 грн. основного боргу, 2691,81 грн. пені, 685,55 грн. інфляційних витрат та 1641,35 грн. трьох відсотків річних до 01.12.2008 року.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 533,82 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства теплових мереж (адреса: 62416, Харківська область, Харківський р-н, смт. Пісочин, вул. Крупської, 15, р/р 88 в АКБ "Базис", МФО 351760, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р 8 у першій філії АКБ "Базис", , МФО 351599) - 48364,27 грн. основного боргу, 2691,81 грн. пені, 685,55 грн. інфляційних витрат, 1641,35 грн. трьох відсотків річних, 533,82 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відстрочити виконання рішення до 01 грудня 2008 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 26.09.2008 року.

Суддя Кононова О.В.