ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 9/214

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №9/214

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС", м. Одеса, вул. Ковалевського, 30а,

до відповідача: комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №6, м. Кіровоград, вул. Ж.Революції, 16/3

про стягнення боргу в сумі 106026,43 грн.

Представники сторін:

від позивача - Коренчук А.Ю., довіреність №297 від 02.06.2008 р., представник;

від відповідача - участі не брав.

Товариством з обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС" подано позов про стягнення з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №6, заборгованості в сумі 106026 грн. 43 коп., в тому числі: 78578 грн. 11 коп. основного боргу, 6635 грн. 71 коп. пені, 1096 грн. 00 коп. - 3 відсотки річних та 19716 грн. 61 коп. збитків від інфляції, а також 1060 грн. 26 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В судовому засіданні 23.09.2008 року представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача участі в судовому засіданні 23.09.2008 року не брав, причини неявки в суд не повідомив, проте у відзиві на позов позовні вимоги визнав лише в частині стягнення основного боргу в сумі 78578,11 грн. Щодо стягнення штрафних санкцій, пені, 3 відсотків річних та збитків від інфляції заперечив.

Крім того, відповідач просить розстрочити виконання зобов'язання сплати основного боргу в сумі 78578,11 грн. терміном на три роки, із щомісячною сплатою в сумі 2182,72 грн., посилаючись на те, що в комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №6 відсутні грошові кошти, що унеможливлює сплату основного боргу.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС" (далі-"виконавець") та комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством №6 (далі-"замовник") укладено договір на видалення твердих побутових відходів №6К/20006.

Крім того, сторонами укладено додаткові угоди до договору №6К/20006 від 14.09.2006 року, зокрема: додаткову угоду № 1 від 31.12.2006 року, додаткову угоду № 2 від 02.01.2007 року, додаткову угоду № 3 від 30.04.2007 року, додаткову угоду № 4 від 11.06.2007 року, додаткову угоду №6 від 01.01.2008 року, додаткову угоду №7 від 29.02.2008 року (а.с. 24-29).

Згідно п. 1.1 договору на видалення твердих побутових відходів №6К/2006 від 14.09.2006 року замовник (КРЕП № 6) доручає, а виконавець (ТОВ "РАФ-ПЛЮС") приймає на себе зобов'язання щодо виконання послуг з видалення твердих побутових відходів (збирання, вивезення) (далі-"ТПВ") з контейнерів, що розташовані на контейнерних майданчиках відповідно до дислокації (додатку №1 до вказаного договору).

Відповідно до п. 2.1 договору визначено, що вартість послуг за вивезення 1 кубічного метра ТПВ складає 14,18 грн.

Пунктами 6.1, 6.2 договору сторони погодили, що оплата здійснюється за фактом надання послуг. Підставою для оплати є акти надання послуг, підписані повноважним представником замовника та виконавця, оплата робіт виконавця здійснюється замовником один раз на дві неділі, але не пізніше 15 та 30 числа поточного місяця.

В п. 1 укладеної між сторонами додаткової угоди № 2 від 02.01.2007 року визначено вартість вивезення 1 кубічного метра ТПВ, яка складає 16,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано послуги по видаленню твердих побутових відходів згідно актів виконаних робіт за період з вересня 2006 року по березень 2008 року на суму 436211,15 грн. (а.с. 30-63).

Відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, за отримані послуги розрахувався не в повному обсязі, борг по оплаті послуг становить 78578,11 грн.

Господарський суд враховує, що згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторонам (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачем не подано суду доказів погашення заборгованості за отримані послуги.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 78578,11 грн. боргу за договором № 6К/20006 від 14.09.2006 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Сторони в п. 7.3 договору погодили, у разі несвоєчасної оплати послуг виконавця, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача, який здійснено останнім відповідно до умов договору та положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань", сума нарахованої пені за період з 16.01.2008 року по 15.07.2008 року складає 7394 грн. 72 коп.

Тому вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню в межах заявлених вимог в сумі 6635 грн. 71 коп. за період з 16.01.2008 р. по 15.07.2008 р.

Крім того, господарський суд враховує, що відповідно до ч. 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу частини 2 цієї статті боржник, який построчив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування трьох відсотків річних в сумі 1096 грн. 00 коп. за період з 14.01.2008р. по 14.07.2008р. та 19716 грн. 61 коп. інфляційних витрат за період з вересня 2006 року по червень 2008 року включно підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

З огляду на викладені обставини, матеріали справи та норми чинного законодавства вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

В задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, щодо сплати основного боргу в сумі 78578 грн. 11 коп. терміном на три роки, господарський суд Кіровоградської області відмовляє у зв'язку з його необґрунтованістю та відсутністю доказів, що підтверджують тяжкий фінансовий стан підприємства.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №6 (м. Кіровоград, вул. Ж.Революції, 16/3, ідентифікаційний код 23224400) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС" (м. Одеса, вул. Ковалевського, 30а, ідентифікаційний код 31185987) - 106026 грн. 43 коп. заборгованості, в тому числі: 78578 грн. 11 коп. основного боргу, 6635 грн. 71 коп. пені, 1096 грн. 00 коп. - 3 відсотки річних та 19716 грн. 61 коп. збитків від інфляції, а також 1060 грн. 26 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення в частині стягнення основного боргу терміном на три роки відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Дата підписання рішення: 26.09.2008 року.