донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.09.2008 р.                                                              справа №25/104

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Гези Т.Д. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Бразалук Л.В. – за дов. № 51 від 06.06.08 р.,

від відповідача:

Мозговий А.М.- за дов. № 89 від 20.08.08 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

26.06.2008 року

по справі

№25/104 (Бойко І.А.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзовнішсервіс», м. Донецьк

про

Стягнення збитків в сумі 160394 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

У 2008 році позивач, Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзовнішсервіс», м. Донецьк про стягнення збитків в сумі 160394 грн. 40 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.06.08р. у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзовнішсервіс», м. Донецьк, про стягнення збитків в сумі 160394 грн. 40 коп. відмовлено. Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведений та документально не підтверджений заявлений розмір збитків, не підтверджено неналежне виконання відповідачем його зобов»язань за договором.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2008р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промзовнішсервіс», м. Донецьк, надав відзив на апеляційну скаргу, яким зазначив, що суд першої інстанції, дослідивши дії сторін у спірній угоді, зробив вірний та законний висновок про те, що відповідач умов договору не порушував, а тому просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення –без змін.

27.08.08 р. позивач, через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду, надав клопотання, в якому зазначив, що взаємовідносини сторін спору за договором № 25-0087-02 від 13.05.05 р. були предметом судового розгляду по справі № 1/365, порушеній господарським судом Донецької області в 2006 р.; обставини справи № 1/365 подібні обставинам справи № 25/104; позовні вимоги по справі № 1/365 комбінат підтверджував доказами, що є аналогічними доказами, які надані по справі № 25/104, господарський суд при розгляді справи № 1/365 оцінював ці докази, а тому просить суд апеляційної інстанції витребувати з господарського суду Донецької області для огляду в судовому засіданні 02.09.08 р. справу № 25/104-2006 за позовом ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»до ТОВ «Промзовнішсервіс»про стягнення понесених витрат за переадресування вагонів в сумі 58817 грн. 18 коп.

Судова колегія розглянула дане клопотання та відмовляє у його задоволенні, у зв»язку з недоцільністю. Крім того, в клопотанні мова йде про справу № 1/365, яку позивач вважає аналогічною даній справі, але просить суд апеляційної інстанції витребувати з господарського суду Донецької області зовсім іншу справу - № 25/104-2006, що неможливо.

В судовому засіданні сторони підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги в судовому засіданні надав клопотання про приєднання до матеріалів справи Довідки Єдиного технологічного центру з обробки перевізних документів від 01.07.08 р. № 17/1150, яке судовою колегією розглянуто та не прийнято з причини невідповідності даного клопотання вимогам ст. 101 Господарського процесуального кодексу України. Також були надані заява № 017/691 від 29.08.08 р. з поясненнями до неї про уточнення позивачем суми позову шляхом її зменшення до суми збитків 94749 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача, які також були не прийняті до розгляду судовою колегією, оскільки згідно норм Господарського процесуального кодексу України (розділ ХІІ) в апеляційній інстанції неможливо змінити предмет або підставу позову, зменшити або збільшити розмір суми позову.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом її прав, юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій», суд здійснює правосуддя у відповідності із принципом верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України і законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 Закону України «Про судоустрій» встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.05 р. між ВАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е Дзержинського” (Покупець) та ТОВ „Промзовнішсервіс” (Продавець) було укладено договір № 25-0087-02.

У відповідності до п. 1.1 договору, Продавець продає, а Покупець покупає товар, марка, кількість, ціна, умови та строки поставки якого зазначені в специфікаціях, що додаються до договору та є його невід’ємною частиною.

Між позивачем та відповідачем в межах укладеного договору були підписані декілька специфікацій (як свідчать пояснення сторін - 14 штук).

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення боргу з відповідача, посилаючись на невиконання відповідачем умов саме специфікацій № 8 та № 9, якими були узгоджені найменування та технічна характеристика товару, ціна за 1тн, кількість тон щомісячно, строк та умови поставки.

Згідно специфікації № 8 строк поставки: січень –грудень 2005 р., згідно специфікації № 9 строк поставки: квітень –грудень 2005 р.

Як вбачається з позовної заяви, за умовами виробничого процесу позивача, добова потреба у вугіллі марки АКО в липні 2005р. складала в середньому 200 тн щодобово. Окрім підприємства відповідача, комбінат отримував вугілля також і від інших Постачальників.

Позивач стверджує, що він телеграмою від 02.07.05 р. просив відповідача провадити поставку товару рівномірно по добі протягом місяця та телеграмою від 08.07.05 р. - відвантаження вугілля не провадити до письмового підтвердження, але в матеріалах справи відсутні докази направлення телеграм.

Відповідач стверджує, що він відвантаджував вугілля за специфікацією № 3, згідно якої строк поставки: січень-грудень 2005 р. За кожною окремою специфікацією позивач поставляв відповідачеві протягом 2005 р. вугілля конкретного сорту та якості.

Позивач вважає, що в липні 2005 р. відповідач порушив передбачені договором умови поставки, в зв»язку з чим, він не мав можливості приймати та розвантажувати вагон із вугіллям і Придніпровська залізниця списала з його особового рахунку на підставі Відомостей плату за користування вагонами з урахуванням ПДВ в розмірі 160394 грн. 40 коп.

Позивач вважає, що йому спричинені збитки з вини відповідача, в зв»язку з чим він звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про відшкодування понесених збитків в цій сумі.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, відповідач здійснював поставку позивачеві вугілля на підставі укладеного між ними договору, зокрема, згідно підписаних ними специфікацій.

Позивачем не доведено суду належними доказами, що поставка вугілля в спірний період здійснювалась саме на умовах специфікацій № 8 та № 9, а не на умовах інших специфікацій, зокрема, специфікації № 3, якою між сторонами була узгоджена кількість товару, що повинна була поставлятись щомісячно.

Посилання позивача на те, що телеграмою від 02.07.05 р. він просив відповідача поставляти товар рівномірно по добі протягом місяця судом першої інстанції правомірно не прийняті до уваги, оскільки ніяких змін до договору в установленому порядку сторони не внесли.

У відповідності до п. 2.4. укладеного між сторонами договору, відвантаження товару здійснюється тільки з письмової згоди покупця за додатково узгодженим графіком.

Пунктом 4.1 договору зазначено, що продавець зобов»язаний поставити товар у відповідності до умов данного договору.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач дав згоду на відвантаження товару в липні 2005 р., в зв»язку з чим відповідач приступив до виконання його зобов’язань за договором.

Позивач прийняв від відповідача та оплатив отримане в липні 2005 р. вугілля, що підтверджується актами приймання-передачі, які є в матеріалах справи, підписаними ним без заперечень та зауважень.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

-          наявність реальних збитків;

-          вина заподіювача збитків;

-          причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України, у випадку порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, спричинених порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Збитки –це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 ГК України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені ознаки складу правопорушення у відповідача відсутні, а позивачем не доведено суду належними доказами суб»єктивну та об»єктивну сторони спричинених йому збитків саме відповідачем, в той час як відповідач довів відсутність своєї вини.

Крім того, позивач не надав витребуваних судом першої інстанції документів.          У зв»язку з чим суд першої інстанції правомірно встановив, що відсутність цих документів не дає змогу оцінити ступінь прийнятих позивачем заходів, направлених на зменшення розміру збитків у вигляді плати за користування вагонами.

Відповідно до п. 15 розділу 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими Міністерством транспорту України № 113 від 25.02.99 р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458, за час перебування на під’їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься.

З наявних в матеріалах справи документів неможливо ідентифікувати, що зазначена позивачем сума понесених збитків у розмірі 160394 грн. 40 коп. була списана залізницею саме по спірній поставці з вини відповідача.

Отже, з огляду на вищенаведене, позивач не довів належними засобами доказування та документально не підтвердив заявлений розмір збитків та не підтвердив неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, у зв»язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзовнішсервіс», м. Донецьк про стягнення збитків в сумі 160394 грн. 40 коп.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2008 року у справі № 25/104 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області на рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2008 року у справі № 25/104 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2008 року у справі № 25/104 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          Т.Д. Геза

Т.А. Шевкова

Надр.5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.