ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2008 р.

№ 11/335-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Карабаня В.Я.

суддів: Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 14.08.2008

у справі

господарського суду

№ 11/335-07

Вінницької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак"

про

стягнення 256 151,50 грн.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03.04.2008 (суддя Матвійчук В.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" 113 186,80 грн. основного боргу, 5766,74 грн. річних, 9541,80 грн. пені, 11 318,69 грн. штрафу, 1398,14 грн. державного мита, та 64,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В стягненні 21 747,41 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 85 048,26 грн. пені відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14.08.2008 (колегія у складі суддів: Щепанської Г.А., Гулової А.Г., Пасічник С.С.) рішення господарського суду Вінницької області від 03.04.2008 скасовано в частині відмови в стягненні інфляційних втрат та змінено в частині стягнення судових витрат.          Прийнято в цій частині нове рішення. "Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" 21 747,41 грн. інфляційних втрат та 1615,61 грн. витрат по сплаті державного мита, 74,42 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 199,22 грн. за подачу апеляційної скарги".

В решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14.08.2008, Товариство з обмеженою відповідальністю "Європак" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14.08.2008 та рішення господарського суду Вінницької області від 03.04.2008 як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" про стягнення 113 186,80 грн. вартості поставленого за умовами договору постачання № 05/63 від 01.09.2005 товару (гофропродукції), 104 131,86 грн. пені, 11 318,69 грн. штрафу, 5766,74 грн. 3% річних та 21 747,41 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції. В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" вказало, що відповідач своїх зобов'язань згідно п.п. 2.2 договору № 05/63 від 01.09.2005 щодо сплати отриманої ним у вересні 2005 –листопаді 2006 року партії продукції на суму 1 767 042,31 грн. в період 15 календарних днів з дати поставки в повному обсязі не здійснив, сплативши 1 653 855,51 грн., тому просив стягнути решту боргу в сумі 113 186,80 грн., а також пеню, штраф, 3% річних та суму, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідач позовні вимоги заперечив, вказав про те, що отримав від позивача гофроящики, виготовлені з картону марки Т-22, в той час як згідно додатку № 7 від 30.06.2006 до договору поставці підлягав гофроящик виготовлений з картону марки Т-24В.

Щодо вимог про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскільки відповідач отримав продукцію за умовами договору постачання № 05/63 від 01.09.2005 без будь-яких зауважень, ним не доведено згідно ст. 33 ГПК України обставини, на які посилається в обґрунтування своїх заперечень, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення 113 186,80 грн. боргу, 5766,74 грн. річних, 9541,80 грн. пені, 11 318,69 грн. штрафу, підлягають задоволенню. Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат з посиланням на те, що позивачем невірно визначено спосіб захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції, зазначивши в постанові, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, скасував рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняв нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства. Підстав для задоволення касаційної скарги Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14.08.2008 у справі № 11/335-07 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

Судді: Л.Ковтонюк

В.Чабан