ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2008

Справа №2-7/2953-2008

За позовом Районного міжгосподарського комбінату з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» (97500, Сімферопольський район, с. Фонтани, вул. Чкалова, 65, ідентифікаційний код 00274789)

До відповідачів: 1) Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю «Радянська Україна» (97500, Сімферопольський район, с. Чистеньке, вул. Радянська, 27); 2) Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району (95000, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 34)

Про визнання права власності та зобов’язання зареєструвати право власності.

Суддя І. І. Дворний

п р е д с т а в н и к и :

Від позивача – не з’явився.

Від відповідачів – 1) Кірсанова В. К., предст., дов. №88 від 09.04.2008 р.; 2) не з’явився.

Суть справи: Районний міжгосподарський комбінат з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю «Радянська Україна», третя особа – Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району, в якій просить визнати за позивачем право власності на будівлі крільчатників, які розташовані у с. Фонтани Сімферопольського району по вул. Чкалова, 65, та зобов’язати БТІ Сімферопольського району зареєструвати за позивачем право власності на спірні об’єкти нерухомості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні будівлі крільчатників були передані у власність позивача на підставі акта приймання-передачі від 10.06.1988 р., підписаного між колгоспом «Радянська Україна» та Сімферопольським райкомункомбінатом, в рахунок проведеного ремонту пам’ятників у с. Чистеньке, до теперішнього часу перебувають на балансі позивача та розташовані на належній позивачеві земельній ділянці. Однак, у зв’язку з тим, що правовстановлювальні документи на спірне майно у позивача відсутні, Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району відмовляється від здійснення реєстрації права власності, що стало підставою для звернення до суду у порядку статті 392 Цивільного кодексу України.

Ухвалою ГС АР Крим від 10.04.2008 р. Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району було виключено зі складу третіх осіб та залучено до участі у справі в якості іншого відповідача.

Агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю «Радянська Україна» проти позову заперечувало з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники позивача та Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району у судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у поряду статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю «Радянська Україна», суд

ВСТАНОВИВ :

Протоколом засідання правління колгоспу «Радянська Україна» №13 від 17.12.1988 р. було вирішено продати Сімферопольському райкомункомбінату крільчатники в с. Фонтани за залишковою вартістю 24555,40 руб. В рахунок відчужуваних крільчатників на рахунок колгоспу були прийняті витрати на суму 12684,00 руб. по ремонту орендованого в колгоспі в с. Чистеньке цеха пам’ятників за винятком орендної плати у сумі 2883 руб. Протоколом передбачено, що Сімферопольському райкомункомбінату слід сплатити 14754,40 руб.

Матеріали справи свідчать, що крільчатники в с. Фонтани були прийняті у власність за актом приймання-передачі від 10.06.1988 р.

Платіжним дорученням №191 від 20.07.1988 р. підтверджується сплата комбінатом 14754,40 руб.

Спірні крільчатники розташовані на належній позивачеві земельній ділянці, відведеній на підставі рішення Чистеньської сільської ради №1 від 16.12.1992 р.

Відповідно до статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 154 Цивільного кодексу Української РСР коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.

Таким чином, оскільки положеннями Цивільного кодексу Української РСР не потребувалося оформлення передачі права власності шляхом укладання обов’язкового письмового договору, суд вважає, що право позивача на будівлі крільчатники в с. Фонтани виникло на підставі акта приймання-передачі від 10.06.1988 р.

Проте, на теперішній час Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району відмовляється від державної реєстрації за позивачем права власності на спірне майно у зв’язку з відсутністю правовстановлювальних документів.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно зі ст. 85 Господарського кодексу України, господарське товариство є власником:

- майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески;

- продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства;

- доходів, одержаних від господарської діяльності товариства;

- іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом.

Причому, ст. 66 Господарського кодексу України передбачено, що майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Джерелами формування майна підприємства, згідно з ч. 2 вказаної статті, є:

- грошові та матеріальні внески засновників;

- доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності;

- доходи від цінних паперів;

- кредити банків та інших кредиторів;

- капітальні вкладення і дотації з бюджетів;

- майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку;

- інші джерела, не заборонені законодавством України.

Як вже було зазначено раніше, будівлі крільчатники в с. Фонтани, був переданий позивачеві за відповідним актом в 1988 році, відображений на його балансі, а тому є його власністю.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Ст. 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Причому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що з 1988 р. та до теперішнього часу, тобто 20 років, Районний міжгосподарський комбінат з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» за відсутністю будь-яких заперечень з боку сторонніх осіб, володіє та користується спірним майном, використовує його у власній господарській діяльності.

Відповідно ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже вказана стаття закріплює презумпцію правомірності набуття права власності. Незаконність набуття права власності має бути встановлена рішенням суду. До набрання рішенням суду законної сили право власності вважається набутим правомірно. Проте, всупереч вимогам статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, відповідачі не надли суду доказів неправомірності володіння позивачем спірним майном, яке має підтверджуватися відповідним судовим рішенням.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав всіх суб’єктів права власності та господарювання. Усі суб’єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з ч.1 ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем надані достатні докази щодо належності йому на праві власності спірного майна, через що вимоги Районного міжгосподарського комбінату з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог, за якими позивач просить зобов’язати Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району провести реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до діючого законодавства органом, що здійснює державну реєстрацію права власності є органи бюро технічної інвентаризації, які крім того, здійснюють технічну реєстрації об’єктів нерухомості, складають відповідні реєстри технічного стану таких об’єктів тощо.

Крім того, слід зауважити, що відповідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/98 від 31.01.2001р. «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» згідно зі ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V “Прикінцеві положення” Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

Отже, як вбачається з вищенаведеного, рішення зі спору з дійсної справи, може вплинути на права та обов’язки Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району, як органу який має здійснювати державну реєстрацію права власності.

За таких обставин, Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району є належним відповідачем у дійсній справі.

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Реєстрація права власності на об’єкти нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, здійснюється відповідно Тимчасовому положенню про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5.

Відповідно до пункту 1.5 вказаного положення право власності на нерухоме майно підлягає обов’язкової реєстрації.

Реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (п. 1.3 положення), для чого до БТІ надаються правовстановолюючі документи (п. 2.1 положення).

Серед правовстановлюючих документів, перелічених в додатку 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, передбачені й рішення судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна.

Згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, зокрема, визнання права та примусове виконання обов'язку в натурі.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги Районного міжгосподарського комбінату з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Районним міжгосподарським комбінатом з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» (97500, Сімферопольський район, с. Фонтани, вул. Чкалова, 65, ідентифікаційний код 00274789) право власності на будівлі крільчатників, які розташовані у с. Фонтани Сімферопольського району по вул. Чкалова, 65.

3.          Зобов’язати Бюро реєстрації та технічної інвентаризації Сімферопольського району (95000, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 34) зареєструвати за Районним міжгосподарським комбінатом з комунального обслуговування сільського населення «Райсількомунгосп» (97500, Сімферопольський район, с. Фонтани, вул. Чкалова, 65, ідентифікаційний код 00274789) право власності на будівлі крільчатників, які розташовані у с. Фонтани Сімферопольського району по вул. Чкалова, 65.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.