ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.09.08                                                                                           Справа№ 25/205

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи :

за позовом:

Прокуратури м.Львова в інтересах Держави уповноваженого органу Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства “Залізничнетеплоенерго” (м.Львів)

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю РЕД “Карпатбудсервіс” (м.Львів)

про :

стягнення заборгованості в сумі 46 182 (сорок шість тисяч сто вісімдесят дві) грн. 36 коп.

Суддя :

В.М. Пазичев

При секретарі :

І.Є.Башак

Представники:

від позивача:

Лутчин Р.Б.-представник, довіреність від 02.01.2008 року №3

від прокуратури:

Нагребний І.Я.-посвідчення №23 від 06.02.2008 року

від відповідача:

Не з”явився

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Прокуратури м.Львова в інтересах Держави уповноваженого органу Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства “Залізничнетеплоенерго” (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю РЕД “Карпатбудсервіс” (м.Львів) про стягнення боргу в сумі 46 182 (сорок шість тисяч сто вісімдесят дві) грн. 36 коп.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.08.2008 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 18.08.2008 року. Ухвалою від 18.08.2008 року розгляд справи відкладено до 26.08.2008 року, у зв”язку з неявкою представника позивача. Ухвалою від 26.08.2008 року розгляд справи відкладено до 01.09.2008 року, за клопотанням відповідача. Ухвалою від 01.09.2008 року розгляд справи відкладено до 05.09.2008 року для надання доказів по справі.

Представник прокуратури м.Львова вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 08.08.2008 року, про відкладення від 18.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 01.09.2008 року частково виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 08.08.2008 року, про відкладення від 18.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 01.09.2008 року частково виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

18.08.2008 року за вх№18383 до канцелярії суду надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з неможливістю забезпечити уповноваженого представника.

В судовому засіданні 26.08.2008 року позивач подав заяву про зменшення ціни позову.

В судовому засіданні 01.09.2008 року позивач подав клопотання про зменшення суми основного боргу до 27 631,11 грн.

05.09.2008 року представник позивача подав клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 05.09.2008 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог.

Позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з підтав, викладених у позовній заві та уточненнях до заяви.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 08.08.2008 року, про відкладення від 18.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 01.09.2008 року частково виконав, відзиву на позов подав, в якому просив суд припинити провадження по справі, явку повноважного представника забезпечив.

26.08.2008 року до канцелярії за вх.№18950 надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи.

26.08.2008 року до канцелярії за вх.№18949 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якій просить суд провадження припинити, відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Рішення виготовлено і підписано 05.09.2008р.

Розглянувши документи і матеріали справи, подані сторонами, заслухавши пояснення осіб, які були присутніми в судових засіданнях, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Прокуратурою м.Львова встановлено, що між ЛКП “Залізничнетеплоенерго” та ТзОВ РЕД “Карпатбудсервіс” був укладений договір №5463 від 01.11.2006 року про постачання теплової енергії в гарячій воді.

За умовами договору енергопостачальна організація здійснює постачання споживачеві теплової енергії в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов”язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Однак, всупереч умовам договору, як стверджує позивач, відповідач свої зобов”язання по оплаті теплової енергії не виконав. Внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором за період з 01.10.2007 року по 01.07.2008 року у розмірі 35 587,22 грн.

За невиконання грошових зобов”язань, відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. Згідно з розрахунків, сума інфляційних втрат становить 6 090,59 грн.. Також нараховано 3% річних від простроченої суми, що становить 622,83 грн.

У відповідності до п.7.2.3 вищевказаного договору, відповідачу нарахована пеня за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. На момент подання позовної заяви, за розрахунками позивача, розмір пені становив 3 881,72 грн.

Загальна сума боргу з врахуванням вищеперелічених нарахувань становить 46 182,36 грн.

При винесенні рішення суд керувався наступним:

Відповідно до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладений обов”язок представляти інтереси держави в суді у випадках, визначених законом. Право на звернення прокурора до суду в інтересах дежави передбачено п.6 ч.2 ст. 20 Закону України “Про прокуратуру”, ст.2 ГПК України, рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 року. Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах. Держава зацікавлена в належній поведінці суб”єктів цивільно-правових відносин, яку вона закріпила в законах та інших нормативно-правових актах.

Львівське комунальне підприємство “Залізничнетеплоенерго” організоване, засноване і здійснює свою діяльність на міській комунальній власності, надання послуг проводить за встановленими, відповідно до чинного законодавства, тарифами. Його доходи являються суттєвим джерелом надходжень як у місцевий бюджет, так і в бюджет україни у вигляді своєчасної сплати податків, внесків до Пенсійного Фонду України, а також інших обов”язкових платежів. Несвоєчасне виконання умов договору призводить до зменшення фінансових надходжень у бюджети різних рівнів, що веде до заподіяння шкоди інтересам держави.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК україни, господарським визнається зобов”язання, що виникає між суб”єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб”єкт (зобов”язана сторона, в тому числі боржник) зобов”язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб”єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб”єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов”язаної сторони виконання її обов”язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов”язання, які виникають між суб”єктами господарювання або між суб”єктами господарювання і негосподарюючими суб”єктами –юридичними особами на підставі господарський договорів, є господарсько-договірними зобов”язаннями.

У відповідності до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст.193 ГК України, суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону україни “Про енергопостачання”, одним із основних обов”язків споживача теплової енергії є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов’язань.

Згідно п.5 ст. 25 Закону України “Про енергопостачання”, у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Відповідно до п.6 ст.25 цього Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов”язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3 ст.22 ГПК україни, сторони зобов”язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і хоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об”єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу.

Згідно розрахунків, поданих позивачем в уточнення до позовної заяви. та не спросованих відповідачем, сума боргу становить –27 631,11 грн., 3 881,03 грн. –пені, 622,83 грн. –3% річних і 6090,59 грн. –інфляційних витрат.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог з урахуванням уточнень щодо зменшення розміру позовних вимог, а відповідач у встановленному чинним законодавством України порядку позов не заперечив і не подав докази погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з уточненням позовних вимог та в частині стягнення з відповідача судових витрат.

Згідно ст. 45 ГПК України, позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Відповідно до ст.46 ГПК України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 47-1 ГПК України, розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Згідно п.”а” ч.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” № 7-93 від 21.01.1993 року, ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 173, 179, 193 ГК України, ст.ст. 43, 33, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РЕД “Карпатбудсервіс” (вул. Щирецька,5, м.Львів, 79071; р/р 2001 в Укрінбанку, МФО 325826; ) на користь Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства “Залізничнетеплоенерго” (79054; вул. С.Петлюри,4а, м. Львів; р/р 260038680 в ЛОД “Райффайзен банк Аваль”, МФО 325570; ) – 27 631 (двадцять сім тисяч шістсот тридцять одну) грн. 11 коп. - основного боргу, 3 881 (три тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 03 коп. - пені, 622 (шістсот двадцять дві) грн. 83 коп. - 3 % річних, 6 090 (шість тисяч дев”яносто) грн. 59 коп. –інфляційних втрат, 102 (сто дві) грн. 00 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті частини позовних вимог –провадження припинити.

4.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                           Пазичев В.М.