КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

22.07.08 р.                                                                                          № 13/152-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя

Чорногуз М.Г. (доповідач по справі),

Судді

Жук Г.А.

Зеленіна Н.І.

секретар судового засідання Єрмак Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мицько Р.М. довіреність № 115/10 від 15.07.2008 року

від відповідача: Гавриленко Л.М. довіреність № 1-58 від 30.04.08 р., Чорненький О.В. довіреність № 1-76 від 18.07.08 р, Литвин В.С. довіреність № 1-151 від 29.12.07 року

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008р.

у справі № 13/152-08 (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», м. Боярка

про стягнення 7125277,53 грн.

встановив:

Дочірньою компанією Газ України Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(далі –позивач) заявлено позов до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»(далі –відповідач) про стягнення 7125277,53 грн. боргу по договору №2-8 від 22.11.2000 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.06.2008р. у справі № 13/152-08 в позові Дочірній компанії «Газ України»Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України»до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»про стягнення 7125277,53 грн. відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням позивач, Дочірня компанія «Газ України»Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008р. у справі № 13/152-08, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року та призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

В апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Представник Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

22.11.2000 р. між Дочірньою компанією «Торговий дім «Газ України»(далі –Компанія) та відповідачем було укладено договір на передачу заборгованості населення №2-8 (а.с.11-13)

Як вбачається з матеріалів справи договір на передачу заборгованості населення №2-8 від 22.11.2000 р. підписаний сторонами з протоколом розбіжностей №8-508/28.12.2000. Згідно протоколу розбіжностей до договору №2-8 від 22.11.2000, підписаного та скріпленого печатками сторін п.п. 1, 2 викладені в наступній редакції: «п. 1 Компанія передає, а відповідач приймає право вимагати від населення оплати заборгованості за спожитий в 1999 році природний газ станом на 01.02.2000 р. в розмірі 17992381,69 грн. згідно з актом прийому передачі та зведеним реєстром, які є невід’ємною частиною цього договору; п. 2 відповідач зобов'язувався своєчасно вжити передбачені чинним законодавством України заходи щодо стягнення заборгованості з населення за спожитий у 1999 році природний газ, а отримані кошти перераховувати на рахунок Позивача»(а.с.29).

Таким чином згідно п. 1 зазначеного договору відповідач прийняв від позивача право вимоги щодо сплати населенням заборгованості, а не власне саму заборгованість, як стверджує в судовому засіданні представник позивача. А згідно п. 2 договору в редакції протоколу розбіжностей відповідач зобов’язується вжити заходів щодо стягнення зазначеної заборгованості, а отримані кошти перерахувати позивачу.

Тобто місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що у відповідача існує обов’язок перерахунку лише отриманих коштів від населення.

22 листопада 2000 року було складено акт на передачу права вимоги від населення оплати заборгованості за спожитий в 1999 році природний газ, відповідно до якого Компанія передала, а ВАТ «Київоблгаз»прийняло права та обов'язки щодо стягнення з населення заборгованості за спожитий природний газ у 1999 році, яка станом на 01.02.2000 року складає 17 992 381,69 грн. ( а.с 13).

На виконання рішення Спостережної ради НАК «Нафтогаз України»від 26.12.2000 року створено ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»(далі –позивач) шляхом реорганізації ДК «Торговий дім «Газ України»та ДК «Укртрансгаз»в частині відокремлення і передачі функцій та майнових прав і обов'язків Головного управління з експлуатації систем постачання природного та скрапленого газу «Головпобутгаз». Згідно зі наказом НАК «Нафтогаз України»№14 від 18.01.2001 року (зі змінами та доповненнями) ДК «Газ України»є правонаступником прав та зобов'язань ДК «Торговий дім «Газ України».

Як було вірно встановлено місцевим господарським судом отримані від населення кошти в сумі 10977512,52 грн. відповідач перерахував позивачу.

Оскільки іншу частину в сумі 7125277,53 грн. відповідач від населення не отримав, то і обов’язку перераховувати їх позивачу згідно умов п. 2 договору у нього не виникло.

Таким чином твердження позивача про обов’язок відповідача сплатити борг населення в сумі 7125277,53 грн. не відповідає умовам договору, а отже зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Що ж до обов’язку відповідач своєчасно вживати передбачені чинним законодавством України заходи щодо стягнення заборгованості з населення за спожитий природний газ в 1999 р. (п. 2 договору), то слід виходити з наступного. Відповідно до діючого на час укладання договору ЦК УРСР, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався в три роки. Згідно статті 75. ЦК УРСР позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з п. 15 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246 (в редакції, чинній у 2000 році), плата за надані послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Такі ж строки оплати за спожитий населенням природний газ передбачені п. 25 Правил експлуатації споруд газопостачання і побутових газових приладів, затверджених Міністерством житлово-комунального господарства УРСР 29 січня 1986 р. (діяли до набрання чинності постановою КМУ від 09.12.99 № 2246).

Отже у населення зобов'язання по оплаті спожитого у січні-грудні 1999 року природного газу виникло з 10 лютого 1999 року (за спожитий у січні 1999 року природний газ) по 10 січня 2000 року (за спожитий у грудні 1999 року природний газ) то строк позовної давності для стягнення заборгованості з населення за спожитий у 1999 році природний газ почав свій перебіг з 10 лютого 1999 року та сплив ще 10 січня 2003 року, оскільки, як вже зазначалося вище, населення повинно було сплатити за спожитий у грудні 1999 року природний газ до 10 січня 2000 року.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд правомірно прийшов до висновку про те, що на даний час у як у Позивача, так і у Відповідача відсутні будь-які підстави для стягнення заборгованості з населення за спожитий у 1999 році природний газ, згідно чинного законодавства України з 10.01.2003 р. стягнення зазначеного боргу вже є неможливим, а отже і вжиття відповідачем відповідних заходів щодо її стягнення також. Тому позовна давність закінчилась до набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 року). Крім того відповідач звернувся із заявою про застосування строку позовної давності ( а.с. 39).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що господарським судом у повному обсязі досліджено обставини справи та надана їм належна правова оцінка, підстав для зміни чи скасування судового рішення по даній справі не вбачає, а отже оскаржуване рішення господарського суду Київської області необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»- без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 99, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року по справі № 13/152-08 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року по справі № 13/152-08 залишити без змін.

3.          Справу № 13/152-08 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду, набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом одного місяця з дати її прийняття до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя

М.Г. Чорногуз

Судді

Г.А. Жук

Н.І. Зеленіна

Дата відправки 29.07.08