ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Вікант”

До Товариства з обмеженою відповідальністю “Монолітград”

Про стягнення 30330,24 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники :

Від позивача: Соболевська І.В.–предст. (дов. у справі)

Від відповідача: не з’явились

В судовому засіданні 06.10.2008 р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 30330,24 грн., в тому числі 22643,15 грн. - суми основного боргу, 2345,55 грн. –пені, 1260,81 грн. –річних, 4080,73 грн. –сума втрат від інфляції. Позивач просить покласти судові витрати на відповідача

Позивач надав до матеріалів справи заяву від 22.09.08 № 229/09-08, в якій зазначив, що суму основного боргу у розмірі 22643,15 грн. відповідач сплатив. За таких умов, позивач просить стягнути з відповідача 2345,55 грн. –пені, 1260,81 грн. –річних, 4080,73 грн. –сума втрат від інфляції та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Позивачем та Відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 201/07 від 22.11.07, на виконання якого ТОВ “ТД Вікант” поставило товару на загальну суму 97007,71 грн. В порушення взятих на себе зобов’язань ТОВ “Монолітград” станом на день подання позовної заяви виконало свої зобов’язання лише частково на суму 74364,56 грн., в зв’язку з чим існувала заборгованість у розмірі 22643,15 грн. В зв’язку з цим позивачем була нарахована пеня, річних та втрати від інфляції в зв’язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов’язань. Станом на день прийняття рішення сума основного боргу відповідачем оплачена.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах суду у справі № 29/395 не виконав, поважних причин такого невиконання суду не навів. Позовна заява, ухвали суду направлені відповідачу за юридичною адресою (згідно довідки ЄДРПОУ). Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва , -

ВСТАНОВИВ:

22.11.07 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Вікант” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Монолітград” був укладений договір купівлі-продажу № 201/07, відповідно до якого продавець (позивач) зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупця (відповідач) металопродукцію, а покупець зобов’язується своєчасно прийняти товар і здійснити його оплату на умовах цього договору. ( п. 1.1 Договору).

Орієнтована ціна договору становить 10000000,00 грн. Загальна ціна цього договору складає загальну вартість переданого товару , яка зазначена у всіх специфікаціях до договору або рахунках-фактурах, які є невід’ємними частинами цього договору та видаткових накладних. Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у цьому договорі або у рахунках-фактурах на умовах: попередня оплата у розмірі 50% вартості товару протягом 3-х банківських днів від дати отримання рахунку-фактури, якщо інше не зазначено у рахунку-фактурі; решта 50% вартості товару сплачується покупцем протягом 14 банківських днів з моменту отримання товару згідно п. 5.3. Договору, але не пізніше 26 числа поточного місяця. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця. Продавець вправі відвантажити товар згідно потреб покупця без отримання попередньої оплати. При цьому покупець сплачує вартість отриманого товару протягом 14-ти банківських днів з моменту отримання товару. (п. 3.1, 3.2, 3.6, 3.7 Договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного календарного року (до 22.11.08), а в частині взаєморозрахунків –до повного розрахунку між сторонами. (п. 9.1 Договору).

Позивач виставив відповідачеві рахунки для оплати отриманих товарів: рахунок-фактура № 6537 від 04.12.07 на суму 94404,73 грн., рахунок-фактура № 6714 від 11.12.07 на суму 4352,40 грн., рахунок-фактура № 0379 від 22.01.08 на суму 168480,00 грн., рахунок-фактура № 0384 від 22.01.08 на суму 137265,00 грн. Загальна сума виставлених позивачем рахунків складає 404502,13 грн.

На підтвердження факту та дати поставки товару (арматура), його кількості, якості та асортименту позивач надав до матеріалів справи видаткові накладні: видаткова накладна від 13.12.07 № 5478 на суму 4352,40 грн. на поставку арматури № 28; кл А-500С; ст. 25Г2С; І=12 м у кількості 1,040 т; видаткова накладна від 07.12.07 № 5369 на суму 92655,31 грн. на поставку арматури № 12; кл А-400С; ст. 3пс; І=12 м у кількості 1,470 т, арматури № 16; А-ІІІ; ст. 25Г2С/35ГС; І=12 м у кількості 8,050 т, арматури № 20; А-ІІІ; ст. 25Г2С; І=12 м у кількості 6,900 т, арматури № 25; А-ІІІ; ст. 25Г2С/35ГС; І=11,7/12 м у кількості 4,670 т, арматури № 28; А-ІІІ; ст. 25Г2С/35ГС; І=11,7/12 м у кількості 1,030 т, катанка d-8 мм; ст. 3пс; І=6 м у кількості 0,160 т, круг 12 мм; кл А-240С; ст. 3пс; І= 9 м у кількості 2,730 т, проволока в’язальна ф-1,2 мм у кількості 0,080 т. Загальна вартість відпущеного позивачем товару за наданими накладними складає 97007,71 грн.

До матеріалів справи надано довіреності суворої звітності на отримання товарно-матеріальних цінностей: довіреність від 11.12.07 серія ЯОК № 833225 на отримання арматури № 28 у кількості 1 т, довіреність від 07.12.07 серія ЯОК № 833222 на отримання металу у кількості 26 т.

До матеріалів справи надано вимогу від 31.01.08 № 31/04-8 про сплату відповідачем суми боргу перед позивачем у розмірі 47643,15 грн. протягом 7 днів.

Відповідач надав відповідь № 6 від 15.02.08 на вимогу, в якій гарантував здійснити оплату у строк до 28.02.08.

Позивач на підтвердження часткової оплати за договором купівлі-продажу, надав до матеріалів справи банківські виписки: від 15.02.08 на суму 5000,00 грн., від 05.03.08 на суму 10000,00 грн. від 25.04.08 на суму 5000,00 грн. від 11.06.08 на суму 5000,00 грн. Загальна сума, сплачена за наданими банківськими виписками складає 25000,00 грн. Однак, позивач в свою чергу в позовній заяві зазначив, що всього відповідачем була сплачена більша сума –74364,56 грн. Вказаний факт не спростовується відповідачем і не заперечується.

Судом встановлено, що станом на день подання позовної заяви основна заборгованість відповідача перед позивачем складала 22643,15 грн.

В процесі розгляду справи сума основної заборгованості була сплачена, що підтверджується банківською випискою від 16.09.08 на суму 22643,15 грн., в зв’язку з чим позивач уточнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ст. 692 ЦК України зазначено, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У договорі від 22.11.07 № 201/07 встановлено обов’язок по оплаті отриманого товару протягом 14 банківських днів з моменту поставки товару. У відповідача виникла заборгованість по накладній від 07.12.07 № 5369 – 26.12.07; по накладній від 12.12.07 № 5478 –03.01.08.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання в силу ст.525 ЦК України не допускається.

Позивач звернувся з вимогою про сплату пені у розмірі 2345,55 грн., 1260,81 грн. –річних та 4080,73 грн. –інфляційних.

ТОВ “Монолітград” порушило умови договору № 201/07 від 22.11.07, суму боргу, яка виникла в зв’язку з не перерахуванням оплати за поставлений товар у розмірі 22643,15 грн. у строки, обумовлені контрагентами у договорі. За таких умов нарахування відповідачеві штрафних санкцій є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення строків оплати за товар, вказаних в п. 3.6, 3.7, 3.8 цього договору покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня; а також річні, розмір яких визначено сторонами –10% від простроченої суми. (п. 6.3 Договору).

Нормою ст. 625 ЦК України передбачена можливість договірного встановлення розміру річних, який контрагенти визначили у розмірі 10%. Позивач надав до матеріалів справи розрахунок 10% річних за період у 202 дні, згідно видаткової накладної від 07.12.07 № 5369 (сума боргу 18290,75 грн.), та 195 днів, згідно видаткової накладної від 13.12.07 № 5478 (сума боргу 4352,40 грн.). При здійсненні перерахунку, судом було встановлено, що позивач зробив арифметичну помилку при підрахунку суми річних, а тому сума 10% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 1244,82 грн. Сума втрат від інфляції розраховувалась позивачем з січня 2008 р. по липень 2008 р. Суд вважає суму втрат від інфляції, розраховану позивачем, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі у розмірі 4080,73 грн.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 2345,55 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки, договором передбачено розмір пені, який не перевищує максимально допустимий її розмір, то пеня розраховується на підставі умов, визначених контрагентами у договорі.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконане.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок пені за період з 26.12.07 по 26.06.08 (180 днів), згідно видаткової накладної від 07.12.07 № 5369 (сума боргу 18290,75 грн.), та з 30.01.08 по 03.07.08 (180 днів), згідно видаткової накладної від 13.12.07 № 5478 (сума боргу 4352,40 грн.). При здійсненні розрахунку, позивач частково не врахував збільшення облікової ставки НБУ, а тому реальна сума пені є більшою. Однак, в зв’язку з тим, що суд обмежений у праві самостійно збільшувати розмір позовних вимог, то стягненню підлягає сума пені, розрахована позивачем, що складає 2345,55 грн. Сума пені, розрахована позивачем є обґрунтованою та такою, що відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі у розмірі 2345,55 грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

В зв’язку з частковим задоволенням позову та виникненням спору з вини відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в розмірі 303,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монолітград” (02105, м. Київ, вул. Тампере, 11-А, ідентифікаційний код 34876103, р/р у Вишгородському відділенні КРД РайффайзенБанк АВАЛЬ, МФО 380805), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Вікант” (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, оф. 5, рахунок № 9783 в ВАТ “Держекспорт-імпорт Банк України”, м. Київ, МФО 322313, ідентифікаційний код 31568293) суму пені у розмірі 2345 (дві тисячі триста чотириста п"ять) грн. 55 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монолітград” (02105, м. Київ, вул. Тампере, 11-А, ідентифікаційний код 34876103, р/р у Вишгородському відділенні КРД РайффайзенБанк АВАЛЬ, МФО 380805), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Вікант” (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, оф. 5, рахунок № 9783 в ВАТ “Держекспорт-імпорт Банк України”, м. Київ, МФО 322313, ідентифікаційний код 31568293) суму 10% річних у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) грн. 82 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монолітград” (02105, м. Київ, вул. Тампере, 11-А, ідентифікаційний код 34876103, р/р у Вишгородському відділенні КРД РайффайзенБанк АВАЛЬ, МФО 380805), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Вікант” (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, оф. 5, рахунок № 9783 в ВАТ “Держекспорт-імпорт Банк України”, м. Київ, МФО 322313, ідентифікаційний код 31568293) втрати пов’язані з інфляцією грошових коштів у розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. 73 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монолітград” (02105, м. Київ, вул. Тампере, 11-А, ідентифікаційний код 34876103, р/р у Вишгородському відділенні КРД РайффайзенБанк АВАЛЬ, МФО 380805), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Вікант” (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, оф. 5, рахунок № 9783 в ВАТ “Держекспорт-імпорт Банк України”, м. Київ, МФО 322313, ідентифікаційний код 31568293) 300 (триста) грн. 27 коп. державного мита та 116 (сто шістнадцять) грн. 82 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя І.В. Усатенко

Дата підписання: 20.10.2008р.