ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/332

23.10.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртара»

до Київської міської ради

про визнання п.п. 8.4, 11.5 договору недійсними

Суддя Ващенко Т.М.

В засіданнях приймали участь представники:

Від позивача Копейчиков М.В. –представник за довіреністю № б/н від

12.09.08.

Від відповідача Ткаченко А.Т. –представник за довіреністю № 225-КР-814 від 15.09.08.

Рішення прийнято 23.10.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошенням в судових засіданнях перерв з 14.10.08. по 16.10.08., з 16.10.08. по 23.10.08.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртара»до Київської міської ради про:

- визнання недійсним п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем;

- визнання недійсним п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем, в частині посилання на п. 8.4 Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.08. порушено провадження у справі № 30/332, розгляд справи було призначено на 14.10.08. о 09-45.

14.10.08. представником позивача через канцелярію суду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було подано суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Відкрите акціонерне товариство «Укртара»просить суд:

- визнати недійсним абзац третій п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем, яким встановлено обов’язок позивача завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору;

- визнати недійсним п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем, в частині можливості дострокового розірвання Договору оренди в разі невиконання позивачем передбаченого п. 8.4 обов’язку завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

Представником відповідача в судовому засіданні 14.10.08. було подано суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Київська міська рада проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог з підстав, зазначених у даному відзиві.

В судовому засіданні 14.10.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 16.10.08. о 09-15.

В судовому засіданні 16.10.08. позивач підтримав свої уточнені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Крім того, позивач заявив усне клопотання про покладення судових витрат на Відкрите акціонерне товариство «Укртара».

Представник відповідача в судовому засіданні 16.10.08. проти позову заперечує.

В судовому засіданні 16.10.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 23.10.08. о 10-00 для виготовлення повного тексту рішення у справі № 30/332.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

У відповідності до положень ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради належить розпорядження землями територіальної громади міста Києва, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, а також вирішення інших питань в галузі земельних відносин відповідно до Закону.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно частини 5 статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням Київської міської ради № 787/3362 від 14.07.05. «Про передачу Відкритому акціонерному товариству «Укртара»земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд автотранспортного підприємства на вул. Проектній, 3-а у Святошинському районі м. Києва»позивачу було передано в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 3,24 га.

На виконання рішення Київської міської ради № 787/3362 від 14.07.05. між Відкритим акціонерним товариством «Укртара»(Орендар) та Київською міською радою (Орендодавець) було укладено Договір оренди земельної ділянки від 21.10.05.(далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1, п. 2.1) Орендодавець передав за актом приймання –передачі, а Орендар прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку площею 3,2379 га, у тому числі в межах прибережної захисної смуги 0,2537 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Проектна, 3-а.

Пунктом 8.4 зазначеного Договору передбачено обов'язок позивача, як орендаря зазначеної вище земельної ділянки - завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

Позивач вважає зазначене положення Договору таким, що суперечить законодавству та обмежує його права.

Крім того, позивач вважає, що незаконність п. 8.4 Договору автоматично тягне за собою незаконність п. 11.5 Договору, що визначає підстави для припинення користування землею, в частині, якою встановлено в якості підстави для довгострокового припинення Договору орендарем п. 8.4 Договору.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 648 Цивільного кодексу України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, має відповідати цьому акту.

Як підтверджується матеріалами справи Договір оренди земельної ділянки від 21.10.05. був укладений між позивачем та відповідачем на підставі рішення Київської міської ради № 787/3362 від 14.07.05. «Про передачу Відкритому акціонерному товариству «Укртара»земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд автотранспортного підприємства на вул. Проектній, 3-а у Святошинському районі м. Києва».

Рішенням Київської міської ради від 15.07.04. № 457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві», яким затверджено регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, не передбачено обмеження строків завершення будівництва, та не надано повноважень міському голові встановлювати самостійно такі обмеження.

Повноваження Київського міського Голови визначено Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про столицю України - місто-герой Київ».

Ні зазначеними вище Законами, ні іншими законодавчими актами не наділено міського голову, який підписує договір оренди від імені органу місцевого самоврядування, самостійно змінювати умови договору або встановлювати додаткові обмеження для орендаря, не передбачені рішенням, на підставі якого укладається договір.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що п. 8.4 Договору суперечить зазначеним вище правовим актам.

Крім того, п. 8.4 Договору суперечить загальним положенням ст. 25 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено обов'язки орендаря земельної ділянки, відповідно до якої орендар зобов’язаний, зокрема:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, недодержання вимог актів цивільного законодавства в момент вчинення правочину є підставою для визнання його недійсним.

Разом з тим ст. 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що Договір оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладений між позивачем та відповідачем на підставі рішення Київської міської ради № 787/3362 від 14.07.05. «Про передачу Відкритому акціонерному товариству «Укртара»земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд автотранспортного підприємства на вул. Проектній, 3-а у Святошинському районі м. Києва»та відповідно до Рішення Київської міської ради від 15.07.04. № 457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві», був би вчинений і без включення до нього п. 8.4.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртара» в частині визнання недійсним абзацу третього п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем, яким встановлено обов’язок позивача завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд визнати недійсним п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між позивачем та відповідачем, в частині можливості дострокового розірвання Договору оренди в разі невиконання позивачем передбаченого п. 8.4 обов’язку завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору, в зв’язку з чим суд встановив наступне.

Відповідно до п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05. зазначено, що Договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов’язків, визначених у п. 5.1 та п. 8.4 даного Договору.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- ліквідації юридичної особи - орендаря;

- відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

- добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

- вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

- припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

- використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

- використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

- систематична несплата земельного податку або орендної плати.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05. суперечить вимогам ст. 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 32, 33 Закону України «Про оренду землі», які визначають підстави для припинення користування земельною ділянкою.

Як вбачається з наведеного вище, судом встановлено, що абзац 3 п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05. суперечить вимогам чинного законодавства України, в зв’язку з чим його визнано недійсним, а тому суд приходить до висновку, що визнання недійсним абзацу 3 п. 8.4 Договору тягне за собою визнання недійсним п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05. в частині можливості дострокового розірвання Договору оренди в разі невиконання позивачем передбаченого п. 8.4 обов’язку завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртара» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до усного клопотання позивача, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на Відкрите акціонерне товариство «Укртара».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртара»задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним абзац третій п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Укртара»(м. Київ, проспект Перемоги, 136, к. 34; 01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 4, оф. 12, ) та Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ), яким встановлено обов’язок позивача завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

3. Визнати недійсним п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 21.10.05., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Укртара»(м. Київ, проспект Перемоги, 136, к. 34; 01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 4, оф. 12, ) та Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ), в частині можливості дострокового розірвання Договору оренди в разі невиконання позивачем передбаченого п. 8.4 обов’язку завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

4. Рішення вступає в закону силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя           Т.М. Ващенко