КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 36/153-3/132

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Куровського С.В.

Євсікова О.О.

при секретарі:           Солонець К.В.

За участю представників:

від позивача: не з’явився;

Від відповідача: Крицький Д.О. (дов. №56від 19.06.2008);

Від прокуратури: Ходаківський М.П. (посвідчення №7 від 11.01.2007);

розглянувши апеляційне подання Заступника прокуратура Дніпровського району м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.04.2008

у справі № 36/153-3/132 (Сівакова В.В.)

за позовом                               Прокурор Дніпровського району м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна"

про                                                  зобов"язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

На новому розгляді справи № 36/153-3/132 рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2008р. відмовлено повністю в уточнених позовних вимогах Прокурора Дніпровського району міста Києва в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Техномед Україна” про зобов”язання звільнити незаконно зайняту земельну ділянку площею 3 172,3 кв.м, що розташована за адресою : м.Київ, проспект Возз”єднання,7-А, привівши її у придатний для використання стан, та повернути її законному власникові - Київській міській раді.

Не погодившись з рішенням суду, Заступник прокурора Дніпровського району м.Києва звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов прокуратури Дніпровського району м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ТОВ „Техномед Україна” задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що відповідно до технічного звіту із встановлення зовнішніх меж землекористування спірної земельної ділянки відповідач фактично займає земельну ділянку площею 4 144,04 кв.м, а відповідно до листа ДПІ у Дніпровському районі м.Києва № 19/28-017 від 05.11.07 ТОВ „Техномед Україна” перебуває на обліку з 19.02.2001р., як платник орендної плати за землю площею 3 776,6 кв.м.

Разом з цим, скаржник звертає увагу на проведену перевірку, якою встановлено відсутність документів, які посвідчують право власності або право користування відповідачем земельною ділянкою площею 2000 кв.м та зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги і не розглянув питання, які зазначені в ухвалі Вищого господарського суду України від 12.02.08р., які необхідно було з”ясувати на новому розгляді справи.

В судове засідання не з”явився з невідомих причин представник Київської міської ради, яка була повідомлена належним чином про час і місце апеляційного розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 09.06.2008р. поштового відправлення гол.спец. „Санетвар”.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційне подання Заступника прокурора Дніпровського району м.Києва, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в ній докази, заслухавши пояснення представників прокуратури Дніпровського району м.Києва та відповідача, судова колегія установила наступне:

Прокурор Дніпровського району м.Києва звернувся до суду першої інстанції

з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Техномед Україна” про зобов”язання відповідача повернути земельну ділянку площею 2000 кв.м., розташовану у м.Києві по проспекту Возз”єднання,7-А у Дніпровському районі міста Києва Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2007р. у справі № 36/153 позовні вимоги були задоволені повністю, а саме, зобов”язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Техномед Україна” повернути земельну ділянку площею 2000 кв.м.. розташовану у м.Києві по проспекту Возз”єднання,7-А у Дніпровському районі м.Києва Київській міській раді , привівши її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення у 10-ти денний термін з дня набрання рішенням законної сили.

За апеляційною скаргою відповідача Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2007р. № 36/153 рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2007р. № 36/153 було скасовано та ухвалене нове рішення, яким в позові Прокурора Дніпровського району м.Києва до ТОВ „Техномед Україна” про повернення земельної ділянки відмовлено повністю.

За касаційним поданням Прокурора міста Києва Постановою Вищого господарського суду України від 12.02.2008р. №36/153 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2007р. та рішення Господарського суду м.Києва від 06.06.2007р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

На новому розгляду справи до ухвалення судом рішення Заступник прокурора Дніпровського району м.Києва уточнив позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким зобов”язати ТОВ „Техномед Україна” звільнити незаконно зайняту земельну ділянку та повернути її законному власникові – Київській міській раді та зобов”язати відповідача звільнити зайняту земельну ділянку площею 3 172,3 кв.м, що розташована за адресою: м.Київ, проспект Возз”єдання,7-А, привівши її у придатний для використання стан.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на додаткову перевірку з використання відповідачем спірної земельної ділянки і відповідно до Акта перевірки від 26.03.2008р. за № 435/04, складеного інспектором по використанню і охороні земель Головного управління земельних ресурсів КМДА Токаревим О.В. та Акта № 114/85 від 26.03.08р., складеного провідним спеціалістом Сліпащуком Ю.О. встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 4089 кв.м. за адресою: м.Київ, пр-т Возз”єднання,7-А для розміщення господарських будівель та споруд.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. та додатковою постановою від 05.03.07р. у справі №7/266 визнано право власності на будівлі літ.”Б „( площа 402,4 кв.м), літ.”В” ( площа 274,2 кв.м), літ.” Г” ( площа 240,1 кв.м) по проспекту Возз”єднання,7-А, що в м.Києві за ВАТ „Науково-інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Техномед Україна”, правонаступником якого є відповідач - ТОВ „Техномед Україна”.

Право власності на вказані будівлі зареєстровано на підставі рішення суду Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об”єкти нерухомого майна, про що свідчить копія Реєстраційного посвідчення за № 031726 від 11.07.2007р., яке посвідчує , що будівлі становлять загальну площу 916,70 кв.м.

Позивач зазначає, що враховує зареєстроване за відповідачем право власності на будівлі, загальна площа яких складає 916,70 кв.м., яке відповідно до ст..41 Конституції України, ст.321 ЦК України є непорушним, тому просить задовольнити позовні вимоги про зобов”язання звільнити та повернути законному власнику земельну ділянку площею 3 172,3 кв.м ( 4089 кв.м – 916,7 кв.м = 3 172,3 кв.м).

Прокуратура наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами набуття права на землю відповідно до ст..116 Земельного кодексу України, є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а ч.1 ст..125 Земельного кодексу України встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Ураховуючи те, що відповідачем не надано документи, які підтверджують його право користування іншою частиною спірної земельної ділянки, тому позивач вважає, що згідно з ч.1 ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, у зв”язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач на новому розгляді даної справи у своїх письмових поясненнях на адресу Господарського суду міста Києва від 17.03.2008р. вих.№ 38 з врахуванням мотивів, викладених у Постанові Вищого господарського суду України від 12.08.2008р., просить відмовити у позовній заяві Прокурора Дніпровського району м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, при цьому додав до пояснень : копію технічного звіту від 06.11.2007р., копію довідки від 17.03.2008р. Головного управління земельних ресурсів відділ землевпорядкування Дніпровського району міста Києва, копію кадастрового плану земельної ділянки за адресою: м.Київ, проспект Возз”єднання, будинок 7-А від 17.03.2008р.

Спір у справі виник з причин того, що заявник вважає спірну земельну ділянку самовільно зайнятою, а відповідач проти цього заперечує.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як свідчать матеріали справи, Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель в м.Києві було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Відкритим акціонерним товариством „Техномед Україна” при використанні земельної ділянки площею 2000 кв.м під розміщення складських приміщень по проспекту Возз”єднання, 7-А у Дніпровському районі міста Києва та складені відповідні акти.

Згідно акту перевірки № 1318/39 від 07.11.2005р. та № 1482/39 від 09.12.2005р. земельна ділянка площею 2000 кв.м використовується відповідачем під розміщення складських приміщень за адресою: м.Київ, пр-т Возз”єднання,7-А у Дніпровському районі м.Києва без документів, що посвідчують право власності або право користування в тому числі на умовах оренди, передбачені ст..ст.125,126 Земельного кодексу України.

26.03.2008р. Головним управлінням земельних ресурсів та Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у м.Києві та Київській області було проведено Додаткову перевірку з використання відповідачем спірної земельної ділянки, за результатами якої складені акти №435/04 та № 114/85, згідно яких вже було встановлено, що станом на 26.03.2008р. ТОВ „Техномед Україна” використовує земельну ділянку площею близько 4089 кв.м за адресою: м.Київ, пр-т Возз”єднання, 7-А у Дніпровському районі м.Києва під розміщення господарських споруд.

Відповідач є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства „Науково-інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Техномед Україна”, що було зареєстровано Дарницькою районною державною адміністрацією м.Києва 15.05.2000р., який, в свою чергу був правонаступником Відкритого акціонерного товариства „Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Укрінжтехномед”.

ВАТ „Укрінжтехномед” було створено відповідно до рішення № 971 Регіонального ФДМУ по м.Києву від 13.05.1996р. шляхом перетворення державного підприємства „Науково - інженерний центр Міністерства охорони здоров”я України” у недержавне відкрите акціонерне товариства.

15.07.1999р. ВАТ „Укрінжтехномед”, правонаступником якого є відповідач, отримано Свідоцтво про право власності на майновий комплекс в частині будівлі зі складським блоком, що знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Возз”єднання, будинок 7-А ( всі підтверджуючі документи є в матеріалах справи).

В 1987-1989 роках на прилеглій до складського блоку земельній ділянці було побудовано допоміжні складські та виробничі споруди, які потім були передані НВП „Інженерний центр МОЗ України” при приєднанні.

На підставі Постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. ( справа № 7/266) та додаткової постанови Київського апеляційного господарського суду №7/266 від 05.03.2007р. було визнано право власності за відповідачем на вищезазначені будівлі та споруди, що знаходяться на спірній земельній ділянці. Фактично судом було встановлено, що на вищезазначені допоміжні складські та виробничі споруди, право власності у відповідача виникло ще у 1992 році ( всі підтверджуючі документи є в матеріалах справи).

У згаданих постановах судом апеляційної інстанції було встановлено, що на час проведення приватизації майна колишнього державного підприємства „Науково-інженерний центр МОЗ України” підприємством ВАТ „Науково-інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Техномед Україна” до складу цілісного майнового комплексу було включено майно, яке перебувало на балансі підприємства ( у тому числі і будівлі двору літ.”Б”, „В”, „Г”), а отже за наслідками приватизаційного процесу ВАТ „Науково- інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Техномед Україна” було приватизовано (викуплено) весь цілісний майновий комплекс державного підприємства, який включав в себе, крім будівель літ.”А”,”Ж”, також і будівлі двору літ. „Б”, „В”, „Г”.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти , встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Право користування земельною ділянкою за адресою : м.Київ, проспект Возз”єдання,7-А підтверджується Договорами на право довгострокового користування землею на умовах оренди від 07 грудня 1998 року ( загальна площа земельних ділянок становить 0,9931 га та 0,0248 га), в яких не зазначено щодо наявності нерухомості на орендованій земельній ділянці, не вказана площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нерухомості.

В обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач зазначає, що у 1995 році ним був розроблений технічний звіт про встановлення зовнішніх меж землекористування на спірну земельну ділянку для подальшого його оформлення у право користування, який був переданий на розгляд Київської міської ради.

Протягом 2005 року відповідачем були направлені листи з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на цю земельну ділянку, але відповіді не отримано, що підтверджується листами: вих.№304 від 28.1.2005р., №176 від 30.06.2005р., №305 від 28.11.2005р.( копії листів додані відповідачем до письмових пояснень від 17.03.2008р.).

Лише у грудні 2005 року ( лист №03-56/35535 від 20.12.2005р.) відповідач отримав відповідь, згідно якої Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації вказує на те, що проект відведення не складався, документи, що посвідчують право користування нею, в управлінні не зареєстровані.

Як пояснює відповідач, ТОВ „Техномед Україна” замовило КМКП „Київський інститут земельних відносин” новий технічний звіт щодо земельної ділянки, на якій знаходиться вищезазначена нерухомість , що належить відповідачу на праві приватної власності, для оформлення орендних відносин.

Як вбачається з технічного звіту від 06.11.2007р., площа земельної ділянки, на якій знаходяться власні споруди та будівлі, становить 4089,63 кв.м.

Крім того, відповідач був занесений до плану Земельного кадастру, копія якого надана відповідачем, як майбутній землекористувач земельної ділянки у розмірі 4089,63 кв.м і також це вбачається з Довідки, що надана Головним управлінням земельних ресурсів відділу землевпорядкування Дніпровського району міста Києва від 14.03.2008р.

В матеріалах справи є реєстраційне посвідчення № 031726, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об”єкти нерухомого майна, яке посвідчує, що будівлі загальною площею 916,70 кв.м., розташовані в м.Києві по проспекту Возз”єднання, 7-А, зареєстровані за ВАТ „Науково-інженерний центр медичної техніки та промислових технологій „Техномед Україна” на праві приватної власності на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.12.12006р. та додаткової постанови Київського апеляційного господарського суджу від 05.03.2007р. та записано в реєстрову книгу за № 178-з/341-з 11.07.2007 року.

Нормами статті 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно з вимогами ст.120 Земельного кодексу України           до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить прапор власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 Земельного кодексу України наведено перелік документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Так, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

У відповідності до п.1 ст.124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно листа ДПІ у Дніпровському районі м.Києва від 30.10.2007р. ВАТ „Техномед Україна” перебуває на обліку в ДПІ, як платник орендної плати за землю - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Київ, пр-т Возз”єднання,7-А. Станом на 30.10.2007р. ВАТ „Техномед Україна” заборгованості перед бюджетом по орендній платі за землю не має.

Відповідно до ст..1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до становлення її меж у натурі ( на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї та до його державної реєстрації.

Згідно зі ст..33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як            на підставу своїх вимог і заперечень.

Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов”язок ( тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Матеріалами справи не доведений факт користування відповідачем земельною ділянкою площею 3 172,30 кв.м., яка розташована у м.Києві по проспекту Возз”єднання, 7-А у Дніпровському районі міста Києва і уточнений розмір якої був вирахуваний позивачем лише арифметично.

З наявних у справі доказів не вбачається, що на вказаній земельній ділянці є майно, що належить відповідачу та, крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачем на спірній земельній ділянці проводиться будь-яка господарська діяльність, здійснення будівельних робіт, зведення споруд або інших дій, які б свідчили про її нецільове використання, а отже є недоведеною матеріалами справи та непереконливою вимога позивача щодо зобов”язання відповідача звільнити зайняту земельну ділянку площею 3 172,3 кв.м ,саме, шляхом приведення її у придатний для використання стан.

З огляду на викладене, судова колегія визнає, що місцевий господарський суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому рішення залишає без змін, а апеляційне подання Заступника прокурора Дніпровського району м.Києва – без задоволення.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2008р. у справі № 36/153-3/132 залишити без змін, а апеляційне подання Заступника прокурора Дніпровського району міста Києва - без задоволення.

2.Матеріали справи № 36/153-3/132 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Кондес Л.О.

Судді                                                                                          Куровський С.В

Євсіков О.О.

27.06.08 (відправлено)