ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.08 р.                     Справа № 31/86пн

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Лазебній Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Колективного підприємства „Слов’янські будівельні технології”, м. Слов’янськ

до відповідача Слов’янської міської ради

про визнання права власності

В присутності представників сторін:

від позивача: Старовецький В.І. – довіреність

від відповідача: Кучеренко О.Ю.- довіреність

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство „Слов’янські будівельні технології”, м. Слов’янськ звернулось із позовом до Слов’янської міської ради про визнання права власності на автомобільну газозаправну станцію, розташовану за адресою: провулок Урицького, 5, м. Слов’янськ, Донецька область.

В процесі розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги, уточнивши індивідуальні ознаки спірного об’єкту нерухомості та просить суд визнати право власності на автомобільну газозаправну станцію, а саме: будівлю операторської літ. „А1”, загальною площею 12,3 м2 та літ.”а” загальною площею 6,5 м2, навіс – літ. „Б”, туалет – літ.”В”, які розташовані за адресою: провулок Урицького,5, м. Слов’янськ, Донецька область.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що підприємством на земельній ділянці, наданій Слов’янською міською радою на умовах договору оренди, був збудований комплекс автогазозаправної станції, який був прийнятий в експлуатацію актом технічної комісії №1 від 01.12.04р. (затверджений рішенням Виконкому Слов’янської міської ради №46/1 від 19.01.05р.) як мала архітектурна форма. В подальшому в 2005р. була проведена самовільна реконструкція спірного об’єкта. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що він не порушує інтереси інших осіб, будівлі відповідають будівельним нормам та правилам і відповідно до ст. 376 просить суд визнати за ним право власності на спірні об’єкти нерухомості.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, зазначивши, що відповідно до норм чинного законодавства право власності на спірні об’єкти може бути визнане в судовому порядку, оскільки вони зведені самочинно, фактично проти визнання права власності на спірні об’єкти за позивачем не заперечує.

Технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

27 серпня 2003р. між позивачем та Слов’янською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої у м. Слов’янськ, провулок Урицького,5 для будівництва автогазозаправної станції.

На даній земельній ділянці позивач в 2004р. здійснив будівництво автомобільної газозаправної станції.

Даний об’єкт був прийнятий в експлуатацію як об’єкт малої архітектурної форми (акт №1 технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 01.12.04р.) і акт технічної комісії затверджений рішенням виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 19.01.05р. №46/1.

В 2005р. позивач здійснив самочинно реконструкцію спірних об’єктів нерухомості на земельній ділянці, яка була надана йому відповідно до договору оренди. За висновком технічної експертизи технічний стан будівельних конструкцій, будівель та споруд, розміщених по пров. Урицького, 5 у м. Слов’янськ відповідає будівельним нормам, знаходиться в задовільному технічному стані і може експлуатуватись за призначенням і є стаціонарними спорудами, які не є малою архітектурною формою.

Позивач звернувся до КП „Бюро технічної інвентаризації” м. Слов’янська щодо оформлення технічної документації та реєстрації права власності на автомобільну газозаправну станцію. КП БТІ м. Слов’янська виготовило технічну документацію на спірний об’єкт і рекомендувало звернутися з питання визнання права власності та видачі свідоцтва до міської ради.

Слов’янською міською радою позивачу було відмовлено в оформленні права власності та рекомендовано звернутися до суду.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності виникає на підставах, які не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону чи незаконність виникнення права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує право інших осіб.

Спірний об’єкт збудований в межах земельної ділянки, що була відділена позивачу на умовах оренди в користування, відповідає технічним нормам та правилам, що передбачені будівельними нормами та проектною документацією, не порушує інтересів інших осіб і відповідач фактично не заперечує проти визнання за позивачем права власності.

Судові витрати у справі покладаються на позивача, з вини якого виник спір.

Керуючись ст.328, 376 ЦК України, ст. 12, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Колективного підприємства „Слов’янські будівельні технології”, м. Слов’янськ до Слов’янської міської ради про визнання права власності на автомобільну газозаправну станцію, а саме: будівлю операторської літ. „А1”, загальною площею 12,3 м2 та літ.”а” загальною площею 6,5 м2, навіс – літ. „Б”, туалет – літ.”В”, які розташовані за адресою: провулок Урицького,5, м. Словянськ, Донецька область – задовольнити.

Визнати за Колективним підприємством „Слов’янські будівельні технології” (84116 м. Слов’янськ, вул.Урицького,94а, ) право власності на самочинно збудовані об’єкти: будівлю операторської літ. „А1”, загальною площею 12,3 м2 та літ.”а” загальною площею 6,5 м2, навіс – літ. „Б”, туалет – літ.”В”, які розташовані за адресою: провулок Урицького,5, м. Слов’янськ, Донецька область.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя