ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.08 Справа № 18/41/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” (04053, м. Київ, пров.Несторівський, 3-5)

до товариства з обмеженою відповідальністю ”Південний завод гідротехнічного устаткування” (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 77)

про стягнення 634 334,00 грн. збитків та 317 167,00 неустойки

Суддя Носівець В.В.

представники сторін:

Від позивача: Кисельов Є.В. (довіреність №юр-444/д від 27.12.2007 року)

Від відповідача: не прибув

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 27.05.2008р. звернувся позивач відкрите акціонерне товариство “Укрнафта” з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Південний завод гідротехнічного устаткування” про стягнення штрафу в сумі 317167,00 грн. та виконання зобов’язання в натурі щодо поставки продукції на підставі Договору купівлі-продажу №20/52-МТР від 15.02.2005року та ст. ст. 526, 549, 550, 612 ЦК України і ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 29.05.2008р. порушено провадження у справі №18/41/08, судове засідання призначено на 19.06.2008р. В судове засідання 19.06.2008 року відповідач не прибув, направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання судом було задоволено та розгляд справи відкладений на 16.07.2008р.

09.06.2008 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, згідно якої він просив суд стягнути з відповідача 634334,00 грн. боргу та 317167,00 грн. неустойки.

Заява позивача про зміну предмету позову відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечать чинному законодавству України, приймається судом до розгляду та задовольняється.

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Крім того, позивачем заявлено клопотання, в порядку ст. ст. 66,67 ГПК України, про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою від 16.07.2008 року, судом, в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю ”Південний завод гідротехнічного устаткування” у розмірі 951501 (дев’ятсот п’ятдесят одна тисяча п’ятсот одна) грн., що знаходяться на рахунку ТОВ “Південний завод гідротехнічного устаткування” № в ЦБВ ЗОД АППБ “Аваль”, МФО 313827, та розгляд справи відкладено до 28.07.2008 року.

У судовому засіданні 28.07.2008 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить суд стягнути з відповідача 634334,00 грн. збитків та 317167,00 грн. неустойки у вигляді штрафу.

Заява про уточнення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечить чинному законодавству України, приймається судом до розгляду та задовольняється.

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Судове засідання закінчено 28.07.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2005р. між товариством з обмеженою відповідальністю ”Південний завод гідротехнічного устаткування” (далі - продавець та відповідач у справі) та відкритим акціонерним товариством “Укрнафта” (далі-покупець та позивач у справі) укладено договір купівлі-продажу №20/52-МТР (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору, продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити продукцію, іменовану надалі Товар, відповідно до специфікацій, що додаються до Договору і є його невід’ємною частиною (п 1.1. Договору).

Згідно п. 5.2 Договору, покупець проводить оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, включаючи ПДВ до ціни товару на умовах, зазначених у специфікаціях, що додаються до цього Договору і є його невід’ємною частиною.

Так, відповідно до Специфікації № 6 від 07.03.2007 року до Договору, продавець за договором мав поставити покупцю нафтопромислове обладнання, а саме: насоси ЦНС-180-1050-2С-М (без електродвигуна, блоку керування, маслоустановки) у кількості 2 штуки, загальною вартістю 356184,00 грн. Пунктом 3 Специфікації визначений термін постачання: 60 днів з моменту передоплати та пунктом 4 умови оплати: 70% передоплата і 30% по факту готовності продукції до відвантаження.

Відповідно до Специфікації № 7 від 07.03.2007 року до Договору, продавець за договором мав поставити покупцю нафтопромислове обладнання, а саме: насос ЦНС-180-1900-2Т-М (з масло приймальником, торцевим ущільненням, ЗІП, без електродвигуна) у кількості 1 штука, загальною вартістю 278150,00 грн. Пунктом 3 Специфікації визначений термін постачання: 150 днів з моменту передоплати та пунктом 4 умови оплати: 70% передоплата і 30% по факту готовності продукції до відвантаження.

Згідно п. 3.3. Договору, продавець повідомляє покупця і вантажоотримувача про готовність до відвантаження та, відповідно до п.п. 3.3.1 Договору, відвантаження товару проводиться лише після отримання письмової згоди покупця про готовність до прийняття.

На виконання умов Договору, ВАТ “Укрнафта”, платіжним дорученням № ПД7-5102 від 17.05.2007р., проведено попередню оплату товару за специфікацією №6 у розмірі 249328,80 грн., та платіжним дорученням №ПД7-8725 від 10.08.2007року проведено попередню оплату товару за специфікацією №7 у розмірі 194705,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками від 18.05.2007 року та від 10.08.2007 року.

Листами від 13.10.2007 року №142/2 та від 14.09.2007 року № 143 ТОВ ”Південний завод гідротехнічного устаткування” повідомляло позивача про готовність продукції до відвантаження та просило здійснити доплату вартості товару у розмірі 30 % по кожній із Специфікацій.

Позивач платіжним дорученням №ПД7-10940 від 01.10.2007р. сплатив на рахунок відповідача суму у розмірі 190300,20 грн. (що складає 30 % вартості товару за специфікаціями), що підтверджується банківською випискою від 03.10.2007 року.

Таким чином, позивач виконав умови Договору купівлі-продажу №20/52-МТР від 15.02.2005 року належним чином та в повному обсязі.

Відповідач, в порушення умов Договору, товар, у строки встановлені Договором, не поставив позивачу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відстрочував поставку товару та зобов’язувався виконати умови Договору у найкоротший строк.

На день звернення позивача з позовом до суду відповідач товар позивачу не поставив; отриману попередню оплату, згідно умов Договору, не повернув.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача реальних збитків підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 662 ЦК України регламентує обов’язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 634334,00 грн. збитків обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 317167,00 грн. неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки товару.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, …, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства… (п.п. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до положень п. 7.5 Договору, у разі невиконання продавцем взятих на себе зобов’язань у термін, встановлений в специфікаціях, які є невід’ємною частиною даного Договору, продавець сплачує штраф у розмірі 50 % від суми непоставленого згідно специфікацій товару...

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума штрафу складає 317167,00 грн., суд вважає його обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 50 % від своєчасно непоставленого товару (на суму 634334,00грн.), що становить 317167,00 грн., обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати, покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 8 Декрету КМУ №7-93 від 21.01.1993 року (зі змінами та доповненнями), сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Як свідчать матеріали справи, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 951510,00 грн., державне мито за такими вимогами повинно бути сплачено у розмірі 9515,10грн.

Згідно платіжних доручень №РУ8-56 від 30.05.2008 року та №РУ8-34 від 08.04.2008 року державне мито сплачено відповідно у розмірі 9515,01 грн. та 3171,67грн.

Таким чином, державне мито у розмірі 3171,67 грн. підлягає поверненню позивачу, як зайво сплачене, відповідно до статті 8 Декрету КМУ “Про державне мито”.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ”Південний завод гідротехнічного устаткування” (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 77; ; р/р № ВАТ “РБ Аваль” м. Запоріжжя, МФО 313827) на користь відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” (04053, м. Київ, пров.Несторівський, 3-5; ; р/р № 0614 у КРУ КБ “Приватбанк” м. Києва, МФО 321842) 634334 (шістсот тридцять чотири тисячі триста тридцять чотири) грн. збитків, 317167 (триста сімнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. штрафу, 9515 (дев’ять тисяч п’ятсот п’ятнадцять) грн. 01 коп. грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Повернути відкритому акціонерному товариству “Укрнафта” із Державного бюджету України зайво сплачене державне мито у розмірі 3171 (три тисячі сто сімдесят одна)грн. 67 коп. Видати довідку.

Суддя В.В. Носівець