ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08                                                                                 Справа № 5/111.

За позовом Державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство», м. Кремінна Луганської області

до відповідача –Комунального підприємства «Троїцькжиткомпослуги», смт. Троїцьке Луганської області

про стягнення 2937 грн. 28 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –не прибув;

від відповідачів –не прибув.

Суть спору: про стягнення боргу у сумі 2170,00 грн., інфляційних нарахувань у сумі 691,12 грн. та 3% річних у сумі 76,16 грн.

Відповідач витребувані судом документи не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові засідання 15.07.2008, 04.08.2008, 14.08.2008, 26.08.2008, 11.09.2008, 25.09.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 13.08.2008 № 01-8/482 Про деякі питання застосування норм господарського процесуального кодексу України (п. 19)… дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затв. наказом ВГСУ від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

До повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, станом на час розгляду справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2007 року позивач за усною домовленістю з відповідачем поставив останньому товар (березові саджанці) у кількості 500 штук на загальну суму 2170 грн. 00 коп., що підтверджено матеріалами справи, у тому числі товаро-транспортною накладною № 001688 від 12.04.07 з відміткою особи про одержання продукції на підставі оформленої відповідачем довіреності від 11.04.07 № 715911 серії ИАП.

Однак, відповідачем оплати отриманого товару здійснено не було, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про її стягнення. Крім того, позивач просить стягнути інфляційні нарахування у сумі 691,12 грн. та 3% річних у сумі 76,16 грн.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та пояснень стосовно суті спору не надано.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 639 ЦК України, яка регулює вимоги щодо форми договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на оплату саджанців позивач виписав рахунок № 323 від 12.04.07.

Тому у відповідача виникло зобов’язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару, факт одержання якого ним не оспорений.

Позивачем за матеріалами справи не надано документів, які б свідчили про узгодження строків оплати товару.

За таких обставин, позивач мав звернутися до відповідача з вимогою про сплату боргу у відповідності до ст. 530 ЦК України, якою передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки у рахунку № 323 від 12.04.07 не зазначено строк оплати товару, відсутні докази вручення вказаного рахунку та надіслання претензії за листом від 21.09.07 № 885, суд позбавлений можливості встановити факт порушення права позивача на час його звернення з позовом, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його винесення.

Суддя                                                                                          О.С.Фонова