ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 р.

№
30/120

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської
Н.Г. -головуючий,

Воліка
І.М.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Компанії  DRGN Limited ("ДРГН Лімітед") на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 березня
2008 року у справі №30/120 за позовом 1) Компанії "EurlmEx "
("ЮрІмЕкс"), 2) Компанії "Brown&Robbins Investments
L.L.C." ("Браун енд Роббінс Інвестментс Ел.Ел.Сі."), 3) Компанії
"VOSTION GROUP L.L.C." ("Востіон Груп, Ел.Ел.Сі.")  до 1) ОСОБА_1 , 2) Закритого
акціонерного товариства "F.C.I", 3) Акціонерного банку  "Брокбізнесбанк", 4) ОСОБА_2, 5)
Компанії "FIM Securities Limited", 6) Компанії "UBS AG", 7)
Компанії "Concentra Limited", 8) Компанії "DRGN Limited"
("ДРГН Лімітед"), 9) Акціонерного банку "ІНГ Банк Україна" за
учатю третіх осіб: Відкритого акціонерного товариства "Міжрегіональний
фондовий союз" та Відкритого акціонерного товариства
"Київмедпрепарат", про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу цінних паперів,

за
участю представників:

позивача-1-
Маліневський О.М. (дов. від 17.01.2008 № 7)

позивача-2 -
Маліневський О.М. (дов. від 17.01.2008 № 35)

позивача-3
- Маліневський О.М. (дов. від 13.02.2008 № 584)

відповідача-1- ОСОБА_3(дов. від 13.02.2008
НОМЕР_1)

відповідача-2-3 - не з'явились

відповідача-4 - ОСОБА_4дов. від 13.02.2008 НОМЕР_2

відповідача-5-7 не з'явились

відповідача-8 -  ОСОБА_5 (дов. від 01.07.2008 б/н)

відповідача-9
не з'явився

третіх осіб -           не з'явились

ВСТАНОВИВ:

У
січні 2008 року позивачі -Компанія "EurlmEx", Компанія
"Brown&Robbins Investments L.L.С” та Компанія “VОSТІОN GROUР L.L.С.”
пред'явили у господарському суді позов до відповідачів -ОСОБА_1 ЗАТ
"F.C.I", АБ "Брокбізнесбанк", ОСОБА_2, Компанії "FIM
Securities Limited", Компанії "UBS AG", Компанії "Concentra
Limited", Компанії "DRGN Limited" та АБ "ІНГ Банк
Україна", про визнання недійсними договорів купівлі-продажу цінних
паперів.

Вказували,
що 26.11.2002 між Компанією "Brown&Robbins Investments"
(продавець)  L.L.С”  та
ОСОБА_1 (покупець) укладено договір           купівлі -продажу  цінних паперів №03, відповідно до умов якого
продавець передав, а покупець прийняв та оплатив прості іменні акції ВАТ
"Київмедпрепарат" номінальною вартістю 25 грн., у кількості 15 704 (
п'ятнадцять тисяч сімсот чотири) штуки.

Крім
того, 12.04.2006  Компанія “VОSТІОN GROUР
L.L.С (продавець) та Компанії "EurlmEx " ("ЮрІмЕкс")
(продавець) уклали з ОСОБА_1 (покупець) договори купівлі - продажу цінних
паперів відповідно №К -78/1 та
№К -78/2 , згідно яких продавці зобов'язались передати, а покупець -
прийняти та оплатити прості іменні акції
ВАТ "Київмедпрепарат" номінальною вартістю 25 грн., у
кількості: 16 963 ( шістнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) штук за
договором №К -78/1 та 2 956 ( дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят три) штуки за
договором №К -78/2.

Посилаючись
на невідповідність положень вказаних договорів дійсному волевиявленню сторін,
ст.17 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" та
встановленій законодавством формі договорів, -позивачі просили, визнати за ними
право власності на відчужені за спірними договорами акції та зобов'язати ЗАТ
"F.C.I" (реєстратора акцій ВАТ "Київмедпрепарат")
зареєструвати право власності позивачів на вказані акції, а АБ
"Брокбізнесбанк" та АБ "ІНГ Банк Україна", які є
зберігачами зазначених цінних паперів -списати з рахунків набувачів акції ВАТ
"Київмедпрепарат", що отримані ними за спірними договорами.

Крім того, посилаючись на зазначені
обставини та припущення про можливе відчуження відповідачами вказаних
акцій,  -позивачі   просили суд вжити заходи до забезпечення
позову шляхом накладення арешту на спірні акції та заборонити особам, у
розпорядженні та володінні яких вони перебувають, продавати, дарувати, іншим
способом відчужувати вказані акції, передавати їх в заставу або управління,
змінювати зберігача та (або) депозитарія таких акцій, списувати вказані акції з
рахунків відповідачів та (або) зараховувати вказані акції на рахунки інших
осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва
від 1 лютого 2008 року (суддя: Ващенко Т.М.) яка залишена без змін Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2008 (колегія
суддів: В. Андрієнко, М. Малетич, О. Коротун) заяву про забезпечення позову
задоволено та постановлено:

- накласти арешт на акції ВАТ
“Київмедпрепарат” в кількості                         2 956 штук, які
належатьОСОБА_2. та зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ
“Брокбізнесбанк”;

- заборонитиОСОБА_2., АБ
“Брокбізнесбанк”, ВАТ “Міжрегіональний фондовий союз” і ЗАТ “F.C.I.” вчиняти
будь-які дії щодо акцій
ВАТ “Київмедпрепарат” в кількості 2 956 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят
шість) штук, які належатьОСОБА_2. та зберігаються у зберігача цінних паперів
-АБ “Брокбізнесбанк”, в тому числі, проте не виключно, продавати, дарувати,
іншим способом відчужувати вказані акції, передавати їх в заставу або
управління, змінювати зберігача та (або) депозитарія таких акцій, списувати
вказані акції з рахунків ОСОБА_2 та (або) зараховувати вказані акції на рахунки
інших осіб;

- накладести арешт на акції ВАТ
“Київмедпрепарат” в кількості                          12 704 (дванадцять
тисяч сімсот чотири) штуки, які належать Компанії “FІМ Sесurіtіеs Lіміtеd” та
зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ “ІНГ Банк Україна”;

- заборонити Компанії “FІМ Sесurіtіеs
Lіміtеd”, АБ “ІНГ Банк Україна”, ВАТ “Міжрегіональний фондовий союз” і ЗАТ
“F.C.I.” вчиняти будь-які дії щодо акцій ВАТ
“Київмедпрепарат” в кількості 12 704 (дванадцять тисяч сімсот чотири)
штук, які належать Компанії та зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ “ІНГ
Банк Україна”, в тому числі, проте не виключно, продавати, дарувати, іншим
способом відчужувати вказані акції, передавати їх в заставу або управління,
змінювати зберігача та (або) депозитарія таких акцій, списувати вказані акції з
рахунків Компанії “FІМ Sесurіtіеs Lіміtеd” та (або) зараховувати вказані акції
на рахунки інших осіб;

- накласти арешт на акції ВАТ
“Київмедпрепарат” в кількості                            3 000 (три тисячі)
штук, які належать Компанії “UBS AG” та зберігаються у зберігача цінних паперів
-АБ “ІНГ Банк Україна”;

- заборонити Компанії “UBS AG”, АБ
“ІНГ Банк Україна”, ВАТ “Міжрегіональний фондовий союз” і ЗАТ “F.C.I.” вчиняти
будь-які дії щодо акцій
ВАТ “Київмедпрепарат” в кількості 3 000 (три тисячі) штук, які належать
Компанії та зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ “ІНГ Банк Україна”, в
тому числі, проте не виключно, продавати, дарувати, іншим способом відчужувати
вказані акції, передавати їх в заставу або управління, змінювати зберігача та
(або) депозитарія таких акцій, списувати вказані акції з рахунків Компанії “UBS
AG” та (або) зараховувати вказані акції на рахунки інших осіб;

- накласти арешт на акції ВАТ
“Київмедпрепарат” в кількості                           16 963 (шістнадцять
тисяч дев'ятсот сімдесят три) штуки, які належать Компанії “Concentra Lіміtеd”
та зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ “ІНГ Банк Україна”;

- заборониити Компанії “Concentra
Lіміtеd”, АБ “ІНГ Банк Україна”,
ВАТ “Міжрегіональний фондовий союз” і ЗАТ “F.C.I.” вчиняти будь-які дії
щодо акцій ВАТ “Київмедпрепарат” в кількості 16 963 (шістнадцять тисяч
дев”ятсот сімдесят три) штук, які належать Компанії “Concentra Lіміtеd” та
зберігаються у зберігача цінних паперів -АБ “ІНГ Банк Україна”, в тому числі,
проте не виключно, продавати, дарувати, іншим способом відчужувати вказані
акції, передавати їх в заставу або управління, змінювати зберігача та (або)
депозитарія таких акцій, списувати вказані акції з рахунків Компанії “Concentra
Lіміtеd” та (або) зараховувати вказані акції на рахунки інших осіб.

Судові рішення мотивовані посиланнями
на ст.66 ГПК України  та обґрунтоване
припущення позивачів про те, що спірне майно на момент виконання рішення може
зникнути або зменшитись за кількістю, вибути з володіння та розпорядження
відповідачів, або зберігання вказаних у позовній заяві зберігачів, що утруднить
та зробить неможливим виконання рішення суду відповідно до заявлених позовних
вимог.

У касаційній скарзі відповідач 8
-Компанія DRGN Limited ("ДРГН Лімітед"), посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, а саме ст.ст. 33, 66 ГПК України, просив
ухвалу та постанову скасувати.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 1.07.2008 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено
розгляд справи на 23.07.2008.

У судовому засіданні 23.07.2008
відповідно до ч.3 ст.77 ГПК України оголошено перерву на 30.07.2008.

29.07.2008  до Вищого господарського суду України
надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивачі, посилаючись на
безпідставність касаційної скарги та обгрунтовані висновки судів попередніх
інстанцій про необхідність забезпечення позову, просили касаційну скаргу
залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Заслухавши доповідача, представників
сторін, розглянувши доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Ухвала суду першої інстанції зазначеним
вимогам не відповідає.

Відповідно до ст.66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав
позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову, господарські суду посилались на ст. 66 ГПК України та вважали, що
посилання позивачів на можливе відчуження спірного майна до вирішення спору є
достатньою підставою до накладення арешту на спірні акції та заборони
відповідачам вчиняти будь-які дії, що стосуються предмета спору.

З даними висновками суду погодитись не
можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать
наведеним вимогам закону.

Так, за змістом ст.66 ГПК України
обов'язковою умовою забезпечення  позову
є обґрунтоване припущення, що спірне майно, яке є у відповідача може зникнути,
зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обов'язок доказування обставин, які
свідчать про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову в силу ст.33
ГПК України покладається на заявника.

При цьому господарський суд, вирішуючи
питання про забезпечення позову, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів
заявника з урахуванням їх розумності, обґрунтованості і адекватності;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

З огляду на викладене, суди
попередніх інстанцій, вирішуючи питання про забезпечення позову, не надали
належної юридичної оцінки обґрунтованості доводів заявника про необхідність
забезпечення позову та не встановили обставини які свідчать про імовірність
утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів.

Крім
того, відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі
справи,  що  виникають
з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Таким
чином, при вирішенні питання про підвідомчість справ аналогічних корпоративним,
у судів немає підстав виходити за межі визначеної законом підвідомчості  господарських судів та розглядати справи, які
відповідно до закону мають розглядатися за правилами іншого судочинства.

Зазначена
правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, що викладена
в Узагальненні практики розгляду судами корпоративних спорів Верховного Суду
України від 26.01.2008.

В
зв'язку з цим, господарським судам слід мати на увазі, що у визначені
підвідомчості справ зі спорів, пов'язаних з обігом акцій, необхідно враховувати
дуалістичну природу акцій та розрізняти правовідносини щодо акцій як речей та
правовідносини з приводу реалізації корпоративних прав, посвідчених акціями.

Так,
відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та ст. 167 ГК України, корпоративними
правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Права
учасника товариства, яким є також акціонер, визначені ст. 10 Закону України
"Про господарські товариства", відповідно до якої учасник товариства
має право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному
в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати
участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з
учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати
дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію
про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати
йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність,
протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

Учасники
можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими
документами товариства.

Аналогічні
положення щодо прав учасника товариства передбачені ст. 116 ЦК України та ст.
88 ГК України.

Отже,
змістом акцій є посвідчені ними корпоративні права, однак, відповідно до ст.177
ЦК України цінні папери є речами, і відповідно правовідносини сторін, що
пов'язані з обігом цінних паперів, є за своєю правовою природою майновими.

В
зв'язку з цим, спори про визнання права власності на акції, укладення,
розірвання, зміну, виконання, а також визнання недійсними договорів
купівлі-продажу акцій та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів,
пов'язаних з порушенням переважного права на придбання акцій, не є такими, що
виникають з корпоративних відносин і залежно від суб'єктного складу сторін
підлягають розгляду господарськими або загальними судами.

З
позовної заяви вбачається, що відповідачами у справі є в тому числі фізичні
особи.

Відповідно до ст.21 ГПК України
сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Суди попередніх інстанцій, належним
чином не з'ясувавши питання чи відповідає склад учасників спору приписам
ст.ст.1, 21 ГПК України та чи є даний спір корпоративним, з огляду на п.4 ч.1
ст.12 ГПК України, дійшли необґрунтованого та передчасного висновку про
забезпечення позову, який  суперечить
ст.66 ГПК Укнраїни .

Враховуючи
викладене та межі перегляду справи касаційною інстанцією, що передбачені ст.
1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що ухвала та постанова -
підлягають до скасування, а справа передачі -на розгляд до суду першої
інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне  зазначити, що відповідно  до  ст.
66  Господарського процесуального
кодексу  України  клопотання
сторони про забезпечення
позову  суд вправі  розглянути
в будь-якій  стадії  провадження
у  справі та у випадку належного
обгрунтування їх необхідності вжити заходів до забезпечення позову.

Під час розгляду справи по суті
господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, встановити
характер спірних правовідносин і за наявності достатніх підстав, вирішити
питання про застосування правових наслідків, передбачених п.1 ч.1 ст. 80 ГПК
України.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Компанії DRGN Limited ("ДРГН Лімітед") задовольнити.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 та ухвалу
господарського суду міста Києва від 07.02.2008 у справі № 30/120 скасувати.

Справу
направити для розгляду до господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддя
Н. Дунаєвська

Судді:                                                                                       І.Волік

М. Михайлюк