ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.08.08 р.                     Справа № 25/115

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк

до відповідача військової частини 3037 м. Донецьк

про стягнення 14294грн.94коп.

За участю

представників сторін:

від позивача: Максецька О.С. – юрисконсульт (довіреність № 255-08 від 31.03.2008);

від відповідача: Леня С.В. – представник (довіреність № б/н від 20.08.2008)

Позивач – відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк звернувся до господарського суду з позовом до військової частини 3037 м. Донецьк про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини в сумі 14294грн.94коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії № 933 від 15.10.2004р., додаток № 13 до договору № 933 від 15.10.2004р. “Договірні величини споживання електричної енергії”, акти приймання – передачі електричної енергії за січень 2008р., за лютий 2008р., за березень 2008р., за квітень 2008р., рахунки на оплату, реєстри направлення рахунків та супровідний лист про направлення рахунку за квітень 2008р. з квитанцією (фіскальним чеком) про направлення № 9065 від 23.04.2008.

У відзиві на позовну заяву (вих. № 756 від 28.07.2008р.) відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність заборгованості.

В додаткових поясненнях позивач зазначив, що станом на 01.08.2008р. наявна за відповідачем заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії не сплачена, тому позиція відповідача, відображена в акті звірки розрахунків, підписаного ним 02.07.2008р., є необґрунтованою, оскільки не підтверджена документально.

Представник відповідача, уповноважений за довіреністю для надання на розгляд господарського суду клопотання щодо перенесення розгляду справи, в судовому засіданні клопотав про перенесення розгляду справи.

Клопотання про перенесення дати розгляду справи терміном на місяць також відображено в листі відповідача (вих. № 816 від 20.08.2008), поданому через канцелярію господарського суду.

Суд розглянув клопотання відповідача про перенесення розгляду справи терміном на місяць та не задовольняє його з наступних підстав.

Ухвалою про порушення справи від 25.06.2008 суд розгляд справи призначив на 12.08.2008 та зобов’язав відповідача надати, зокрема, документи в підтвердження заперечень на позов або докази в підтвердження оплати заборгованості.

Представник відповідача в судове засідання 12.08.2008 не з’явився; у відзиві на позовну заяву (вих. № 756 від 28.07.2008р.) проти позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність заборгованості. При цьому документів в підтвердження відсутності заборгованості не представив.

Ухвалою від 12.08.2008 суд розгляд справи відклав на 21.08.2008 та зобов’язав відповідача обґрунтувати та документально підтвердити факт відсутності заборгованості з посиланням на акти приймання – передачі електроенергії, які підписані двома сторонами.

В судове засідання 21.08.2008 з’явився представник відповідача, уповноважений за довіреністю надати на розгляд господарського суду клопотання щодо перенесення розгляду справи на один місяць у зв’язку з тим, що посадові особи, які наділені певним обсягом повноважень, мають необхідну обізнаність щодо обставин справи, володіють необхідним досвідом роботи за відповідною спеціальністю, перебувають у відпустці. Витребуваних документів представник відповідача суду не представив, хоча останньому надавалося достатньо часу для представлення витребуваних документів та захисту своїх прав і інтересів, яким він не скористувався.

По-друге, ч. 1, 3, 4 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

За клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Позовна заява надійшла до суду 25.06.2008, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції господарського суду.

Двохмісячний строк для вирішення спору з урахуванням приписів ч. 1 ст. 69 ГПК України закінчується 25.08.2008.

Виняткові випадки для продовження строку розгляду справи головою господарського суду чи заступником голови господарського суду, а також клопотання обох сторін чи клопотання однієї сторони, погоджене з другою стороною, про продовження строку розгляду справи, відсутні.

Тобто, відкласти розгляд справи в межах встановленого господарським процесуальним законодавством строку не можливо.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

15.10.2004 між ВАТ „Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж (Постачальник електричної енергії) та військовою частиною 3037 (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 933.

В силу приписів ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, Споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Додатком № 13 до договору про постачання електричної енергії № 933 від 15.10.2004 відповідачу були затверджені договірні величини споживання електричної енергії.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” встановлюють, споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України „Про електроенергетику” відповідач у січні, лютому, березні та квітні 2008р. спожив електричної енергії понад встановленої договірної величини.

Про факт споживання відповідачем електричної енергії понад встановленої договірної величини свідчать двохсторонні акти прийому-передачі електричної енергії за січень 2008р., за лютий 2008р., за березень 2008р. та за квітень 2008р., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідачу позивачем був зроблений розрахунок двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини, виписані та направлені рахунки, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. Про факт направлення виставлених рахунків свідчать реєстри на відправлення рекомендованих листів в січні – березні 2008р., супровідний лист про направлення рахунку за квітень 2008р. з квитанцією (фіскальним чеком) № 9065 від 23.04.2008, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку перевищення договірної величини споживання електричної енергії складає:

у січні 2008р. – 1610,18грн.;

у лютому 2008р. – 3663,65грн.;

в березні 2008р. – 5594,10грн.;

в квітні 2008р. – 3427,01грн. Всього – 14294грн.94коп.

На момент прийняття рішення по справі відповідач заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в сумі 14294грн.94коп. не погасив.

Дослідивши матеріали господарської справи, суд дійшов висновку про законність, доведеність та обґрунтованість позовних вимог, та задовольняє їх у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, оскільки не мають під собою документального підтвердження, як того вимагають приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” від 16.10.1997 № 575/97-ВР, із змінами, останні зміни від 28.12.2007, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк до військової частини 3037 м. Донецьк про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини в сумі 14294грн.94коп. задовольнити.

Стягнути з військової частини 3037 (83005, м. Донецьк, вул. Куприна, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 99; р/р 97 в ДОУ ВАТ „Державний Ощадний банк України”, МФО 335106, ) заборгованість за перевищення договірної величини в сумі 14294грн.94коп.

Стягнути з військової частини 3037 (83005, м. Донецьк, вул. Куприна, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 99; рахунок 5393 в філії ГУ ПІБ України в Донецькій області, МФО 334635, ) витрати по сплаті держмита в сумі 142грн.95коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Бойко І.А.