ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/213

13.10.08

За позовом                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельд»

До                               Закритого акціонерного товариства «Мінський»

Про                              стягнення 11 221,21 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача - Льовкін М.О., довіреність № б/н від 04.06.08

від відповідача - Капшук М.М., довіреність № 014 від 14.12.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вельд»(позивач) звернулося до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Мінський»(відповідач) про стягнення 11 221,21 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено борг у сумі 11 221,21 грн. згідно умов договору поставки № МН-124/12 від 04.12.2006р.

Ухвалою суду від 07.08.08 порушено провадження у справі № 1/213 та призначено розгляд на 08.09.08.

Позивачем надано документи витребувані ухвалою суду від 07.08.08.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду від 07.08.08 не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 13.10.2008 року.

12.09.2008 року до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову. В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що відповідач умисно ухиляється від сплати заборгованості, шляхом ігнорування та не надання відповідей на претензію позивача, також позивачем зазначено що відповідач підписав акт звірки взаєморозрахунків, проте від сплати боргу ухиляється.

Вищенаведену заяву позивача задоволено та ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2008 на рахунок відповідача накладено арешт.

13.10.2008 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що у останнього на рахунку немає коштів, щоб погасити вищенаведену заборгованість.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між сторонами Договору поставки № МН –124/12 від 04.12.2006р. (далі-договір) позивач , виступаючи постачальником взяв на себе зобов’язання поставляти товар (продукти харчування) відповідачеві, а відповідач зобов’язався оплачувати поставлений товар протягом втснаовленого в договорі строку.

На виконання умов договору позивач здійснив ряд поставок згідно наклданих № ВРБ 02847 від 16.08.2007, № ВРБ 03385 від 08.10.2007, № ВРБ 03500 від 18.10.2007, № ВРБ 03572 від 25.10.2007.

За поставлений товар відповідач частково розрахувався оплативши 1 688,58 грн., таким чином сума основного боргу становить 10 206,59 грн.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача з повідомленням та з зауваженням щодо організації та проведення поставки суду не надано.

Відповідач суму заборгованості визнав у повному обсязі, про що свідчить підписаний акт звірки взаєморозрахунків.

Позивач у своїй позовній заяві також просить стягнути з відповідача 841, 24 грн. –пені, та 173,38 грн. –3% річних.

27.06.2008 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплатити борг, що підтверджується копією фіксального чеку № 6323 від 27.06.2008 року. Відповідач отримав вказану претензію, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов’язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що станом на день подання позову відповідач лише частково виконав свої договірні зобов’язання, шляхом сплати 1687,58 грн., остаточну оплату за Договором не виконав, заборгованість в сумі 10 206,59 грн. не сплатив.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів того, що відповідачем здійснено повну оплату за поставлене вугілля згідно договору, суду не надано.

Доказів того, що відповідачем здійснено повну оплату за поставлений позивачем товар по спірному договору судом не надано.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Позивач також просить стягнути з відповідача сплачені державне мито в сумі 112,21 грн. та судово-інформаційні послуги у сумі 118, 00 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов’язань за договором поставки доведена матеріалами справи і не спростована відповідачем. Оскільки відповідач не з’являвся в судові засідання, та не надавав витребовувані судом документи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 222 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Мінський»(м.Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , МФО 300528, р/р 8967 в ЗАТ «ОТП Банк», або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельд» (01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, 1/2, , , р/р 7951 в АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012) 10 206 (десять тисяч двісті шість)грн.,59 коп. - основного боргу; 841 (вісімсот сорок одну) грн. 24 коп. –пені; 173 (сто сімдесят три) грн., 38 коп. –3% річних; 112 (сто дванадцять) грн., 21 коп. –державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Заходи вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2008 року про накладення арешту на грошові суми Закритого акціонерного товариства «Мінський»- скасувати.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя В.І.Мельник