СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Тернопіль, вул. Кн.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" вересня 2008 р.

Справа № 18/8-2920

Господарський суд Тернопільської
області  у складі   судді Охотницької Н.В.

Розглянув справу

за позовом: Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50 в особі Тернопільської філії Закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк», м. Тернопіль, вул. С.Бандери, 38

до відповідача: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1

про
стягнення 12 234,78 грн. заборгованості, з яких: 8 923,38 грн. -заборгованість
за кредитом; 2 269,51 грн. -заборгованість по процентам за користуванням
кредитом; 1041,89 грн. -пеня.

За участю представників :

Позивача: Осафійчука
І.Б. -старшого юрисконсульта, довіреність № 6882 від 05.06.2007 р.

відповідача: не
з'явився

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача роз'яснено його правами та обов'язками  згідно з ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного
клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:
Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 в особі Тернопільської філії ЗАТ
«ПриватБанк», м. Тернопіль, вул. С.Бандери, 38 звернулося до
господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з
відповідача -Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1 -12
234,78 грн. заборгованості, з яких -8 923,38 грн. -заборгованість за кредитом;
2 269,51 грн. -заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 1041,89
грн. -пеня.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на дію договору про надання «Овердрафт -мікро»кредиту № ТЕІLМММ від
05 вересня 2007 року, укладеного ТФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», м. Тернопіль та
відповідачем по справі, а також Додаток № 1 до даного договору.

Посилаючись на те, що у
добровільному порядку відповідач відмовляється погасити борг, позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12 234,78 грн.; витрати по сплаті
державного мита та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти
на відповідача.

Відповідач письмового відзиву на
позов не подав, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не представив,
його представник у судове засідання не прибув, хоча про час і місце слухання
був повідомлений в порядку, визначеному ст. 64 ГПК України, а тому суд
розглядає справу згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними у справі
документами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази,
господарський суд встановив  наступне:

Статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи,
організації мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні
права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст.
202 ЦК України).

05 вересня 2007 року між ТФ ЗАТ КБ
«ПриватБанк», м. Тернопіль (Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м.
Тернопіль (Клієнт) було укладено Договір про надання Овердрафт -мікро кредиту №
ТЕІLМММ, предметом якого є «Овердрафт мікро»кредитування обслуговування
клієнта.

За Договором про надання «Овердрафт
-мікро»кредиту № ТЕІLМММ банк при наявності вільних грошових ресурсів
зобов'язується здійснювати «овердрафт -мікро»обслуговування Клієнта, що полягає
в проведенні його платежів поверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта
відкритого в Банку, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту встановленого у
відповідності з    п.1.3 договору, який
на момент підписання договору становить 10 000 грн.

Банк зобов'язується відкрити для
обслуговування Клієнта рахунок по процентах, а зобов'язання по видачі кредиту
чи його частини згідно договору про надання кредиту виникають в Банка в день
представлення Клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах
вказаних в них сум в порядку передбаченому п. 2.4.1. даного договору.

Згідно п. 4.1. договору при
порушенні Клієнтом будь -якого зобов'язання зі сплати відсотків за користування
кредитом, терміну повернення кредитом й інших витрат, передбаченим цим
договором відповідач сплачує позивачеві за кожен випадок порушення пеню в
розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу
але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України
встановленої в період за який виплачується пеня.

Пунктом 5.1. Договору встановлено,
що даний договір вступає в силу з моменту представлення Клієнтом розрахункових
документів на користування кредитом в межах вказаних ним сум, і діє в об'ємі
перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами по даному
договору.

Відповідно до Додатку № 1 від
05.09.2007 р. до Договору про надання «Овердрафт -мікро»кредиту № ТЕІLМММ від
05.09.2007 р. для розрахунку за користування кредитом згідно договору про
надання «Овердрафт -мікро»кредиту № ТЕІLМММ від 05.09.2007р. встановлено
диференційовану процентну ставку, яка згідно п. 1.1 додатку залежить від строку
користування кредитом, а саме: протягом 1-3 днів -14 %; 4-7 днів -16 %; 8-15
днів -19 %; 16-30 днів -21%.

Отже, досліджені документи
підтверджують, що Відповідач не належним чином виконував зобов'язання
передбачені умовами договору про надання «Овердрафт -мікро»кредиту № ТЕІLМММ
від 05.09.2007 р.

Факт отримання вищезазначеного
кредиту відповідачем не заперечено у встановленому законом порядку.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням
особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Беручи до уваги доводи позивача,
оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем
виникли зобов'язання з  кредитного
договору, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин
за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до статті 536
Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами
встановлюється  договором,  законом
або  іншим  актом
цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що
позивач у справі надав ОСОБА_1 кредит, однак відповідач по справі не виконав
умов договору і не погасив кредит відповідно до умов цього Договору.

У відповідності до статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь -які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються
вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення
для правильного вирішення господарського спору.

Із досліджених у судовому засіданні
документів встановлюється, що відповідач у справі -Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 порушив права позивача у справі -ТФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», м. Тернопіль,
зокрема  у здійсненні розрахунків за
отриманий кредит.

Таким чином, суд вважає, що
представленими суду доказами, а саме Договором про надання «Овердрафт
-мікро»кредиту №ТЕІLМММ та Додатком №1 до цього договору, позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу за кредитом на суму 8 923 грн. 38 коп. та
2269 грн.  51 коп. заборгованості по
процентам за користування кредитом, підтверджені документально та підлягають до
задоволення.

Чинним законодавством України визначено,
що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою ( стаття 546 ЦК ).

Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язань.

Отже, як випливає із змісту Цивільного
кодексу України відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань
настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено договором.

При таких обставинах справи судом
приймається посилання позивача про те, що у нього є правові  підстави для стягнення пені.

Згідно представленого розрахунку
позивача розмір нарахованої пені становить 1041 грн. 89 коп.

З огляду на наведене суд встановив,
що позовні вимоги  в сумі 1041 грн.  89 коп. пені підлягають до задоволення як
обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Державне мито та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного,
керуючись  ст. 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84,116, 117
ГПК України, ст.ст. 20, 193, 224 Господарського Кодексу  України,
ст. ст. 11, 526, 527, 530,1054 Цивільного Кодексу України, господарський
суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на
користь Тернопільської філії Закритого акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», м. Тернопіль, вул. С.Бандери, 38, ідентифікаційний код
21161919:

-          8 923 (вісім тисяч дев'ятсот двадцять
три) грн. 38 коп. заборгованості за кредитом;

-          2 269 (дві тисячі двісті шістдесят
дев'ять) грн. 51 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом;

-          1041 (одну тисячу сорок одну) грн. 89
коп. пені;

-          122 (сто двадцять дві) грн. 35 коп. в
повернення сплаченого державного мита;

-          118 (сто вісімнадцять) грн. в
повернення витрат інформаційно -технічне забезпечення судового процесу

3. Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

Сторони вправі подати апеляційну
скаргу , а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили протягом десяти днів з дня його  прийняття (підписання), через місцевий
господарський суд.

Рішення
підписано 26 вересня 2008 року

Суддя
Н.В.
Охотницька