ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2008 р.

справа № 5020-3/090

За позовом          фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до                     фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

(АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості за
договором оренди в розмірі 887,03 грн.,

суддя Головко
В.О.,

За участю представників:

позивача -не
з'явився,

відповідача -не
з'явився,

Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду міста Севастополя з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором суборенди
нерухомого майна в розмірі 887,03 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
невиконанням відповідачем зобов'язань за договором суборенди нерухомого майна №
14-К/07 від 01.06.2007. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача
судові витрати. (Детальні обґрунтування викладені у позовній заяві).

Відповідач в судові засідання не
з'явився, вимоги ухвал суду від 17.09.2008, 15.10.2008, 27.10.2008 щодо надання
відзиву та витребуваних судом документів не виконав, про причини неявки в
судові засідання не повідомив, про час та місце проведення судових засідань був
повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути
справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 77 Господарського
процесуального кодексу України судовий розгляд відкладався.

Згідно зі до ст. ст. 20, 22, 811
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику
позивача  роз'яснені процесуальні права
та обов'язки.

За клопотанням представника
позивача, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України
“Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ним російською
мовою.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлені докази, суд встановив:

01.06.2007
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Суборендар) був укладений договір суборенди
нерухомого майна № 14-К/07 (далі -Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2
Договору Суборендар набуває право суборенди на нежитлові приміщення (об'єкт
суборенди), а Орендодавець на підставі даного права зобов'язується передати в
суборенду об'єкт суборенди на строк і за плату, встановлені цим Договором.
Об'єктом суборенди є частина нежитлових приміщень на першому поверсі будівлі,
павільйон НОМЕР_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 24,52
м2, і є власністю ЗАТ “Головний універсальний магазин”.

Строк дії Договору визначений
сторонами з моменту підписання Договору та акту прийому-передачі об'єкта
суборенди до 28.02.2008 (п. 9.1 Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору передача
об'єкта суборенди здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який
підписується обома сторонами. Суборендар має право зайняти орендоване
приміщення в день підписання акта прийому-передачі приміщень (додаток №2 до
Договору).

25.12.2007 сторонами Договору
підписаний акт прийому-передачі об'єкту суборенди (а.с.16), отже з цього часу
відповідач вступив у користування орендованим майном, а відтак у нього виникли
певні обов'язки перед Орендодавцем.

Відповідно до п. 6.1 Договору
Суборендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати Орендодавцю
за користування об'єктом  суборенди
орендну плату в сумі 2115,00 грн. (без урахування ПДВ) за кожний місяць
суборенди.

Пунктом 6.3 Договору встановлено,
що крім орендної плати Суборендар компенсує витрати за користування
комунальними послугами, а також усі податки та збори, які нараховуються на
вартість наданих послуг, згідно з діючим податковим законодавством України на
підставі виставлених Орендодавцем рахунків. Комунальні та інші витрати  Суборендар відшкодовує Орендарю щомісячно на
підставі рахунків Орендодавця протягом трьох днів з моменту отримання рахунків.

Додатки до Договору є його
невід'ємними частинами (п. 11.1 Договору).

Договір припинив свою дію
28.02.2008, але об'єкт суборенди повернутий Суборендатором лише 03.03.2008, що
підтверджується актом здачі-прийому нежитлового приміщення від 03.03.2008 до
Договору суборенди 14-К/07 від 01.06.2007 (а.с17).

Відповідач вносив плату за
користування комунальними послугами за Договором оренди № 14-К/07 від
01.06.2007 несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, починаючи з
01.02.2008 у нього склалася заборгованість в сумі 790,97 грн. (рахунки НОМЕР_2
від 01.02.2008, НОМЕР_3 від 28.02.2008).

Позивач направив листа (вих. №
15/07 від 23.07.2008) на адресу відповідача, яким повідомив його про залишок
боргу по сплаті за користування комунальними послугами за Договором та
запропонував йому підписати акт звірки взаєморозрахунків від 14.07.2008,
повторно направив рахунки НОМЕР_2 від 01.02.2008, НОМЕР_3 від 28.02.2008 (а.с.
18), але відповіді на цей лист позивач не отримав, борг відповідачем не
сплачений.

Викладене стало підставою для
звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача
в сумі 887,03 грн., з яких: 790,07 грн. -борг по сплаті за користування
комунальними послугами, 10,68 грн. -3% річних, 86,28 грн. -збитки від інфляції.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та
пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси
застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто
після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами
виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним
кодексом України в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Відповідно до статей 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином
згідно з умовами договору та вимогами чинного законодавства, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором чи законом.

Судом встановлено, що відповідач
вносив плату за користування комунальними послугами нерегулярно, тому починаючи
з січня 2008 року у нього склалася заборгованість в сумі 441,37 грн., за лютий
2008 року -в сумі 348,70 грн., що підтверджується, зокрема, рахунками НОМЕР_2
від 01.02.2008, НОМЕР_3 від 28.02.2008 (а.с.19), а також розрахунком, наданим
позивачем.

Відповідачем не надано суду доказів
неотримання зазначених рахунків, або належного виконання зобов'язань за
Договором.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 790,07 грн.
визнані судом такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 193
Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським
кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

15.07.2005 Інформаційним листом №
3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох
процентів річних та індексу інфляції, що передбачені
статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями
боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням
встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні
втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою
природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових
коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не
були своєчасно сплачені боржником, то ані три проценти річних, ані індекс
інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення
зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно до пункту 8.1 Договору
за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони
несуть відповідальність відповідності до діючого законодавства України.

Перевіривши розрахунок, наданий
позивачем, суд встановив, що він відповідає вищезазначеним вимогам чинного
законодавства, тому підлягає стягненню у повному обсязі: інфляційне
відшкодування в розмірі 86,28 грн., 3% річних в розмірі 10,68
грн.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір виник
внаслідок неправильних дій відповідача, суд покладає на останнього витрати
позивача по сплаті ним державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85,
116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_4, відомості
про поточні рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5,
р/р НОМЕР_6 в СФ АКБ “Форум”, МФО НОМЕР_7) 887,03 грн., у тому числі
790,07 грн. -сума основного боргу, 86,28 грн. - сума інфляційного
відшкодування, 10,68 грн. -3% річних, а також витрати по сплаті державного мита
в сумі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                   В.О.
Головко

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84

Господарського процесуального кодексу України

і підписано 03.11.2008.

Розсилка:

1.          Фізична особа -підприємець ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

2.          Фізична особа -підприємець ОСОБА_2

(АДРЕСА_2)

3.          Справа

4.       наряд