ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.08

Справа № 14/411-08.

за позовом: Сумського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» в особі Сумської дистанції колії Південної залізниці

до відповідача: Краснопільської селищної ради Сумської області

про визнання права державної власності

Суддя Миропольський С.О. Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Прокурор: Кошлякова А.Ю.

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко

Суть спору: Позивач просить суд визнати за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на нежитлову будівлю чергового по переїзду, розташованої на 30 км. залізничної станції Краспопілля Сумської області (літера «Б» схематичного плану), інвентарний №12220006, рік забудови - 1945, загальна площа – 15,5 кв.м., що знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609).

Позивач в судове засідання не з’явився але подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з’явився , письмового відзиву на позов не подав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до п.1.1. Статуту Південна залізниця є створеним згідно зі ст.ст. 1, 4 Закону України “Про залізничний транспорт” статутним територіально-галузевим об'єднанням, заснованим на державній власності і підпорядкованим Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить в систему Міністерства транспорту України. До складу СТГО “Південна залізниця” входить відокремлений структурний підрозділ Сумська дистанція колії Південної залізниці, яка діє на підставі Положення. Відповідно до пункту 2.1. Положення про Сумську дистанцію колії Південної залізниці основними завданнями дистанції є утримання в технічно справному стані та ремонту усіх елементів залізничної колії (земельного полотна, верхньої будови штучних споруд, та інших споруджень колії), а також житлових та службово-технічних будов, які знаходяться на балансі дистанції.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки №428 від 14.07.2008 року на 30 км. залізничної станції Краснопілля Сумської області розташована нежитлова будівля чергового по переїзду, що знаходиться на балансі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Південної залізниці. Будівля (літера «Б» схематичного плану) має інвентарний №12220006, рік забудови - 1945, загальна площа – 15,5 кв.м., балансова вартість станом на 01.07.2008р. – 2253 грн. 37 коп.

Це також підтверджується відповідним технічним паспортом на нежитлове приміщення, що виданий Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації».

Вказаний вище об’єкт нерухомості розташований на території Краснопільської селищної ради Сумської області.

Відповідно до ч.3 ст.73 Господарського кодексу України, майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання.

Згідно зі ст.5 Закону України “Про залізничний транспорт” майно, закріплене за залізницями є загальнодержавною власністю.

Відповідно до п.6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності, а п. 6.2. передбачено, що підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядвання, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

Як свідчать матеріали справи, зокрема лист №128 від 08.05.2008р. позивач звертався до відповідача з проханням надати рішення для отримання свідоцтва про право власності на вказаний вище об’єкт нерухомого майна.

15 травня 2008 року відповідач виніс рішення №67 згідно якого оформив право власності на зазначену будівлю та просив КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» видати свідоцтво про право власності та зареєструвати нерухоме майно.

Як зазначає позивач, керуючись вказаним рішенням, він звертався до КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» з відповідною заявою №189 від 02.07.2008р. у якій просив видати свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності на вказаний вище об’єкт нерухомості, проте останнє згідно з листом №553 від 04.07.2008 року відмовило позивачу в видачі свідоцтва про право власності і відповідно реєстрації права власності. Причиною відмови було вказано те, що згідно з Тимчасовим положенням видавати свідоцтва про право власності на об’єкти нерухомого майна мають право лише органи місцевого самоврядування та органи місцевої виконавчої влади, тому БТІ не має таких повноважень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в своєму рішенні фактично підтвердив право власності держави в особі Мінтрансзв’язку України на зазначений вище об’єкт нерухомого майна, однак в порушення вимог Тимчасового положення належним чином його не оформив – не видав свідоцтво про право власності, що і стало причиною відмови в державній реєстрації права власності на нерухомість, чим порушив права позивача як власника майна.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч.3 ст.136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовується положення закону, встановлені для захисту права власності.

Матеріали справи підтверджують факт приналежності спірних будівель позивачу, а саме: технічний паспорт на нежитлове приміщення, що виданий Сумським міським бюро технічної інвентаризації, Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою №280822, виданий згідно з розпорядженням Краснопільської райдержадміністрації від 12.05.2004 року №183, який підтверджує, що земельна ділянка, на якій розташована вказана будівля, надана Південній залізниці в постійне користування.

Також доказами приналежності будівлі позивачу є її відображення на самостійному балансі структурного підрозділу Південної залізниці – Сумської дистанції колії Південної залізниці та здійснення фінансування (власного та за централізовані кошти) на утримання та ремонт цих будівель. Утримання зазначеної будівлі (оплата комунальних послуг, поточний і капітальний ремонти та інше) здійснюється за рахунок власних коштів дистанції та централізованих коштів Південної залізниці, що підтверджується довідкою №429 від 14.07.2008р.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вважає вимоги прокурора правомірними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню шляхом визнання права власності на зазначений вище об’єкт нерухомого майна за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1.          Позов задовольнити.

2. Визнати за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на нежитлову будівлю чергового по переїзду, розташованої на 30 км. залізничної станції Краспопілля Сумської області (літера «Б» схематичного плану), інвентарний №12220006, рік забудови - 1945, загальна площа – 15,5 кв.м., що знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609).