ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.09.08                                                                                           Справа № 10/84

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Краєвської М.В.

при секретарі судового засідання Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Сагайдачний М.», м. Рівне, вих. №3/07-юр від 04.07.2008р.

на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2008 р.

у справі № 10/84, суддя Павлюк І.Ю.

за позовом Управління економіки міста виконавчого комітету Рівненської міської ради, м. Рівне

до Приватного підприємства «Сагайдачний М.», м. Рівне

про повернення майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості в розмірі 11 418, 18 грн.,

за участю представників

від позивача: Борисова І.В. –головний спеціаліст;

від відповідача: не з’явились.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду в склад колегії внесено зміни, замість судді Кордюк Г.Т. введено суддю Краєвську М.В.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.06.2008 р. у справі № 10/84 позовні вимоги Управління економіки міста виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено. Приватне підприємство «Сагайдачний М»зобов’язано повернути Управлінню економіки міста з незаконного володіння майно – приміщення по вул.Поштова,2 в м.Рівне загальною площею 275,62 кв.м шляхом виселення. З рахунку ПП «Сагайдачний М» на користь Управління економіки міста стягнуто 11 418 грн. 18 коп. заборгованості по орендній платі та за комунальні послуги станом на 01.05.2008р., позивачу відшкодовано понесені судові витрати.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обгрунтованістю вимог позивача, їх відповідністю вимогам чинного законодавства. Так, при прийнятті рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем після закінчення строку дії договору оренди безпідставно не повернуто орендоване ним майно позивачу, хоча останній повідомляв підприємство про небажання продовжувати строк дії раніше укладеного договору. В частині стягнення орендної плати та комунальних платежів задоволення позовних вимог судом мотивоване тим, що, відповідачем не подано доказів, які б свідчили про відсутність у нього такої заборгованості перед позивачем.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПП «Сагайдачний М»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2008 р. у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої доводи скаржник мотивує тим, зокрема, що в період дії договору оренди мало місце істотне погіршення орендованого майна, а тому в силу ст. 762 ЦК України нарахування суми орендної плати за час, коли майно було непридатне до використання, є безпідставним. Окрім цього, після закінчення строку дії договору позивач продовжував нараховувати орендну плати, що на думку скаржника, є згодою позивача на пролонгацію договору на новий строк.

Позивач - Управління економіки міста виконавчого комітету Рівненської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав вірного застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою суду від 15.07.2008 року участь представників сторін в судовому засіданні визначено на власний розсуд, сторін інформовано про час та місце розгляду апеляційної скарги та про наслідки неявки в судове засідання, а також те, що до початку розгляду справи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, то колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника скаржника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

У відповідності до вимог ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно за плату на певний строк.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01 липня 2006 року між Управлінням економіки міста(Орендодавець) та Приватним підприємством «Сагайдачний М»(Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №15, згідно пп.1.1, 1.2 якого орендодавець зобов’язувався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування для здійснення торгівлі непродовольчими товарами нерухоме майно, а саме: приміщення другого поверху та підвалу адміністративного будинку загальною площею 275,62 кв.м (в т.ч. підвал 35,1 кв.м, пожежний вихід 15,8 кв.м, торговоий зал 163,1 кв.м та 6 кв.м, кабінет 10 кв.м та площі загального користування 45,62 кв.м), що знаходяться за адресою: м.Рівне, вул.Поштова,2 і перебувають на балансі Управління економіки міста. Орендна плата згідно з п.3.3 договору сплачується орендарем до останнього дня поточного місяця.

Позивач на виконання умов договору згідно акту прийому-передачі №5 від 01.07.2006р. –передав відповідачу нежитлові приміщення загальною площею 275,62 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Рівне, вул.Поштова,2 .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до вимог ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна норма міститься і у ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно якої термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором ( ч. 2 ст. 17).

Підпунктом 10.6 укладеного договору сторони обумовили, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали справи, строк дії договору оренди нежилого приміщення, яке знаходиться в м. Рівне, вул.Поштова,2 був зазначений по 31.05.2007р.

Місцевим господарським судом встановлено, що через відсутність заяв сторін у травні 2007р. –договір продовжив дію ще на 1 рік –до 30.04.2008р. включно.

22 квітня 2008р. позивач листом №08-186 повідомив відповідача про небажання продовжувати дію договору, просив орендаря погасити заборгованість по орендній платі та комунальних платежах та повернути орендоване майно згідно Акту прийому-передачі.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звільнив орендовані приміщення, передав їх по Акту приймання-передачі та сплатив заборгованість по орендній платі та комунальних послугах.

Позивач 14 травня 2008р. листом №08-212 повторно повідомив відповідача про про небажання продовжувати дію договору, просив звільнити займані приміщення. Даний лист-вимога також залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Покликання скаржника на те, що факт нарахування орендарем орендної плати після закінчення терміну дії договору свідчить про пролонгацію договору оренди на новий строк, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки згідно з п. 3.5. договору № 15 орендна плата сплачується орендарем по день фактичної здачі приміщення по акту.

Щодо покликань скаржника на розбіжність сум у позовній заяві та розрахунку заборгованості, то як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу, сума 7 276, 48 грн. –це нарахована сума орендної плати, а 6 631, 53 грн. –заборгована, не сплачена орендарем сума. Оскільки скаржником не подано суду доказів сплати ним орендних платежів в сумі 6 631, 53 грн., то його доводи про невідповідність даної суми фактично заборгованій є голослівними та документально не підтвердженими.

Окрім цього, в апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що місцевим господарським судом у рішенні не спростовано доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, зокрема, зазначає що в період дії договору оренди мало місце істотне погіршення орендованого майна, а тому в силу ст. 762 ЦК України нарахування суми орендної плати за час, коли майно було непридатне до використання, є на переконання скаржника, безпідставним. В підтвердження даної обставини скаржником долучено лист ПП «Сагайдачний М», адресований позивачу з проханням не нараховувати орендну плату до усунення наслідків пошкодження (затоплення торгового залу), лист-відповідь позивача, акт-обстження орендованого приміщення, складений комісією позивача та фото пошкодженого майна.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого господарського суду від 26.05.2008р. розгляд справи було призначено на 10.06.2008р.

На клопотання відповідача, ухвалою суду від 10.06.2008р. розгляд справи було відкладено на 24.06.2008р. о 10.00 год., відповідача було зобов’язано подати відзив на позов, докази сплати орендної плати, докази передачі орендованого майна.

В судове засідання, відкладене на 24.06.2008р. (розпочате о 10.00 год.) відповідач участі представника не забезпечив, вимог ухвали суду не подав.

Наявний в матеріалах справи відзив на позов зареєстрований в канцелярії суду після проведеного засідання, 0 10 год. 29 хв. (згідно штемпеля).

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, згідно ч.2 статті 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Подані матеріали не були предметом дослідження в суді першої інстанції, а скаржником не обґрунтовано причин неподання даних доказів при розгляді справи в місцевому господарському суді, а тому вони не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Рівненської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для скасування такого.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2008 р. у справі № 10/84 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Краєвська М.В.