ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2008 Справа № 4/372-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства "Міський водоканал" м. Нова Каховка Херсонської області

до житлово-будівельного кооперативу № 33 м. Нова Каховка Херсонської області

про спонукання до вчинення дій

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Шелепіна О.Г.

від відповідача - голова Топоровська Т.В.

Позивач звернувся з позовом, яким просить спонукати відповідача встановити за власні кошти прилад обліку води на вводі водопровідної мережі до будинку на вул.Горького №34-А в м.Нова Каховка Херсонської області.

Підставою позовних вимог позивач зазначає ст. 7, 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункти 4.1, 4.2, 4.3, 4.12 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994року №65, а також умови укладеного між сторонами договору від 01.04.2006року та рішення Новокаховської міської ради Херсонської області від 27.11.2007року №578 відповідно до якого прийнято рішення про надання позивачем послуг з 01.01.2008року абонентам тільки при наявності у них приладів обліку води.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що він заснований для задоволення потреб членів ЖБК. Згідно статутних документів відповідач є неприбутковою організацією та здійснює лише утримання і обслуговування будинку. Крім того, відповідач посилається на те, що ЖБК не є виконавцем житлово-комунальних послуг, так як він лише здійснює збір коштів з мешканців будинку та перераховує ці кошти позивачу. Більшість мешканців будинку встановили прилади обліку води в квартирах, тому він вважає, що встановлення групового обліку водопостачання відповідно до п. 4.3 Правил є правом, а не обов'язком відповідача і позивач вправі вимагати його встановлення при наявності умов і можливостей у абонента. Обов'язком відповідача щодо встановлення приладів обліку води відповідно до пункту Правил є встановлення таких приладів на момент приєднання до нових водомереж, а не уже діючих.

Справа розглядалася з перервою, яка відповідно до статті 77 ГПК України оголошувалася в засіданні суду 02.09.2008року до 18.09.2008року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Статтею 19 Закону України «Про житлово–комунальні послуги»визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово – комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово – комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник.

01.04.2006р. між КП «Міський водоканал» та житлово – будівельним кооперативом № 33 укладено договір про надання послуг з постачання питної води і водовідведення (далі –Договір) за умовами якого Виконавець (позивач у справі) зобов’язується надати Споживачу (відповідач у справі) вчасно та відповідної якості послуги з постачання питної води і водовідведення за тарифами і нормами, встановленими відповідно до законодавства, цілодобово, або за графіком, затвердженим місцевими органами виконавчої влади, а Споживач зобов’язується своєчасно оплачувати надані ним послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Сторонами обумовлено строк дії договору, а саме, даний договір набирає чинності і діє в частині надання послуг з водопостачання і водовідведення до 01.04.2007р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання. Договір вважається пролонгований на наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність його перегляду. Доказів розірвання договору або його перегляду станом на день вирішення спору суду не надано.

Виходячи зі змісту Договору, в розділі «Права та обов’язки сторін»у пункті 1 сторони узгодили та зазначили права Споживача (відповідача у справі), серед яких –право установлення засобів обліку води і взяття їх на абонентський облік (п.п.6 п.1 наведеного розділу Договору).

Аналіз умов, визначених у пункті 2 розділу «Права та обов’язки сторін»свідчить про наступне: узгоджене сторонами та закріплене у Договорі зобов’язання Споживача мати необхідні прилади обліку для розрахунків з позивачем за відпущену ним воду і прийнятті стічні води передбачає наявність таких приладів на момент укладення договору та застосування їх для розрахунків за договором (підпункти 2, 6, 8 тощо)

Крім того, ані підпункт 2 пункту 2 Договору, ані інші умови не містять обов’язку відповідача встановити за власні кошти прилад обліку води саме на водопровідному вводі відповідача.

Відповідно до пункту 3 розділу Договору «Права та обов’язки сторін»оплата спожитих послуг здійснюється відповідачем за рахунками виконавця, які останній складає на підставі довідок ЖБК № 33 відносно кількості осіб та послуг, які вони отримують від КП «Міський водоканал»та показів водолічильників.

З наведених умов розрахунку за відпущену воду не слідує, що в даному випадку для розрахунку необхідними є прилади обліку саме на водопровідному вводі відповідача.

В засіданні суду було встановлено, що договором не визначено механізму споживання та оплати спожитих послуг із застосуванням засобів обліку води на введенні водопровідної мережі до будинку ЖБК № 33, тобто наявність або відсутність у відповідача таких засобів обліку не впливає на порядок обліку та оплати спожитих за Договором послуг з водопостачання .

До того ж, у пункті 6 розділу “Оплата спожитих послуг” Договору визначений порядок розрахунків у разі витоку води в мережах абонента за умови, якщо водолічильник на вводі відсутній.

Пунктом 4.3 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які затверджені наказом Державного комітету України по житлово –комунальному господарству за № 65 від 01.07.1994р. та зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 165/374 від 22.07.1994р. встановлено, що за наявності умов і можливостей у абонента, в даному випадку, у відповідача, Водоканал може вимагати від нього організації групового обліку водокористування.

Матеріали справи свідчать про те, що за період дії договору відповідач значно збільшив кількість квартирних лічильників, чим виконав розділ договору «Права та обов’язки сторін»відповідно до матеріальних можливостей мешканців будинку.

Крім того, пунктом.11.3 Правил передбачено, що в окремих випадках (сезонне водоспоживання, незначні витрати води, недоцільність установки водолічильника) розрахунок витрат води абонентами, що не мають вимірювальних приладів, за узгодженням з Водоканалом виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами державної виконавчої влади, за кількістю календарних днів користування водопроводом за цей період. Дане положення Правил узгоджується з умовами договору, які визначені у розділі «Тарифи, оплата споживчих послуг».

Крім того, відповідач зазначає, що не має технічної можливості встановити прилад обліку води на введенні водопровідної мережі до будинку, тому як не розроблений проект, не визначено і не узгоджувалось місце встановлення водомірного вузла і взагалі він вважає недоцільним його встановлення, так як це призведе до значних затрат.

З огляду на вищенаведене, вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Правилами та договором від 01.04.2006р. про надання послуг з постачання питної води і водовідведення, а з них не випливає такого обов’язку, як встановлення приладу обліку води на вводі водопровідної мережі до будинку по вул.Горького №34-А в м.Нова Каховка Херсонської області.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковими для неї.

Посилання позивача на рішення Новокаховської міської ради № 578 від 27.11.07р. в обґрунтування своїх доводів є безпідставним, оскільки з зазначеного рішення не виникає у відповідача обов’язку на підставі договору встановити прилад обліку води на вводі водопровідної мережі до будинку.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів, що відповідачем не виконуються умови договору і що наявні правові підстави до зобов’язання Споживача за Договором ( відповідача) у судовому порядку виконувати ці умови Договору. Не доведено ним і обов'язку відповідача встановити прилад обліку на вводі водопровідної мережі до будинку, який би випливав із вимог Правил.

Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України відносяться на КП «Міський водоканал».

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст. 84 ГПК України 26.09.2008року.