ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.08 р.                     Справа № 15/75

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” м. Запоріжжя ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ ()

про стягнення основного боргу в розмірі 15159,78 грн., штрафних санкцій в сумі 2836,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пахомова О.Є. за довіреністю 108/812 від 18.08.2008 р.

від відповідача: Бистрицький Р.М. за довіреністю № 17/535 від 26.08.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” м. Запоріжжя до відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ про стягнення основного боргу в розмірі 15159,78 грн., штрафних санкцій в сумі 2836,00 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/75.

У судовому засіданні позивачем та відповідачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” м. Запоріжжя (постачальник) та відповідачем – відкритим акціонерним товариством “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ (покупець) було укладено договір поставки № 15/341 від 22.02.2008 р. (надалі - договір).

Згідно п. 1.2 договору постачальник зобов’язується передати у встановлений строк продукцію (товар) у власність покупця, а покупець зобов’язується відповідно до умов цього договору прийняти цю продукцію (товар) та оплатити її.

Згідно п. 1.3 договору найменування, номенклатура (асортимент), кількість, якісні та інші характеристики продукції (товару), її ціна, строки та умови поставки вказуються у специфікаціях, які є невід’ємними частинами цього договору.

Згідно п. 2.1 договору ціна продукції вказується у специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Також згідно п. 5.1 договору строки та умови поставки вказуються у специфікаціях.

Так, згідно специфікації № 1 від 22.02.3008 р. до договору загальна сума продукції складає 60319,56 грн.

Також, цією специфікацією сторони узгодили умови поставки: поставка протягом 35 днів після 50% передплати.

Крім того, вказаною специфікацією передбачені умови оплати: 50% передплати після підписання договору, 50% по факту поставки протягом 5 банківських днів.

Так, відповідачем було здійснено 50% передплату за товар у розмірі 30159,78 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача від 06.03.2008 р., яка додана до матеріалів справи.

Позивачем було поставлено продукції відповідачу на загальну суму 60319,56 грн. згідно накладної № 803109 від 28.03.2008 р., довіреності на представника відповідача для отримання продукції серії ЯОЧ № 743556 від 27.03.2008 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 того ж Кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ж ч. 6 цієї статті Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи, що продукцію було поставлено позивачем 28.03.2008 р., відповідач мав здійснити оплату ще 50% вартості товару - 30159,78 грн. протягом 5 банківських днів після поставки товару (28.03.2008 р.), тобто у строк по 04.04.2008 р. включно.

Всупереч ст.ст. 509, 526, 530, 692 ч. 2 Цивільного кодексу України, ст. 265 ч. 1 Господарського кодексу України та умовам договору поставки № 15/341 від 22.02.2008 р. відповідач здійснив лише часткову оплату за поставлену продукцію у сумі 45159,78 грн., з яких 30159,78 грн. - 50% передплата за товар згідно виписки з банківського рахунку позивача від 06.03.2008 р., 5000,00 грн. – оплата згідно банківської виписки від 18.04.2008 р., 10000,00 грн. – оплата згідно банківської виписки від 16.07.2008 р. Вказані банківські виписки додані до матеріалів справи.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подачі позову до суду склала 15159,78 грн. (60319,56 грн. (сума поставленого товару) – 45159,78 грн. (сума оплати за товар) = 15159,78 грн.).

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 108/477„э” від 16.05.2008 р. з вимогою сплатити суму заборгованості та штрафних санкцій станом на 16.05.2008 р. всього у розмірі 26604,29 грн., відправка якої позивачем та отримання якої відповідачем 26.05.2008 р. підтверджується доданими до матеріалів справи копіями поштового реєстру № 20/1 та повідомлення № 293691. Однак, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що позов позивачем в частині стягнення основного боргу обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” м. Запоріжжя про стягнення основного боргу у сумі 15159,78 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач надав заяву про зміну (збільшення) позовних вимог за вих. № 108/813 „э” від 19.08.2008 р., згідно з якими збільшив розмір суми позовних вимог з 17995,78 грн. до 18410,44 грн.

Після цього позивач надав до суду згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України заяву за вих. № 108/263 „э” від 12.09.2008 р. про зміну позовних вимог, згідно з якою збільшив розмір суми позовних вимог з 18410,44 грн. до 18585,88 грн. У зв’язку з чим просив стягнути основний борг – 15159,78 грн., суму відсотків за користування чужими коштами – 286,48 грн., інфляційні нарахування – 987,47 грн., пеню – 1394,16 грн., 5% штрафу за відхилення від оплати продукції – 757,99 грн.

Суд згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України прийняв заяву про зміну (збільшення) позовних вимог від 12.09.2008 р. до розгляду за винятком вимог про стягнення 5% штрафу на суму 757,99 грн. за відхилення від оплати продукції, так як вказана вимога не була предметом первісного позову, а право позивача заявляти додатково нові позовні вимоги не передбачено ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд в подальшому розглядав позовні вимоги на загальну суму 17827,89 грн. (15159,78 грн. + 286,48 грн. + 987,47 грн. + 1394,16 грн. = 17827,89 грн.)

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 12.09.2008 р. позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 05.04.2008 р. по 12.09.2008 р. у сумі 286,48 грн., інфляційні нарахування за квітень та червень 2008 р. у сумі 987,47 грн.

Викладений у заяві від 12.09.2008 р. розрахунок вказаних позовних вимог відповідає вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” м. Запоріжжя про стягнення 3 % річних у сумі 286,48 грн., інфляційних нарахувань у сумі 987,47 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки мало місце прострочення відповідачем виконання своїх грошових зобов’язань, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за період з 05.04.2008 р. по 12.09.2008 р. всього на суму 1394,16 грн.

Так, згідно п. 10.3 договору встановлено, що у всьому, що не оговорено у цьому договорі, сторони керуються чинним законодавством України, у тому числі Положенням про поставку продукції виробничо-технічного призначення № 888 від 25.07.88 р.

Так, відповідно до п. 66 цього Положення при несвоєчасній оплаті поставленої продукції покупець (платник) сплачує постачальникові пеню у розмірі 0,04 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Так, згідно ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

З огляду на те, що пеня у розмірі 0,04 відсотка від суми простроченого платежу за період з 05.04.2008 р. по 12.09.2008 р. не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, позовні вимоги про стягнення пені у сумі 1394,16 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог від суми первісного позову, а саме: державне мито у сумі 178,28 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 116,90 грн. В іншій частині судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи те, що первісні позовні вимоги на суму 17995,78 грн. були оплачені державним митом у сумі 274,79 грн. згідно платіжного доручення № 1240 від 03.07.2008 р., а фактично судом задоволені позовні вимоги на суму 17827,89 грн., підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України як надлишково сплачене державне мито у сумі 96,51 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22; 36; 43; 47; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити на загальну суму 17827,89 грн.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” м. Краматорськ (юридична адреса: 84306, м. Краматорськ, Донецька обл., ; розрахунковий рахунок 0738 в філії „Відділення Промінвестбанка в м. Краматорськ Донецької області”, МФО 334141) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент-Перетворювач” (юридична адреса: 69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 9; ; розрахунковий рахунок 00 у ВАТ „Себбанк”, МФО 300175) суму 17827,89 грн. (а саме: основний борг – 15159,78 грн., пеню – 1394,16 грн., 3% річних – 286,48 грн., інфляційні нарахування – 987,47 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 178,28 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 116,90 грн.

У судовому засіданні 16.09.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 22.09.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Видати позивачу довідку на повернення державного мита з Державного бюджету України у сумі 96,51 грн., як надлишково сплаченого.

Суддя