ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/232

14.10.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-10»

про стягнення 241 266,47 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Гарбуз С.О. –довіреність № 7-17 від 14.01.08;

від відповідача: не з’явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2»звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-10»про стягнення 241 266,47 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за отримані згідно видаткових накладних товарно-матеріальні цінності не розрахувався, заборгувавши позивачу 222 964,64 грн.

З цих підстав позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 222 964,64 грн. - боргу, 17 168,28 грн. –інфляційних втрат, 1 133,55 грн. –3 % річних, а також понесені ним по справі судові витрати –2412,66 грн. –державного мита, 118, 00 грн. – витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 22.08.2008 р. було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 23.09.2008р.

23.09.2008 р. представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

23.09.2008 р. розгляд справи було відкладено на 14.10.2008 р.

14.10.2008 р. представник відповідача повторно в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.10.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З липня 2007 р. по листопад 2007 р. Відкритим акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд-2» було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-10»товарно-матеріальні цінності на загальну суму 222 964,64 грн.

Поставка відповідачу товару (клей, заглушки, пиломатеріали, черепиця та ін.) здійснювалася на основі видаткових накладних, які були скріплені підписами уповноважених представників сторін, належним чином завірені копії яких долучені до матеріалів справи.

Проте, за поставлений товар відповідач не розрахувався, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 222 964,64 грн., на підтвердження іншого відповідачем не надано суду жодного доказу.

12.03.2008 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 71-160 від 07.03.2008 року, з проханням терміново перерахувати суму заборгованості в розмірі 222 964,64 грн. за отриманий але не оплачений товар, яка була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як визначено частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 222 964,64 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Позивач також просить стягнути з відповідача 17 168,28 грн. –інфляційних втрат та 1 133,55 грн. –3% річних нарахованих за прострочення виконання грошового зобов’язання за період з 17.03.2008 р. по 17.05.2008 р. (розрахунок у матеріалах справи).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат нарахованих позивачем, господарський суд приходить до висновку, що їх нарахування здійснено позивачем не вірно, оскільки, претензія № 7-160 від 07.03.2008 р. з вимогою погасити існуючу заборгованість була направлена 12.03.2008 р., отже, враховуючи загальний триденний термін поштового обігу та встановлений семиденний строк виконання вимоги позивача, стосовно погашення заборгованості (відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України), прострочення виконання зобов’язання у відповідача почалося з 23.03.2008 р., а тому розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних здійснюється судом з 23.03.2008 по 17.05.2008 року (в межах розрахунку позивача).

Таким чином, з відповідача належить стягнути 9 810,4 грн. - індексу інфляції, 1 026,25 грн. –3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов’язання з 23.03.2008 р. по 17.05.2008 р.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-10» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 41, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»(02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-б, ) –222 964 (двісті двадцять дві тисячі дев’ятсот шістдесят чотири) грн. 64 коп. –боргу, 9 810 (дев’ять тисяч вісімсот десять) грн. 44 коп. –індексу інфляції, 1 026 (одна тисяча двадцять шість) грн. 25 коп. –3 % річних, 2 338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 00 коп. –державного мита, 114 (сто чотирнадцять) грн. 35 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя О.М. Спичак

Дата підписання рішення: 11.11.2008 р.