ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.10.08
Справа  № 2-3127/06

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                     Бойко С.М.,

суддів:                                           Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при
секретарі Чаплик І.,

з
участю представників:

від
скаржника -  з”явився,

від
інших учасників процесу
-не з»явилися,

розглянув
апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд”

на рішення    Стрийського міськрайонного суду Львівської
області від 13 грудня 2006 року, суддя Хобор Р.Б.,   у справі    № 2-3127/06

за
позовом: товариства
з обмеженою відповідальністю “Євронафта-С”

до
відповідачів:ОСОБА_1

ОСОБА_2

за
участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

товариства
з обмеженою відповідальністю “Укрсервісінвест”

закритого
акціонерного товариства “Господарська спілка “Галичина”

про
визнання права
власності на майно, а саме: незавершене будівництво кафе-мотелю по вул.
Нижанківського, 53 в м.Стрию Львівської області, вартістю 58892 грн., з
03.11.1999 року, та визнання недійсним фінансового звіту товариства з обмеженою
відповідальністю “Євронафта-С” за І квартал 2000 року,

ВСТАНОВИВ:

рішенням
Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2006 року
задоволено позов   товариства з обмеженою
відповідальністю “Євронафта-С” доОСОБА_1
та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, а саме: незавершене
будівництво кафе-мотелю по вул.Нижанківського,53 в м.Стрию Львівської області,
вартістю 58892 грн., з 03.11.1999 року, та визнання недійсним фінансового звіту
товариства з обмеженою відповідальністю “Євронафта-С” за І квартал 2000 року.

Рішення
суду мотивоване тим, що спірне майно передано до статутного фонду в якості
внеску засновником товариства з обмеженою відповідальністю “Євронафта-С” - ТзОВ
«Зорепад», правонаступником якого є ТзОВ «Укрсервісінвест», який на момент
передачі спірного приміщення був власником
незавершеного будівництвом, а тому позивач згідно вимог  п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про
господарські товариства» набув право власності на це майно.

Щодо
визнання недійсним фінансового звіту товариства з обмеженою відповідальністю
“Євронафта-С” за І квартал 2000 року, то даний висновок місцевим судом зроблено
на підставі рішення Стрийського районного суду Львівської області від
11.07.2003 року по справі №2-504/2003 року, яким визнано незаконним рішення
загальних зборів засновників ТзОВ “Євронафта-С” від 17.01.2000 року в частині
призначення директором товариства
ОСОБА_1 та головним бухгалтером
ОСОБА_2, а також письмових пояснень вказаних осіб щодо неправомірності
їх дій по невнесенню до спірного звіту
відомостей про наявність на балансі товариства спірних приміщень.

В
апеляційній скарзі скаржник (ВАТ “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд”) просить
рішення  суду першої інстанції скасувати
та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю, в зв”язку з
неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи
тим, що спірні приміщення  належать на
праві власності скаржнику, що підтверджується витягом з реєстру прав власності
Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації за №11542589 від
15.08.2006 року та судовими рішеннями різних інстанцій, які набрали законної
сили і якими встановлено підстави та момент набуття скаржником права власності
на спірні приміщення та факт невнесення спірних приміщень до статутного фонду
ТзОВ “Євронафта-С”.

Скаржник
також покликається на те, що вимога позивача про визнання недійсним фінансового
звіту не може бути предметом розгляду в суді, оскільки  діючим законодавством не передбачено
можливості оскарження вказаного звіту, що свідчить про обрання позивачем
неправильного способу захисту порушеного права.

В
судове засідання представники сторін та третіх осіб не з»явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому суд розцінює
їх неявку як без поважних причин та вважає за можливе розгляд справи завершити
за наявних в матеріалах справи документів про права та обов'язки осіб.

Суд,
заслухавши пояснення представника скаржника, який підтримав свою позицію,
пояснення дав аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні
докази по справі,  вважає, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що загальними зборами засновників, а саме ТзОВ «Зорепад»,
правонаступником якого є ТзОВ «Укрсервісінвест», та ЗАТ «Господарська спілка
«Галичина», прийнято рішення від 29.10.1999 року  про затвердження  статуту та установчого договору  ТзОВ «Євронафта-С», яке оформлено протоколом
№1. Вказаними зборами також вирішено оплатити не менше 30% статутного фонду
товариства до дня його державної реєстрації шляхом передачі майна і виконаних
робіт.

Підставою
для визнання за позивачем права власності на спірні приміщення позивач зазначає
саме внесення ТзОВ «Зорепад»до статутного фонду ТзОВ «Євронафта-С»незавершеного
будівництвом кафе-мотелю по вул.Нижанківського,53 в м.Стрию Львівської області,
вартістю 58892 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 03.11.1999
року та додатком №2 до цього акту.

Проте,
такий висновок позивача не відповідає фактичним обставинам по справі та вимогам
діючого законодавства.

Як
вбачається з матеріалів справи,
власником незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою м.Стрий,
вул.Нижанківського,53 є ВАТ БМФ „Стрийбуд", що підтверджується витягом з
реєстру прав власності Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації
за №11542589 від 15.08.2006 року.

Судом
встановлено, що обставини набуття ВАТ БМФ "Стрийбуд" права власності
на спірне майно були предметом розгляду у господарських судах в інших справах,
у тому числі за участю юридичних осіб, які приймають участь у даній справі -
ТзОВ "Євронафта-С", ТзОВ "Укрсервісінвест" та ЗАТ
"Господарська спілка "Галичина".

Зокрема,
спірне майно  набуто ВАТ БМФ
„Стрийбуд" у зв'язку із виконанням судового рішення у справі 4/182-13/13
згідно з актом державного виконавця від 01.04.2004 року про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу (постанова ВГСУ від 22.12.2005 року у
справі №1/157-26/66, а.с.83-90, т.1).

Спірне
майно, станом на 01.07.2001 року, тобто на дату звернення на нього стягнення
державним виконавцем ВДВС м.Стрия за наказом господарського суду Львівської
області по справі 4/182-13/13, належало ТзОВ „Укрсервісінвест" та
обліковувалось на його балансі, що встановлено постановою ВГСУ від 22.12.05 р в
справі №1/157-26/66 та ухвалою господарського суду Львівської області від
01.09.2005року в справі №1/440-2/198 (1/746-16/344).

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду у справі № 1/559-27/374 від
12.08.2002 року, рішенням господарського суду Львівської області у справі
№4/2445-30/230 (3/44-5/45) від 13.08.2002 року, постановою ВГСУ від 22.12.2005
року в справі №1/157-26/66 від 22.12.2005 року та рішенням господарського суду
Львівської області у справі №1/448-26/134 (1/1126-28/384) від 03.10.2006 року)
встановлено, що до моменту державної реєстрації ТзОВ „Євронафта-С" його
засновником ВАТ „Укрсервісінвест", правонаступником якого є ТОВ
„Укрсервісінвест", не було внесено 30 відсотків вказаного в документах
вкладу у статутний фонд позивача, в тому числі не було внесене і спірне майно у
вигляді незавершеного будівництва за адресою м.Стрий, вул.Нижанківського,53.
Відповідно, переходу права власності на спірне майно до ТзОВ „Євронафта-С"
не відбулось.

Згідно
ухвали   господарського   суду
Львівської  області у  справі
№4/182-13/13   від 11.10.2005          року, постанови ВГСУ у справі
№1/157-26/66 від 22.12.2005 року, постанови

господарського
суду Львівської області у справі №1/455-15/108а (1/1074-28/374) від 20.06.2006

року,
залошеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду у
справі №1/455-15/108а (1/1074-28/374) від 27.-11.2006року дії ВДВС м.Стрия по
виконанню рішення господарського суду по справі 4/182-13/13 визнано
правомірними, скарги ТзОВ "Євронафта-С" та ТзОВ
"Укрсервісінвест" залишено без задоволення.

Згідно
постанови ВГСУ від 19.12.2002 року р в справі №4/969-38/93) установчий договір
ТзОВ „Євронафта-С", м.Стрий, укладений його засновниками, є недійсним з
27.02.2002 року.

Крім
цього, рішенням господарського суду Львівської області від 26.06.2007 року в
справі за №1/227-26/104 за позовом ВАТ “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд” до
ТзОВ “Євронафта-С” та КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро  технічної інвентаризації», яке набрало
законної сили, визнано право власності на спірне майно за ВАТ
“Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд” та зобов»язано КП ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро  технічної
інвентаризації»скасувати запис про державну реєстрацію права власності на
спірне майно за ТзОВ “Євронафта-С”.

Відповідно
до ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони, а тому вищезазначені  факти
доведенню не підлягають.

З
наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних
вимог ТзОВ “Євронафта-С” про визнання права власності на майно, а саме:
незавершене будівництво кафе-мотелю по вул.Нижанківського,53 в м.Стрию
Львівської області, вартістю 58892 грн., з 03.11.1999 року, слід відмовити,
скасувавши рішення місцевого суду, оскільки позивачем не доведено, а судом не
встановлено наявність в спірному випадку підстав для визнання права власності
на спірні приміщення за позивачем.

Щодо
позовних вимог в частині визнання недійсним фінансового звіту товариства з
обмеженою відповідальністю “Євронафта-С” за І квартал 2000 року, то в цій
частині рішення місцевого суду також підлягає скасуванню.

Відповідно
до ст.1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським
судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні,
розірванні, виконанні господарських договорів, та з інших підстав, а також у
спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Нормативний
акт - це прийнятий уповноваженим державним органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить
загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і
обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів),
якому вони адресовані.

З
урахуванням викладеного вище, оскаржуваний фінансовий звіт не є нормативним
правовим актом, оскільки він не встановлює, не змінює і не скасовує норми права
та неодноразово не застосовується, а тому не є актом в розумінні ст..12 ГПК
України та не може бути предметом оскарження в господарському суді.

Таким
чином, провадження в частині позовних вимог про
визнання недійсним фінансового звіту товариства з обмеженою
відповідальністю “Євронафта-С” за І квартал 2000 року підлягає припиненню на
підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв»язку з непідвідомчістю даного спору
господарському суду.

Оскільки
судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для
справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального
права, а тому воно підлягає  скасуванню,
а апеляційна скарга ВАТ “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд”   -задоволенню.

При
скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі
ст.49 ГПК України, а тому з позивача  на
користь скаржника належить стягнути понесені ним витрати  у розмірі 42,5 грн. державного мита за
апеляційне провадження.

Керуючись
п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення
Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2006 року
в справі за номером  2-3127/06 -
скасувати, а апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд”
-задоволити.

В
задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю
“Євронафта-С” доОСОБА_1  та ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно, а саме: незавершене будівництво кафе-мотелю
по вул.Нижанківського,53 в м.Стрию Львівської області, вартістю 58892 грн., з
03.11.1999 року -відмовити.

В
частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “Євронафта-С”
доОСОБА_1  та ОСОБА_2 про визнання
недійсним фінансового звіту товариства з обмеженою відповідальністю
“Євронафта-С” за І квартал 2000 року провадження в справі припинити.

Стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю “Євронафта-С” (82400, м.Стрий,
вул.Нижанківського,53) на користь відкритого акціонерного товариства
“Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд” (82463, с.Миртюки Стрийського району,
вул.І.Франка,1) 42,5 грн. державного мита за апеляційне провадження.

Наказ
видати місцевому суду.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Головуючий
-суддя:                                   С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко