ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  22/135

17.11.08

За
позовом     Відкритого акціонерного товариства «Віта»

до                     фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

про                   стягнення заборгованості за поставлену
продукцію та пені

Суддя Самсін Р.І.

Представники
сторін:

від
позивача:         Кононова Н.Ф. (довіреність № 717 від
20.10.2008р.);

від
відповідача:     не з'явились;

17.11.2008р.
у судовому засіданні, за згодою представника позивача у відповідності до ст. 85
Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите
акціонерне товариство «Віта»(надалі ВАТ «Віта», позивач) звернулось до суду з
позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) боргу в
сумі 43 025, 85 грн..

Позовні
вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем за укладеним договором поставки № 0181
від 12.03.2007р. не виконані у повному обсязі зобов'язання щодо оплати
поставленої продукції. Також з урахуванням вимог Цивільного кодексу України
заявлено до стягнення суму пені нарахування якої передбачено договором.

Під
час розгляду справи суд не знайшов підстав для забезпечення позовних вимог, як
того просив позивач у позовній заяві, а заявлене клопотання судом відхилено
через наступне.

Відповідно
до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно
Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. №
01-8/2776 “Про деякі питання практики забезпечення позову” у випадку звернення
до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати
причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з
урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є
подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем
не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист його прав,
свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних
доказів, також з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б
вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам
позивача. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів
до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позивачем не представлено доказів, які б свідчили, що
відповідач має намір приховати кошти, наявні на банківських рахунках.

Відповідач
відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання
не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним
чином. Ухвали суду та позовна заява направлені на юридичну адресу підприємця
ОСОБА_1 (довідка про знаходження в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на 22.10.2008р. наявна в матеріалах справи).

Відповідно
до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в матеріалах справи
доказами, про що відповідача було попереджено, зокрема ухвалою суду від
03.11.2008р..

Розглянувши
подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

12
березня 2007р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ВАТ «Віта»укладено
договір № 0181 на поставку молока та молочних продуктів, морозива за умовами
якого, останнє зобов'язувалось на протязі дії строку договору виробляти та
відпускати замовнику молочну продукцію у розгорнутому асортименті в межах
забезпеченості сировини та матеріальними ресурсами в кількості та по ціні, які
зазначаються в товарно-транспортній накладній.

На
виконання договору позивачем здійснювались поставки продукції, які
підтверджуються видатковими накладними № ві-0048711 від 28.09.2007р. на суму 3
012, 18 грн., № ві-0049371 від 01.10.2007р. на суму 175 грн., № ві-0049342 від
01.10.2007р. на суму 8 744, 16 грн., № ві-0049412 від 02.10.2007р. на суму 3
123, 60 грн., № ві-0049620 від 03.10.2007р. на суму 7 253, 40 грн., №
ві-0049783 від 04.10.2007р. на суму 5 141, 16 грн., № ві-0049997 від
05.10.2007р. на суму 2 326, 80 грн., № ві-0050476 від 08.10.2007р. на суму 10
534, 80 грн., № ві-0050713 від 09.10.2007р. на суму 2 100, 12 грн., які у
належним чином засвідчених копіях містяться у матеріалах справи.

Відповідно
до п. 5.1 договору, договір діє до 31 грудня поточного року. Договір вважається
пролонгованим на наступний рік, якщо за два тижні до його закінчення жодна із
сторін не заявить письмово про свій намір розірвати його чи замінити.

Згідно
складеного акту зведення взаєморозрахунків станом на 08.02.2008р.
заборгованість відповідача перед позивачем складала 90 008, 98 грн., яку
відповідач зобовязувався погасити до 04 березня 2008р.. 16.04.2008р.
відповідачем перераховано 10 000 грн. в рахунок сплати за поставлену продукцію,
акт зведення взаєморозрахунків станом на 08.07.2008р. свідчить про визнання
відповідачем заборгованості в сумі 40 353, 26 грн., а розпискою від 08.07.2008р.
ОСОБА_1 зобовязувався погасити до 01 серпня 2008р. в сумі 40 353, 26 грн.
трьома платежами.

Заборгованість
перед позивачем станом на день вирішення спору складає 40 353, 25 грн., доказів
які б спростовували визначену суму заборгованості  відповідачем не представлено.

Згідно
ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною
другою статті 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно
статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар
продавець має право вимагати сплати товару. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами в силу положень ст. 629 ЦК України.

Згідно
з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно
до п. 3.2 договору сторони передбачили проведення розрахунків з відстрочкою
платежу 21 календарний день.

З
урахуванням наведених положень Договору № 0181
від 12.03.2007р. покупець мав здійснити оплату продукції протягом 21
календарного дня по її отриманні, відповідно строк виконання зобов'язань щодо
оплати продукції переданої згідно видаткових накладних № ві-0048711 від
28.09.2007р., № ві-0049371 від 01.10.2007р., № ві-0049342 від 01.10.2007р., №
ві-0049412 від 02.10.2007р., № ві-0049620 від 03.10.2007р., № ві-0049783 від
04.10.2007р., № ві-0049997 від 05.10.2007р., № ві-0050476 від 08.10.2007р., №
ві-0050713 від 09.10.2007р. станом на час вирішення спору є таким, що настав.

Враховуючи
відсутність доказів повної оплати поставленої продукції згідно зазначених
видаткових накладних, вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 40
353, 25 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені законом або договором.

Згідно
п. 4.2 договору від 12.03.2008р. в разі несвоєчасної оплати отриманої продукції
покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно
до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею
є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В
силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість
нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Сума
пені, що підлягає стягненню з відповідача розрахована позивачем за період з
18.04.2008р. станом на 29.07.2008р. за обліковими ставками в розмірі 10%
встановленої Постановою НБУ від 29.12.2007р. № 492 (строк нарахування з 18.04.2008р.
по 29.04.2008р.), в розмірі 12% встановленої Постановою НБУ № 107 від
21.04.2008р. в періоді нарахування пені з 30.04.2008р. по 29.07.2008р.  складає 2 672, 60 грн. (розрахунок суми пені
із зазначенням періоду прострочення наведений у
додатку до позовної заяви).

Заявлені
позовні вимоги відповідачем  не
спростовані, контррозрахунку суми штрафних санкцій на вимоги ухвали суду не
надано, доказів здійснення розрахунків за договором 0181 від 12.03.2008р. у
відповідності з положеннями та у строки встановлені договором суду не
представлено, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судові
витрати позивача про сплату державного мита у сумі 430, 25 грн. та 118, 00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до
положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, з рахунку виявленого
під час виконання судового рішення. ідент. номер НОМЕР_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства «Віта»(юрид. адреса: 09133, Київська обл.,
Білоцерківський район, смт Терезине, вул. Першотравнева 2; факт. адреса: 09109,
Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе 176, р/р 26005279 у БЦФ ВАТ
«Райффайзен банк Аваль»м. Біла Церква, МФО 321121, ідент. код 00445794) 40 353,
25 грн. (сорок тисяч триста п'ятдесят три гривні 25 копійок) основного боргу, 2
672, 60 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 60 копійок) пені.

3.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, з рахунку виявленого
під час виконання судового рішення. ідент. номер НОМЕР_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства «Віта»(юрид. адреса: 09133, Київська обл.,
Білоцерківський район, смт Терезине, вул. Першотравнева 2; факт. адреса: 09109,
Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе 176, р/р 26005279 у БЦФ ВАТ
«Райффайзен банк Аваль»м. Біла Церква, МФО 321121, ідент. код 00445794) 430, 25
грн. (чотириста тридцять гривень 25 копійок) витрат по оплаті державного мита
та 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення
набирає законної сили після
закінчення  десятиденного  строку з дня
його  підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя
Р.І. Самсін

дата
підписання рішення 20.11.2008