СУД
РІШЕННЯ

"18" листопада 2008 р.

Справа №  6/156

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Баранця О.М.розглянув у відкритому судовому засіданні
справу № 6/156

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,                 смт.
Нова Водолага Харківської області

до відповідача: Приватного
підприємства "Добробут - Інвест",                          м. Кіровоград

про стягнення 174230,00 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача -  участі не брав.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 14.10.2008 року до
21.10.2008 року.

Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 подано позов про стягнення з приватного підприємства
"Добробут-Інвест" на користь позивача вартості молока сухого
незбираного 25% в кількості 3300,00 кг з урахуванням штрафних санкцій в сумі
76230,00 грн. і неотриманого доходу (упущеної вигоди) в сумі 78000,00 грн.,
моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., коштів на сплату юридичних послуг в
розмірі 18015,00 грн., суми коштів в розмірі 3800,00 грн. за отримання висновку
судового експерта про розмір моральної шкоди, а також сплачене державне мито та
витрати інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позивач також
просить суд розірвати договір поставки товару № 74/08-08 від 06.08.2008 року,
укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1 і приватним підприємством
"Добробут-Інвест".

Відповідач існування заборгованості
за договором поставки від
06.08.2008 року № 74/08-08 не заперечує, проте вважає  необґрунтованою суму штрафних санкцій,
нарахованих позивачем. Крім того, зазначає відповідач, позивачем не надано
жодних доказів на підтвердження понесених витрат, а саме: неотриманого доходу
(упущеної вигоди), моральної шкоди, витрат на юридичні послуги та витрат на
отримання висновку судового експерта.

Представник позивача телеграмою від
18.11.2008 року просить розглядати справу без його участі. Клопотання підлягає
задоволенню.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується відміткою, здійсненою на зворотному боці
ухвали суду від 06.11.2008 року про
відкладення розгляду справи у справі, оформленої у відповідності до
вимог         п.
3.5.11  Інструкції з діловодства в
господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду
України від 10.12.2002 року № 75 та поштовим повідомленням № 731726.

Господарський суд вважає за можливе
розглядати справу без участі представників позивача та відповідача за наявними
в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, які брали участь у засіданні суду, дослідивши обставини справи та
наявні у справі докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 і приватним підприємством "Добробут-Інвест" укладений договір
поставки товару № 74/08-08 від 06.08.2008 року.

За умовами договору приватний
підприємець ОСОБА_1 ("Постачальник")
зобов'язується поставити та передати у власність приватного підприємства
"Добробут-Інвест" ("Покупця") товар, згідно комерційного
замовлення, а Покупець прийняти і оплатити його. Найменування товару: молоко
сухе знежирене (1,5%) та молоко сухе незбиране (25%).

Загальна кількість товару за  цим договором: згідно комерційного
замовлення, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до комерційного
замовлення до договору № 74/08-08 від 06.08.2008 року покупець просить
постачальника поставити та передати у власність приватного підприємства
"Добробут-Інвест" молоко сухе знежирене (1,5%) в кількості 10 тон
щомісячно та молоко сухе незбиране в кількості 3 тон щомісячно (а.с. 24).

07.08.2008 року приватне
підприємство "Добробут-Інвест" уточнило замовлення та просить
поставити йому 3300 кг молока сухого незбираного (25%).

Товар поставляється автотранспортом
постачальника на склад покупця протягом десяти календарних днів з моменту
підписання даного договору.

Загальна сума договору визначається
згідно рахунку - фактури, що є невід'ємною частиною договору. Ціна на товар, що
поставляється згідно даного договору може змінюватися в залежності від
коньюктури ринку та вказується у видаткових накладних.

Згідно розділу 6 договору покупець
здійснює оплату за товар у формі безготівкового розрахунку платіжним дорученням
шляхом зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за
товар здійснюється покупцем в продовж одного банківського дня з моменту прийняття
товару.

У відповідності до розділу 9
договору сторони несуть повну матеріальну відповідальність за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань, передбачених даним договором відповідно до
чинного законодавства України. В разі неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань за договором або односторонньої відмови від їх виконання, винна
сторона виплачує штраф у розмірі 10% від суми договору.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання обома сторонами і діє до кінця 2008 року, а у відношенні
грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712
Цивільного кодексу України).

Приватний підприємець ОСОБА_1
08.08.2008 року виконав узяті на себе зобов'язання щодо поставки молока сухого
незбираного (25%). Згідно видаткової накладної № РН - 0000418 від 08.08.2008
року постачальником, на підставі рахунку-фактури № СФ-0000418 від 07.08.2008
року, поставлено приватному підприємству "Добробут-Інвест" молоко
сухе незбиране (25%) в кількості  3300,00
кг на суму 69300,00 грн. (а.с. 13).

Відповідач свої зобов'язання не
виконав, кошти за  товар не сплатив.

Відповідно до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

У відповідності до пункту 9.2.
договору відповідачу нараховано штраф у розмірі 10%  від суми договору, що становить 6930,00 грн.

Крім того, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, посилаючись на статтю 509, статтю 611, частину 4 статті
623 Цивільного кодексу України, вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати
збитки та моральну шкоду, сплатити неодержаний дохід (упущену вигоду) в розмірі
78000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на отримання
юридичної допомоги в розмірі 18015,00 грн., витрати на отримання висновку
судового експерта щодо грошового еквіваленту моральної шкоди в розмірі 3800,00
грн.

Позивач зазначає, що втратив
душевний спокій, багато часу витрачав та витрачає на розшук відповідача,
оформлення відповідних документів, звертання за правовою допомогою, та
неможливістю подальшого повноцінного життя у зв'язку з цим. Заподіяну моральну
шкоду позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн.

Згідно письмового відзиву на позов
приватне підприємство "Добробут-Інвест" визнає здійснення
постачальником поставки товару на суму              69300,00 грн. та зазначає, що на
даний час не має можливості провести розрахунки з відповідачем.  Відповідач не погоджується з нарахуванням
штрафу в розмірі 6930,00 грн., мотивуючи тим, що законодавством не передбачено
такого виду забезпечення виконання зобов'язання як штраф щодо грошових
зобов'язань.

Господарський суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню частково.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
(частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Частиною 1 статті 625 Цивільного
кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів погашення заборгованості на
суму поставленого товару в розмірі 69300,00 грн. приватним підприємством
"Добробут-Інвест" до суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором
(ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.).

Пунктом 9.2 договору № 74/08-08 від
06.08.2008 року передбачено застосування до винної сторони штрафу у розмірі 10
% від суми договору в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за
договором або односторонньої відмови від
їх виконання.

Таким чином, нарахування
підприємству-відповідачу штрафу в сумі
6930,00 грн. є правомірним та таким, що відповідає закону та договору.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 615 Цивільного
кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має
право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

У зв'язку з несплатою відповідачем
згідно терміну, передбаченого в договорі від 06.08.2008 року № 74/08-08,
грошових коштів за поставлений товар, приватним підприємцем ОСОБА_1 припинено
подальші поставки товару.

Внаслідок односторонньої відмови
від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови
зобов'язання або воно припиняється.

Проаналізувавши наведені правові
норми та фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для розірвання договору поставки товару № 74/08-08
від 06.08.2008 року.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити з огляду на наступне.

Згідно статті 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське правопорушення, включаються у тому числі неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі неналежного виконання зобов'язання другою стороною та
матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Боржник, який порушив зобов'язання,
має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 22 Цивільного кодексу
України передбачено, що збитками є:                1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право
не було порушене (упущена вигода).

Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором ( ст. 623 Цивільного кодексу України).

Позивачем належним чином не
обґрунтовано розмір збитків в сумі 78000,00 грн., заявлених до стягнення, а
також, у відповідності до вимог частини 4 статті 623 Цивільного кодексу
України, не зазначено заходи, вжиті приватним підприємцем щодо одержання
упущеної вигоди.

Договір поставки товару № 74/08-08
від 06.08.2008 року не передбачає обов'язку позивача поставити відповідачу
молоко сухе незбиране (25 %) в кількості 15000,00 кг. по ціні 24,00 грн., яке
було придбано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно до накладної № 112
від 23.06.2008 року.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
задекларовано право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Здійснивши аналіз зазначеної
правової норми господарський суд дійшов висновку, що відповідальність особи,
винної у невиконанні або неналежному виконанні зобов'язання, обмежується
обов'язком відшкодувати завдані цим збитки та сплатою штрафних санкцій, якщо
інше не передбачено законом. Що ж до відшкодування моральної шкоди,
господарський суд вважає, що норми статті 23 Цивільного кодексу України не
поширюються на зобов'язання, які виникають з угод (договорів), за виключенням
випадку, коли таке відшкодування передбачене договором.

Моральна шкода, заподіяна фізичній
чи юридичній особі, може відшкодовуватись у випадках, коли можливість такого
відшкодування передбачена нормами Конституції чи випливає з її положень та в
інших випадках, передбачених чинним законодавством або угодою сторін.

У даному випадку мають місце
договірні правовідносини між сторонами і укладеним договором не передбачена
можливість відшкодування моральної шкоди.

Тому, господарський суд відмовляє
позивачу в задоволенні клопотання в призначенні судової експертизи для
визначення грошового еквіваленту моральної шкоди в зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань по договору № 74/08-08 від 06.08.2008 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
жодним чином не підтвердив витрати за отримання висновку судового експерта про
розмір моральної шкоди в сумі 3800,00 грн.

Ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачає
відшкодування витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг,
лише адвокатам, а не будь-яким представникам, що підтверджується позицією
Верховного Суду України викладеної в постанові від 01.10.2002 року у
справі     № 30/63.

З огляду на наведене, в задоволенні
позовних вимог про стягнення з відповідача неотриманого доходу (упущеної
вигоди) в сумі 78000,00 грн., моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., коштів
на сплату юридичних послуг в розмірі 18015,00 грн., суми коштів в розмірі
3800,00 грн. за отримання висновку судового експерта про розмір моральної шкоди
необхідно відмовити.

В судовому засіданні 06.11.2008
року представник позивача пояснив, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1
просить стягнути з приватного підприємства "Добробут-Інвест" кошти на
сплату юридичних послуг в розмірі 18015,00 грн. та кошти за отримання висновку
судового експерта в розмірі 3800,00 грн. як судові витрати. Крім того,
представник позивача обґрунтував необхідність розірвання договору поставки
несплатою відповідачем згідно терміну, передбаченого в договорі від 06.08.2008
року № 74/08-08, грошових коштів за поставлений товар.

Господарський суд з врахуванням
вказаного вважає, що майнова вимога позивача повинна складати не 198163,00
грн., а 174230,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних
вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті
державного мита в сумі        847,26 грн.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 25,81
грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84,
85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
-

ВИРІШИВ:

1.
Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Розірвати договір поставки
товару № 74/08-08 від 06.08.2008 року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 і приватним підприємством
"Добробут-Інвест".

3. Стягнути з приватного
підприємства "Добробут-Інвест" (25030,                          м. Кіровоград, пр.
Правди, буд. 8, корп. 1, ідентифікаційний код 35720573, рахунок № 169
в "Правекс - Банк") на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1 у ХОТ ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО
НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), - вартість поставленого товару з
урахуванням штрафних санкцій в сумі 76230,00 грн., витрати по сплаті державного
мита в сумі 847,26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 25,81 грн.

4. У задоволенні іншої частини
позову відмовити.

5.
Наказ видати після набрання рішенням у справі законної сили.

6. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання
повного рішення, оформленого відповідно ст. 84 ГПК України.

Суддя

О.М.Баранець