СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17.07.2008

Справа №2-31/4686-2008А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання
Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. у
справі

від відповідача - Душенчук Т.Б.,
дов. у справі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, (АДРЕСА_1)

до відповідача - Державної
податкової інспекції в Сімферопольському районі АРК, (97534, Сімферопольський
район, с.Мирне, вул..Белова, 2)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Сімферопольському районі АРК з позовними вимогами про
визнання нечинним рішення № від 01.08.2007р. про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10508,50грн., а також просить стягнути
судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірне рішення ухвалено за результатами перевірки, яка проведена податковою
інспекції у відсутність повноважень на її проведення. При проведенні перевірки
перевіряючими було встановлено невідповідність суми грошових коштів на місці
проведення розрахунків на суму 2085,95 грн., що є завідомо невірними
відомостями, так як у дійсності сума невідповідності складала 2 грн.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав за
мотивами, викладеними у письмових запереченнях. Зазначив, що перевірку
проведено відповідно до діючого законодавства, оскаржуване рішення є законним і
обґрунтованим. Просить в позові відмовити посилаючись на документальне
встановлення факту  порушення
законодавства позивачем та на необґрунтованість його доводів.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку
діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено
обов'язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду
відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких
було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного
адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судом, в порядку ст.65 Кодексу
адміністративного судочинства України, у судове засідання для з'ясування
обставин, що належить дослідити у справі, були викликані за клопотанням сторін
і допитані свідки: ОСОБА_3 - головний державний податковий ревізор-інспектор
ДПА в АРК, продавець ОСОБА_4 та стажер ОСОБА_5 - працівники фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які дали суду показання.

У судовому засіданні 09.07.08р. за
клопотанням сторін свідки були допитані повторно у зв'язку із певними
розбіжностями у їх показаннях.

В порядку ст.150 Кодексу
адміністративного судочинства України Справа слуханням відкладалась та по
справі оголошувались перерви,  у зв'язку
з необхідністю надання додаткових документів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, допитавши свідків,  заслухавши пояснення представників сторін,
суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на
наступне.

17.07.2007р. співробітниками
Державної податкової адміністрації в АР Крим була проведена перевірка з
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності у господарської
одиниці позивача - торгівельного павільйону, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, про що складений відповідний акт №002821 від 17.07.2007р.

На підставі вказаного акту, Державною
податковою інспекцією в Сімферопольському районі АРК винесено рішення про
застосування штрафних санкцій № від 01.08.2007 р. на суму 10508,5
грн. за порушення п.1, 2, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а
саме: за не проведення розрахункової операції через РРО в сумі 78,75грн., за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка відображена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, в
сумі 10429,75грн.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи
прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема
дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення  яких спрямоване це рішення.

Оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності в порядку ст.86 КАС України, суд дійшов висновку про законність
спірного рішення, яке прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законом.

Відповідно до ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи наведені конституційні
положення, органи державної податкової служби можуть застосовувати фінансові
санкції тільки у межах їх компетенції та у спосіб, передбачений законом.

Перевірки порядку проведення
розрахунків із споживачами за готівкові грошові кошти здійснюються органами
державної податкової служби відповідно до статті 16 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг».

Згідно частини 4 статті 16
вказаного Закону планові і позапланові перевірки осіб, які використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством
України, зокрема  відповідно до вимог
Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до пункту 4 статті 10,
пункту 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в України»,
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах
своїх повноважень контроль за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать, що
перевірка господарської одиниці - торгівельного павільйону позивача проходила в
рамках  повноважень, даних податкової
інспекції Законом України «Про державну податкову службу в Україні», що
свідчить про її законність.

Повноваження відповідача по
застосуванню фінансових санкцій за порушення у сфері розрахунків, передбачені
статтями 15, 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відсутність актів законодавства,
які б більш детально регулювали порядок перевірки використання реєстраторів
розрахункових операцій не може бути перешкодою для застосування фінансових
санкцій, встановлених вказаним Законом.

Отже, суд приходить до висновку про
безпідставність доводів позивача щодо відсутності повноважень відповідача на
проведення перевірки 17.07.2007р. суб'єкта господарювання ОСОБА_2

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному
судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб,
які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової
служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні
викладатися чітко, об'єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання
контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень
є підстави  для прийняття рішень про
застосування штрафних санкцій.

Спірним рішенням від 01.08.2007р.
№ до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 10508,50грн., а
саме: 78,75грн. - за не проведення розрахункової операції через РРО,
10429,75грн. - за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка відображена у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Фінансові санкції в сумі 78,75грн.
застосовані до позивача за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на підставі пункту 1 статті 17 того ж Закону за
реалізацію товарів без застосування реєстратора розрахункових операцій із
роздрукуванням відповідних розрахункових документів. Актом перевірки
встановлено, що продавцем здійснена реалізація товару на суму 15,75грн. При
цьому операція через реєстратор розрахункових операцій не проведена, розрахунковий
документ (чек) не виданий, що тягне за собою застосування штрафної санкцій в
розмірі 78,75грн. (15,75грн.х5). Даний факт не оспорюється позивачем і знайшов
своє документальне підтвердження.

Фінансові санкції в сумі  10429,75грн. застосовані до позивача за
порушення пункту 13 статті 3  Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» на підставі статті 22 того ж Закону за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка відображена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а
саме: актом перевірки встановлена невідповідність суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка відображена у денному звіті
реєстратора розрахункових операцій  в
розмірі 2085,95грн., що тягне за собою застосування фінансової санкції в  сумі
10429,75грн.(2085,95грн.х5).

Дане порушення є належне
встановленим, оскільки підтверджується актом перевірки, покупюрним описом
готівкових коштів та показаннями свідків з боку позивача, які показали, що дана
сума була наявна у торговому павільйоні але, не була сумою, що належить
підприємцю ОСОБА_2, ця сума, за їх свідченнями, належала іншій невідомій  особі, яка здійснювала продаж вина на
території павільйону, що належить позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею72 цього Кодексу.

Позивачем недоведені достатні
докази, які  спростовують факти
відповідача,  викладені в акті перевірки,
що є підставою для відмови позивачу у позові про визнання нечинним рішення
№ від 01.08.2007р. про застосування
штрафних санкцій в сумі 10508,50грн.

Твердження позивача про те, що
факт  допущення порушень податковими
інспекторами при проведенні перевірки 17.07.07р. є встановленим і доказаним, з
посиланням на лист ДПА України від 12.09.07р. №4499/А/14-3015/481 (а.с.14),
судом до уваги не приймається через  те,
що таке твердження позивача не знайшло свого підтвердження у ході розгляду
справи і не підкріплено ніякими доказами. Саме які порушення допущені
податковими інспекторами при проведенні перевірки позивача, суду не доведено.
При цьому судом зазначається, що в рішенні ДПА України від 23.11.07р.
№23913/7/25-0315, прийнятого за результатами розгляду повторної скарги позивача
на спірне рішення вже після розгляду заяви на дії посадових осіб ДПА в АРК
відповідно до зазначеного листа, вказані факти не знайшли свого відображення і
скарга позивача залишена без задоволення, а рішення без змін.  Крім того, матеріали справи свідчать  про відсутність порушень посадових осіб ДПА в
АРК при проведенні перевірки позивача (а.с.74).

Таким чином, застосовуючи спірним
рішення фінансові санкції до позивача у вигляді штрафу у сумі 10508,5 грн. за
порушення ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» ДПІ у
Сімферопольському районі АРК діяла у межах наданих їй повноважень та у спосіб,
що встановлені ст.17 та 22 вказаного Закону.

При таких обставинах справи, суд не
знаходить правових підстав для визнання нечинним рішення № від
01.08.2007 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а наведені у
позові доводи не можуть бути підставою для його скасування.  Викладене є підставою для відмови фізичній
особі -підприємцюОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Вступна та резолютивна частина
постанови оголошена в судовому засіданні 17.07.2008р.  Постанова складена у повному обсязі  21.07.2008р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2,17,70,71,86,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в
порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня
її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі  - з дня складення у повному обсязі). Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Копію постанови направити
рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Привалова А.В.