ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.10.08                                                                                           Справа № 14/39

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Краєвської М.В.

Орищин Г.В.

отримавши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Рівненські торгівельні мережі», м.Рівне №04-юр від 04.06.2008р.

на рішення господарського суду Рівненської області від 03.06.2008 року

у справі №14/39

за позовом: приватного підприємства (далі ПП) «Баядера», м.Горлівка Донецької області

до відповідача ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі», м.Рівне

про стягнення заборгованості в сумі 57 411,21грн.

За участю представників сторін:

від позивача –не з»явився

від відповідача –не з»явився

Права та обов’язки представнику позивача відповідно до ст. 22 ГПК України роз’яснено.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.06.2008р. у справі №14/39 (суддя Марач В.В.) частково задоволено позовні вимоги ПП «Баядера», м.Горлівка Донецької області: стягнено з ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі», м.Рівне на користь ПП «Баядера», м.Горлівка 23 218,95,95грн. –повернення коштів за поставлений на основі договору поставки №Б-5 від 28.07.2006р. товар, 2 063,65грн. –пеня за прострочення виконання зобов»язання, 10% річних в сумі 1 031,82грн. та 2 425,14грн. –розмір індексації від суми заборгованості за період з 21.12.2007р. по 18.04.2008р., 574,11грн. витрат по держмиту, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.; відмовлено в задоволенні позову про стягнення 28 671,65грн.

ТзОВ «Рівненські торгівельні мережі», м.Рівне, не погоджуючись з рішенням суду, подано апеляційну скаргу №04-юр від 04.06.2008р., в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на те, що дане рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, задовольняючи позовні вимоги судом неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; суд в забезпечення принципу змагальності сторін не створив необхідні умови для реалізації прав сторін на повне та об”єктивне з”ясування обставин справи.

ПП «Баядера», м.Горлівка у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши заперечення представника позивача в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

між Приватним підприємством “Баядєра” та ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі” укладено договір поставки № Б-5 від 28.07.2006р. відповідно до умов якого ПП “Баядєра”, як постачальник зобов"язався передати, а ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі”, як покупець, зобов"язувався прийняти та оплатити алкогольну продукцію та товари народного споживання.

Згідно умов п.4.1 договору розрахунки за поставлений товар повинні здійснюватися за кожною поставленою партією протягом тридцяти календарних днів з моменту дати поставки відповідної партії товару.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі вищевказаного договору та відповідно до накладних, які знаходяться в матеріалах справи, ПП "Баядєра" здійснювало відповідачу поставку товарів. Поставлені товари за період з 21.11.2007р по 25.02.08 р. на загальну суму 51 890,6 грн. по закінченню строку платежу не оплачені відповідачем, що підтверджується Актом звірки розрахунків станом на 29.02.2008р..

Як зазначає суд першої інстанції, після звернення позивача до суду відповідач повернув позивачу товарів на суму 28 671,65грн.

Отже, Враховуючи наведене, з матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання по договору поставки повністю не виконав. Претензію позивача №135 від 21.03.2008р. з пропозицією сплатити заборгованість, відповідач залишив без задоволення, заборгованість не сплатив.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, враховуючи вищенаведе, судом першої інстанії правомірно стягнено з відповідача 23 218,95грн. коштів за поставлений товар на підставі договору поставки №Б-5 від 28.07.2006р.

Відповідно до п.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених договором.

Згідно із ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Як вбачається із п.7.2.1 договору поставки № Б -5 від 28.07.2006р. у разі несвоєчасної оплати товару покупець зобов"язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу, а також 10% річних від суми заборгованості.

З огляду на викладене, стягненню підлягає 2 063,65грн. пені за прострочення виконання зобов»язання та 10% річних в сумі 1 031,82грн.

Окрім того, ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір індексації становить 2 425,14грн.

Згідно із ст..33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено безпідставність вимог позивача.

Не беруться судовою колегією до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в забезпечення принципу змагальності сторін не створив необхідні умови для реалізації прав сторін на повне та об”єктивне з”ясування обставин справи, оскільки будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач не надав суду витребуваних документів, не забезпечив явку уповноваженого представника в суд першої та апеляційної інстанції, отже скористався наданими йому правами на власний розсуд.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення Господарського суду Рівненської області прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Рівненської області від 03.06.2008р. у справі №14/39 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу направити у господарський суд Рівненської області.

Головуючий-суддя                                                            Галушко Н.А.

Суддя                                                                                Краєвська М.В.

Суддя                                                                       Орищин Г.В.