донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.09.2008 р.                                                              справа №29/67

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Стойка О.В. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Не з»явився,

від відповідача:

Прокопчук Р.М. – за дов. № 1/386 від 03.03.08 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк та Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

14.07.2008 року

по справі

№29/67 (Татенко В.М.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк

до

Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області

про

стягнення 3652 грн. 00 коп. збитків

ВСТАНОВИВ:

У 2008 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурснерготрейд», м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області про стягнення 3652 грн. 00 коп. збитків.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.07.2008 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк були задоволені частково в сумі 2554 грн. 40 коп. в зв»язку із зменшенням судом розміру відповідальності відповідача з причини бездіяльності позивача.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим із порушенням норм матеріального права України та неповним з»ясуванням обставин справи в частині зменшення розміру відповідальності відповідача на підставі ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008р. скасувати в частині зменшення розміру відповідальністю відповідача на підставі ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України на 30% та стягнути з відповідача повну суму спричинених збитків – 3652 грн. 00 коп.

Відповідач, Державне підприємство «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області, з прийнятим рішенням також не згоден, вважає його прийнятим із невідповідністю висновків обставинам справи. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.08.08 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк було об»єднано з апеляційною скаргою Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області, які розглянуті в одному апеляційному провадженні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення уповноваженій особі підприємства поштового відправлення ухвал суду від 01.08.08 р. та 04.08.08 р. Про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, явка сторін ухвалами суду від 01.08.08 р. та 04.08.08 р. не була визнана обов’язковою, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав свої вимоги стосовно своєї апеляційної скарги та усно висловив заперечення на апеляційну скаргу позивача.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційні скарги, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи № 29/67, та наданих відповідачем пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скаргах доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційних скарг і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк не підлягає задоволенню, апеляційна скарга Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області підлягає задоволенню, а рішення суду не відповідає вищевказаним вимогам і підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.07 р. між сторонами було укладено договір № 3/07-85п.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що позивач зобов’язався здійснювати збагачення рядового вугілля, яке буде постачатися відповідачем на умовах СРT –ЦЗФ вантажоотримувач (в редакції Інкотермс –2000) в найменуванні, кількості, марочному складі з якісними показниками, згідно специфікацій, які оформлюються окремими додатками та є невід»ємною частиною цього договору та відвантажити отримані продукти збагачення за реквізитами, вказаними відповідачем, а відповідач зобов»язався оплатити вартість робіт із збагачення рядового вугілля.

У відповідності до п. 1.4. договору, сторони передбачили право позивача залучати для виконання ним обов’язків за договором (щодо збагачення) третіх осіб, залишаючись при цьому відповідальним за виконання умов договору.

Згідно п.п. 2.1.1. та 2.1.2. договору відповідач прийняв на себе зобов’язання: забезпечувати постачання рядового вугілля у відповідності до умов договору внутрішнім та залізничним транспортом у напіввагонах (окрім ЦЗФ “Добропільська”) рівномірно впродовж місяця (згідно планів перевезення); здійснювати постачання рядового вугілля залізничним та внутрішнім транспортом згідно рознарядки позивача і у відповідності до специфікацій до цього договору.

Пунктом 2.3.4 договору, сторони зазначили параметри якісних показників кінцевого переробленого вугілля (вугільного концентрату). Зокрема, зольність вугільного концентрату має бути від 18% до 26%, волога –не більше 12 %. Специфікацією на червень 2007 р. ці параметри не змінилися.

У відповідності до п. 5.3 договору, сторони обумовили відповідальність сторін у вигляді відшкодування відповідачем позивачеві збитків, понесених ними у вигляді сплати штрафів за невиконання плану перевезень та плату за користування вагонами, що нарахована в результаті порушення відповідачем умов цього договору.

Позивачем 15.01.07 р. було укладено з ВАТ ЦЗФ «Октябрьська»договір на переробку рядового вугілля” № ПР 01/01.

Пунктом 1.1 укладеного договору, позивач зобов’язався здійснювати постачання ВАТ ЦЗФ «Октябрьська»рядового вугілля, на умовах СРТ–ЦЗФ вантажоотримувач (в редакції Інкотермс – 2000) в найменуванні, кількості, марочному складі з якісними показниками згідно специфікацій, які оформлюються окремими додатками і є невід»ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2. ВАТ ЦЗФ «Октябрьська»зобов’язалась переробити зазначене рядове вугілля та відвантажити його згідно реквізитів, визначених позивачем. Пунктом 1.3. Позивач та товариство обумовили, що визначення кількості збагаченого вугілля здійснюється у порядку, встановленому “Методикою визначення випуску продукції збагачення з давальницької сировини по шахтах”. Які мають бути якісні показники вугільного концентрату у договорі збагачення не обумовлювалось.

Позивач вважає, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов»язання за договором на переробку рядового вугілля в частині обсягів поставки рядового вугілля, чим спричинив позивачу збитки у вигляді сплати штрафів за невиконання плану перевезення вантажу на червень 2007 р., які позивач сплатив ВАТ ЦЗФ «Октябрьська»в добровільному порядку в розмірі 5107 грн. 00 коп., визнавши її претензію та перахувавши ці грошові кошти за платіжним дорученням № 2331 від 31.10.07 р.

Оскільки, на думку позивача спричинені збитки сталися через часткову вину відповідача, на його адресу позивачем була направлена претензія № 469 від 02.11.07 р. про відшкодування збитків, спричинених невиконанням плану залізничних перевезень на суму 3652 грн. 00 коп.

Відповідач відмовив у задоволенні претензії, що підтверджуєть відповіддю на неї № 03/342 від 06.12.07 р., в зв»язку з чим позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача про відшкодування збитків в розмірі 3652 грн. 00 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов»язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

-          наявність реальних збитків;

-          вина заподіювача збитків;

-          причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки –це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б уразі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст.224 ГК України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов’язань та причинно-наслідковий зв’язок між невиконанням зобов’язань та заподіяними збитками. При визначені розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов’язань для підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені ознаки складу правопорушення у відповідача відсутні, а позивачем не доведено суду належними доказами суб»єктивну та об»єктивну сторони спричинених йому збитків саме відповідачем, в той час як відповідач довів відсутність своєї вини.

Судова колегія вважає, що господарський суд Донецьткої області дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та частково підлягають задоволенню в розмірі 2554 грн. 40 коп., з огляду на наступне.

Матеріалами справи не доведені факт належного виконання позивачем його договірних зобов»язань в частині планування перевезення до Ладижинської ТЕС 48000 тон концентрату (що стверджується позивачем, але не доведено належними засобами доказування) та причино-наслідковий зв»язок між недопоставкою вугілля та понесеними позивачем збитками, що сплачені ним в добровільному порядку, в той час як відсутність вини відповідача доведена.

Судом першої інстанції помилково встановлено факт неправомірних дій відповідача, в зв»язку з якими позивачем нібито понесені збитки у вигляді сплаченого штрафу.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008 року у справі № 29/67 підлягає скасуванню в зв»язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими з прийняттям нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги відповідача відшкодовуються з позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд», м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008 року у справі № 29/67 –залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008 року у справі № 29/67 –задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2008 року у справі № 29/67 –скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурснерготрейд», м. Донецьк до Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області про стягнення 3652 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурснерготрейд», 83028, м. Донецьк, вул. Майська, 66, ЗКПО 34828746 на користь Державного підприємства «Добропіллявугілля», 85000, Донецька область, м. Добропілля, пр.-т Шевченка, 2, ЗКПО 32186934 витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 51 грн. 00 коп.

Зобов»язати господарський суд Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.В. Стойка

Т.А. Шевкова

Надр. 5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 - ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.