ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№ 6/116

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А.,

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року у справі № 6/116 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Більшовик-5" про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2007 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 27 222,59 грн. та інфляційних сум 2 538,01 грн. у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором № 7948/4-13 від 25.04.2000 року з оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.09.2007 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 6 612,72 грн. основного боргу і 518,81 грн. інфляційних сум, а в решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення скасувати та позов задовольнити.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доповідач-Вовк І.В.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено договір № 7948/4-13 від 25.04.2000 року про послуги водопостачання та водовідведення, за умовами якого позивач зобов’язався забезпечити постачання питної води та прийняти від споживача каналізаційні стоки, а відповідач здійснювати оплату за надані послуги.

За п.3.1 договору кількість води, що подається постачальником та використовується споживачем, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильника здійснюється щомісячно представником постачальника спільно з представником споживача.

П. 5.1 встановлено, що договір є безстроковим та діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов’язання за договором і надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення в якості питної води за період з вересня 2005 року по грудень 2006 року на загальну суму 6 612,72 грн., а відповідач взяті на себе зобов’язання з оплати одержаних послуг у порушення укладеного договору не виконав належним чином і має перед позивачем зазначену заборгованість, що підтверджується матеріалами справи.

У той же час, судами обох інстанцій було встановлено, що постачання ВАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" холодної води ЖБК "Більшовик-5", для виготовлення гарячої води, порядок обліку та визначення вартості цих послуг не регулюється укладеним між сторонами договором.

За вимогами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погодився й апеляційний господарський суд, про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених вимог про стягнення заборгованості та інфляційних сум, з урахуванням ст. 625 ЦК України, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем за спірний період взятого на себе зобов’язання за договором з оплати отриманих послуг, а також обґрунтовано відмовив в позові в частині стягнення з відповідача заборгованості та інфляційних сум за постачання холодної води, для виготовлення гарячої води за недоведеністю.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржені судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року –без змін.

Головуючий суддя П.Гончарук

Судді І. Вовк

Л. Стратієнко