ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.08                                                                                           Справа№ 10/58А

За позовом Спільного українсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Західна нафтова група”

До відповідача Бориславської міської ради

про визнання протиправною бездіяльність Бориславської міської ради щодо неприйняття мотивованого рішення по суті звернень СП у формі ТзОВ „Західна нафтова група” про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м. Бориславі Львівської області та надання її в оренду; визнання нечинним рішення Бориславської міської ради від 30.08.2007 року в частині п. 3.8 порядку денного ; зобов‘язати Бориславську міську раду затвердити проект відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка –Міцкевича в м. Бориславі Львівської області; зобов‘язати Бориславську міську раду вчинити дії спрямовані на проведення аукціону на право оренди земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка –Міцкевича в м. Бориславі Львівської області; визнати право за ТзОВ на оренду земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул.. Тернавка-Міцкевича в м. Бориславі, Львівської області та зобов‘язати Бориславську міську раду укласти з СП у формі ТзОВ «Західна нафтова група» договір оренди земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗВ терміном на 5 років ; стягнути з Відповідача на користь Позивача суми сплаченого державного мита та коштів на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу

Суддя Довга О.І.

Секретар Яремчук С.М.

Представники :

від позивача : Писаренко К.Ю. –представник за дорученням № 3039 від 27.12.2007 року

від відповідача : не з‘явився

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Спільного українсько-англійського підприємства у формі ТзОВ „Західна нафтова група", м. Луцьк до відповідача - Бориславської міської Ради, м. Борислав про визнання протиправною бездіяльність Бориславської міської ради щодо неприйняття мотивованого рішення по суті звернень СП у формі ТзОВ „Західна нафтова група" про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м. Бориславі Львівської області та надання її в оренду; визнання нечинним рішення Бориславської міської ради від 30.08.2007 року в частині п. 3.8 порядку денного ; зобов'язати Бориславську міську раду затвердити проект відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м. Бориславі Львівської області; зобов'язати Бориславську міську раду вчинити дії спрямовані на проведення аукціону на право оренди земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м. Бориславі Львівської області; визнати право за ТзОВ на оренду земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул.. Тернавка-Міцкевича в м. Бориславі, Львівської області та зобов‘язати Бориславську міську раду укласти з СП у формі ТзОВ «Західна нафтова група» договір оренди земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗВ терміном на 5 років ; стягнути з Відповідача на користь Позивача суми сплаченого державного мита та коштів на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та з додаткових пояснень, які надавались під час розгляду справи.

Представник відповідача в попередніх судових засіданнях позов заперечив, вважає позов безпідставним, документально та нормативно необґрунтованим.

В ході судового розгляду спору суд встановив наступне :

23.10.2003 року Позивач звернувся до Відповідача з клопотанням про відведення йому земельної ділянки орієнтовною площею 0,30 га в м. Бориславі по вул. Тернавка для будівництва автозаправного комплексу. Розглянувши зазначене клопотання на черговій2 сесії, врахувавши позитивне рішення депутатської комісії з питань охорони навколишнього середовища, регулювання земельних відносин, будівництва та архітектури, Відповідач своїм рішенням № 256 від 03.11.2003 року надав Позивачу дозвіл на виготовлення проекту відведення зазначеної земельної ділянки.

В подальшому, після отримання акту вибору земельної ділянки для будівництва АЗС, погодженого всіма необхідними службами, а також розробки Державним інституту том проектування міст «Місто проект» містобудівного обґрунтування розміщення такого об‘єкту на згаданій земельній ділянці, Позивач звернувся до ліцензованої землевпорядної організації та уклав з нею договір на розробку проекту відведення даної земельної ділянки в оренду Позивачу. Такий проект землевпорядною організацією було розроблено з дотриманням вимог законодавства України, що підтверджується позитивним висновком державної землевпорядної експертизи № 67 від 06.02.2007 року.

Після отримання зазначеного висновку Львівського обласного головного управління земельних ресурсів, в порядку, визначеному ст. 123 Земельного кодексу України , Позивач звернувся до Відповідача про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м.Бориславі та надання її в оренду.

23.02.2007 року згадане звернення Позивача було розглянуто на черговій сесії Бориславської міської ради, в ході якого було вирішено не приймати рішення про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки, проекту відведення та передачу земельної ділянки в оренду Позивачу.

Доказом бездіяльності Відповідача щодо вчинення ним певних дій на укладення з Позивачем договору оренди земельної ділянки свідчить той факт, що у травні 2007 року Позивач звернувся в господарський суд Львівської області з позовною заявою про визнання бездіяльності Відповідача протиправною. Постановою господарського суду Львівської області від 30.07.2007 року у справі № 3/228-15/74 А позовні вимоги задоволено – визнано протиправною бездіяльність Бориславської міської ради щодо неприйняття мотивованого рішення по суті звернень СП у формі ТзОВ «Західна нафтова група» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул.. Тернавка –Міцкевича в м. Бориславі Львівської області та надання її в оренду, а також визнано нечинним рішення Бориславської міської ради від 26.04.2007 року в частині п.64 порядку денного та рішення Бориславської міської ради від 26.04.2007 року в частині п. 4.10 порядку денного. Крім того, окремою ухвалою господарського суду по даній справі Відповідача зобов‘язано прийняти мотивоване рішення по суті звернення Позивача.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач жодних дій про розгляд даного питання не вчинив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд визнав позов документально та нормативно обґрунтованим, таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного :

Відповідно до ст.ст. 1,10 пунктів 30 та 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеві Ради є розпорядником земель, що знаходяться в межах міста . Чинним законодавством передбачено, що саме міська рада є уособленням власника, органом який від імені народу України здійснює в межах території міста повноваження власника цього майна –землі.

Змістом статті 124 Земельного кодексу України, якою регулюється порядок передачі земельних ділянок в оренду, передбачено, що особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної чи комунальної власності , подає у відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування заяву ( клопотання) у порядку, визначеному статтями 118,123 цього Кодексу. Тобто волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

Крім того, згідно із вимогами даної статті, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно із вимогами ст.123 ЗК України, юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються документи, що обґрунтовують ЇЇ розмір, призначення та місце розташування. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, приймають рішення про надання земельної ділянки. Відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до статті 16 Закону України „Про оренду землі” в редакції, яка діяла станом на момент вчинення оскаржуваних дій Відповідача , встановлено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву ( клопотання). Розгляд заяви ( клопотання) і надання земельної ділянки проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог ЗУ „Про оренду землі”.

Статтею 93 ЗКУ передбачено, що оренда землі - це строкове платне користування земельною ділянкою засноване на договорі. Ця норма кореспондується із відповідними нормами закону „ Про оренду землі”. Орендодавцями землі при цьому є власники або уповноважені ними органи.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи процедура по порядку погодження питань про вилучення земельної ділянки для передачі її в оренду виконана. Крім того, право на оренду вказаної земельної ділянки Позивач набув на підставі рішення Бориславської міської ради № 256 від 03.11.2003 року, яким останній надав Позивачу дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС.

Статтею 116 ЗКУ передбачено, що набуття прав на земельні ділянки , що перебувають зокрема в комунальній власності , здійснюється за рішенням органів місцевого самоврядування.

Надання земельних ділянок в оренду здійснюється за такою схемою:

-          погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-          затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Земельним кодексом України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди.

Таким чином, волевиявлення відповідного органу як орендодавця , в даному випадку, здійснюється у формі рішення такого органу і лише реалізується шляхом укладення договору оренди.

Право на оренду Позивачем було набуто до введення обмежень, на які посилається Відповідач у своїх рішеннях про відмову в дозволі на збір матеріалів попереднього погодження. Фактично, в законі на який посилається Відповідач, визначено, що тільки на підставі аукціону набувається право на оренду земельною ділянкою, відсутні будь які застереження щодо здійснення процесуальних дій по відводу земельних ділянок в оренду, право на яких вже набуто ( в тому числі і на конкурсних засадах) , а частина таких дій, на день звернення із заявою до Відповідача, вже Позивачем виконана .

Ст.58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом‘якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішенні цивільних справ» №7 від 16.04.2004р., виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, ЗО, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК), ст. 24 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі справи за заявами, зокрема про визнання недійсною відмови в наданні у постійне користування земельних ділянок фізичним або юридичним особам, про визнання незаконною відмови у продажу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності громадянам і юридичним особам, які мають право на набуття цих ділянок у власність, а також іноземним державам, а також про вирішення спорів, пов'язаних з орендою землі. За заявою сторони, яка не погоджується з рішенням (дією чи бездіяльністю) органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади щодо земельного спору, суд перевіряє правильність цього рішення і вирішує спір по суті. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших передбачених законом способів.

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги той факт, що зазначений проект відведення було виготовлено з чітким дотриманням вимог законодавства України, яке діяло на момент прийняття відповідного рішення, а також те, що діями Відповідача, грубо порушуються права та охоронювані законом інтереси Позивача, останній зазнає значних матеріальних збитків, керуючись, ст.ст.8,24,58 Конституції України, ст.ст. 123,124,152 ЗК України, Законом України "Про оренду землі", Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004р.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивач представив суду належні докази в підтвердження своїх позовних вимог та надав суду докази порушення Бориславською міською радою його прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач проти позову заперечив, не представив суду належні та допустимі докази в підтвердження своїх заперечень, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 «Про судові рішення», суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, керуючись п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАС України, а також, в зв’язку з тим, що в позовні вимоги задоволено, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, ст.ст. 17,18,49,51,53,65,69,70,71,100,101,121,122-124,126-128,130,134,150,151-154,157-163,167, п.1 ст. 263 , п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позовні вимоги задоволити частково.

2.          Визнати право Спільного українсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна нафтова група»на оренду земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка-Міцкевича в м.Бориславі.

3.          Зобов‘язати Бориславську міську раду укласти з СП у формі ТзОВ «Західна нафтова група»договір оренди земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва АЗС на перетині вул. Тернавка - Міцкевича в м. Бориславі Львівської області терміном на 5 (п‘ять ) років.

4.          В решті позовних вимог відмовити.

5.          Судові витрати віднести на відповідача.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова вступає в законну силу відповідно до ст.254 КАС України, після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І „Апеляційне провадження” Розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Довга О.І.