ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.08
Справа №4/173-08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Колодій Н.А. судді  Колодій Н.А.    , Коробка Н.Д.  , Шевченко Т. М.

при секретарі:
Пересаді О.В.

За участю
представників сторін:

від позивача  -
Барабаш А.О. (довіреність № 3/28
від 14.01.2008 р.)

від відповідача -    не з'явився

розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Пріор» (м. Гола Пристань Херсонської  області)

на рішення
господарського суду Херсонської області від 05.05.2008 р.
у  справі  № 4/173-08

за позовом           Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг  Юг»

(м. Севастополь)

до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Пріор»

(м. Гола Пристань
Херсонської  області)

про стягнення суми,

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг  Юг»
звернулося до господарського суду Херсонської
області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Пріор» 30 000,00 грн. основного боргу, 2802,65
грн. 7 % річних  та  6537,62 грн.
втрат від  інфляції  на підставі договору купівлі-продажу №
ОР-11-0038  від 11.04.2006 р.

Рішенням господарського суду
Херсонської  області від 05.05.2008 р. у
справі       № 4/173-08 (суддя  Ємленінова З.І.)  позов
задоволено: з відповідача на користь позивача  стягнуто 30 000,00 грн. основного боргу,
2802,65 грн. річних  процентів, 6537,62
грн.  втрат  від
інфляції, а також 393,40 грн. витрат
по держмиту і  118 грн. витрат
на  інформаційно-технічне  забезпечення
судового  процесу.

Не погоджуючись з  прийнятим
судовим  актом,  Товариство з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Пріор»  (відповідач у справі)
звернулося до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою.

Заявник просить
задовольнити  апеляційну  скаргу  та
змінити рішення  господарського
суду Херсонської  області від 05.05.2008
р. у справі № 4/173-08. З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник
вважає, що господарським судом
Херсонської  області при прийнятті
рішення було неповно  з'ясовано обставини
справи, а також порушено норми
процесуального  права. Посилається
на те, що оскаржуване  рішення  господарського суду базується  тільки
на доводах  позивача  та наданих
ним  доказах, вважає, що
відповідач  був  позбавлений
можливості  заперечити  проти цих
доводів  та надати  відповідні
докази, оскільки з об'єктивних
причин  не зміг  направити
в судове  засідання  свого представника. Крім того,  заявник
посилається на те, що на час
підготовки  апеляційної скарги
в  нього відсутній  повний
текст  оскаржуваного рішення.
Зазначив, що подасть  додаткові
уточнення  до  апеляційної
скарги після  отримання  повного
тексту  рішення  господарського суду  Херсонської
області від 05.05.2008 р. у справі № 4/173-08.

Ухвалою Запорізького апеляційного
господарського суду від 02.06.2008 р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Пріор»
прийнята  до провадження та
призначена до  розгляду на  23.07.2008 р. У зв'язку  із
неявкою в судове  засідання
представника заявника розгляд
справи  було відкладено до
13.08.2008 р.

Розпорядженням Голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 1312 від 23.07.2008 р. справу № 4/173-08
передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя  Колодій Н.А. (доповідач),  судді
Коробка Н.Д., Шевченко Т.М.

Заявник - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пріор» (відповідач у справі)  повторно в судове засідання 13.08.2008
р.  за
викликом  суду  повноважного представника не направило,
вимоги  апеляційної інстанції  про надання уточнень  до апеляційної скарги  не
виконало. В письмовому  клопотанні
(вх. № 05-18/3-2183  від 11.08.2008 р.)
просить суд  відкласти  розгляд справи, у  зв'язку з тим, що  ним
направлено  на адресу  позивача проект  мирової
угоди.

Колегія суддів
порадившись не знаходить  підстав для
задоволення  клопотання  заявника виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 77  ГПК України господарський  суд
відкладає  в  межах строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення  в
засідання  представників  сторін,
інших  учасників судового процесу;
неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів;
залучення до участі в справі  іншого  відповідача,
заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді,
судового експерта.

Апеляційна інстанція
зауважує, що відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі
нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду  є правом, а не обов'язком суду, і
використовується ним, якщо неявка представника сторони перешкоджає вирішенню
спору в даному судовому засіданні. Якщо ж суд вважає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення, він
може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції. Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України
в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і
додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному обсязі.

Крім того колегія
суддів зауважує, що у  апеляційної  інстанції
не має  повноважень на  затвердження
мирової  угоди, укладеної
сторонами  у справі.

Отже, враховуючи
достатність матеріалів для
перегляду  справи  по суті, колегія суддів вважає за можливе
розглянути скаргу за  відсутності  повноважного представника заявника.

Позивач у справі -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг  Юг»
проти  апеляційної скарги  відповідача
заперечує. Свої доводи    виклав в
письмовому  відзиві (вих. № 443 від
12.08.2008 р.). Представник в судовому
засіданні  наголосив на тому, що
зі  свого
боку  позивач  виконав
прийняті  зобов'язання  за
договором  купівлі-продажу  № ОР-11-0038 від 11.04.2006 р., передавши
відповідачу  засоби  захисту
рослин. Вказує, що відповідач
вартість отриманих  засобів  захисту рослин не оплатив, в результаті  чого
за ним  рахується  заборгованість, яку правомірно  було
стягнуто з урахуванням  втрат  від інфляції
та відсотків  річних за
рішенням  господарського суду. Просить
в  задоволенні  апеляційної скарги відповідача  відмовити, оскаржуване  рішення
залишити  без  змін.

За  клопотанням представника позивача  апеляційний розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За його згодою в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду,
розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення
представника позивача, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.04.2006 р. між ТОВ
«Орлок ЛТД» (продавець, позивач у справі (змінив свою  назву на «Хімагромаркетинг Юг») та ТОВ
«АФ  «Пріор» (покупець, відповідач у
справі) було укладено  договір №
ОР-11-0038 (надалі - Договір), відповідно до умов якого  продавець
зобов'язався  передати у власність
покупцю, а покупець  зобов'язався  прийняти
та оплатити  вартість наступних
засобів  захисту  рослин: М-Єффект, Спектр, Микодин, Кратос,
Позитив.

Згідно із п. 1.3
Договору загальна  вартість товару  складає 73907,40 в т.ч. ПДВ.

Продаж  товару покупцеві  здійснюється
в кредит з відстроченням платежу (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2
Договору   покупець  зобов'язаний
здійснити оплату продавцеві 30 %
вартості товару, зазначену в п.1.3 даного Договору, у строк до 20
квітня  2006 р. і  залишок
заборгованості у  розмірі 30 %
вартості  товару в строк  до 01 серпня 2006р. та 40 % в строк до
01  жовтня 2006 р.

На виконання умов
Договору позивач за видатковими
накладними: від   12.04.2006 р. №
ОР-11-0032, від 17.04.2006 р. № ОР-11-0034 передав відповідачу на підставі  довіреностей серії   ЯКП № 801856, ЯКП № 801859 товар
(засоби  захисту  рослин) на загальну суму 12814,80 грн.

15.05.2006 р.
сторони   у справі  уклали додаткову  угоду № 1
до Договору відповідно до умов
якої  домовилися  доповнити
асортимент  товару на суму              16160,00 грн.

16.05.2006 р.
позивач  на виконання  умов додаткової  угоди № 1
поставив  відповідачу за  накладною № ОР-11-0071 та  на підставі
довіреності серії ЯКП № 801889
від    16.05.2006 р.  товар на суму 16160,00 грн.

15.06.2006 р.
сторони  у справі  уклали
додаткову  угоду № 2 згідно  якої також доповнили  асортимент
товару на суму 6996,00 грн. В цей
же  день  позивач
за  накладною № ОР-11-0112 на
підставі  довіреності серії ЯЛЮ №
160459  від  15.06.2006 р. передав  відповідачу товар на суму 6996,00 грн.

Отже, за період
квітень-червень 2006 р.   позивач  передав
відповідачу  засоби  захисту
рослин на загальну  суму 97063,40
грн.

26.04.2006 р. та
17.05.2006 р. у  зв'язку  із
неможливістю застосування  засобів
захисту  рослин, обумовленої  погодними
умовами,   відповідач  за
накладними                № №
ВП-0000001   та ВП-0000003 відповідно,
повернув позивачу  товар на загальну  суму 33000,00 грн.

Зобов'язання  щодо
оплати  отриманого товару  відповідач
виконував неналежним чином, сплативши позивачу лише  34063,40 грн., в наслідок чого у  нього
утворилася  заборгованість, яка на
час  звернення  позивача
із  позовом  до
суду склала 30 000,00 грн.

Стягнення з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Пріор» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг
Юг»       30 000,00 грн. основного
боргу, 2802,65 грн. 7 % річних, 6537,62 грн.
втрат від  інфляції  на підставі договору купівлі-продажу №
ОР-11-0038  від 11.04.2006 р.   стало предметом  судового розгляду  у даній справі.

Колегія суддів,
вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскаржуваного рішення, не знаходить підстав для задоволення
апеляційної  скарги відповідача виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 655
ЦК України за  договором  купівлі-продажу  одна
сторона  (продавець) передає або
зобов'язується  передати  майно
(товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується  прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно ст.  526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до  умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Аналогічні
приписи  містить   ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України
передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як  свідчать долучені  до матеріалів
справи копії  видаткових  накладних
та довіреностей, позивач
передав  відповідачу товар на  суму 97063, 40 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати, всупереч умов Договору та вимог закону, виконав  частково, сплативши 34063,40 грн., а
також  повернув товар на суму 33000,00 в
результаті чого, на момент звернення позивача
до суду, заборгованість відповідача склала 30 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з тим, що
позовні вимоги про стягнення
30000,00 грн. основного боргу  за  Договором
заявлені обґрунтовано. Висновки суду
першої інстанції про наявність підстав для задоволення  позову в цій
частині   відповідають матеріалам
справи.

Згідно ч. 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також  3 проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.4
Договору сторони прийшли до  угоди  про
зміну розміру  процентної  ставки, передбаченої  частиною 2 ст. 625 ЦК України, і  встановили
її  в розмірі 7 %.

Перевіривши  розрахунок
сум річних та втрат  від  інфляції
колегія  суддів  вважає
його  обґрунтованим  та
таким, що  підставно  задоволений
судом  першої  інстанції.

Не знаходить  свого підтвердження  посилання
відповідача на порушення  судом  першої
інстанції  норм  процесуального права.

Треба зазначити, що
ухвалою від 24.03.2008 р. у даній справі
господарський  суд Херсонської  області зобов'язував відповідача в строк до
18.04.2008 р. надати суду  зокрема
письмовий відзив на позовну заяву з
документальним
обґрунтуванням  викладених  обставин. Однак, відповідач зазначену вимогу
суду не виконав, витребувані судом документи не надав.

Статтями 42, 43 ГПК
України встановлено, що господарський
судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх
учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип  змагальності передбачає покладення тягаря доказування
та відповідальності за доведеність своїх вимог чи заперечень  на сторони; вимагає від останніх ініціативи
та активності в реалізації процесуальних прав.

Згідно ст. 22 ГПК
України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними
правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи.

Матеріали справи
свідчать, що сторони знаходилися у рівних умовах перед судом, мали достатню
свободу в можливості подання доказів і доведенні їх переконливості.

Колегія суддів
зауважує, що в апеляційній скарзі відповідачем не наведено жодних доводів, які
б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано будь-яких доказів
безпідставного задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, апеляційна
інстанція не вбачає з боку господарського суду порушень норм процесуального
права при прийнятті даного рішення.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи  заявника апеляційної скарги не ґрунтуються на
нормах права, не підтверджені відповідними доказами та спростовані дослідженими
обставинами справи, апеляційна скарга
залишається судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла
висновку про відповідність рішення господарського суду Херсонської області
нормам чинного законодавства. Підстав для скасування оскаржуваного рішення
колегія суддів не вбачає.

Судові витрати у
справі, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49,
99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький
апеляційний  господарський  суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пріор» (м. Гола пристань
Херсонської  області) залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської
області від 05.05.2008 р.
у  справі  № 4/173-08 залишити  без змін.

Головуючий суддя
Колодій Н.А.

судді
Колодій Н.А.

Коробка Н.Д.
Шевченко Т. М.