ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 14/89

24.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Нарольського М.М.,

розглянувши справу

№ 14/89

за позовом

Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»

(надалі –Товариство)

до

Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

(надалі –Відділення)

про

визнання рішення недійсним

зустрічний позов про

стягнення 16610 грн.

за участю представників сторін:

від позивача

- Бірюков О.О.

від відповідача

- Пічкур С.В., Глущенко Є.Д.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В липні 2008 року Товариство звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до Відділення про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Відділення № 9 від 15.04.2008 р. «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В обґрунтування пред’явлених вимог позивач посилається на те, що: рішення прийняте за неповно з’ясованими обставини; викладені в рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Позовні вимоги вмотивовані положеннями ст. ст. 59, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2008 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні, зобов’язано сторони виконати певні дії.

Відділення проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданого в порядку ст. 59 ГПК України.

В судовому засіданні 15.08.2008 р. в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 29.08.2008 р.

В поданих до суду письмових поясненнях Товариство підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наголошує на незаконності та необґрунтованості прийнятого Відділенням рішення.

27 серпня 2008 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Відділення до Товариства про стягнення 11000 грн. штрафу за оспорюваним рішенням адміністративної колегії Відділення № 9 від 15.04.2008 р. «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»та 5610 грн. пені.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом Відділення посилається на невиконання Товариством рішення адміністративної колегії Відділення № 9 від 15.04.2008 р. «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»у встановлений законодавством строк.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2008 р. прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи відкладено.

В порядку ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін у судовому засіданні 24.09.2008 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, дослідивши подані докази, обговоривши обставини справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративною колегією Відділення розглянуто справу № 166/28-р-02-05-07 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 15.04.2008 р. № 9 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В Роз’ясненнях Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»від 26.01.2000 р. № 02-5/35 зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України «Про захист економічної конкуренції»законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частин 5-7 статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

В свою чергу, ст. 12 цього Закону встановлює, що для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі, - є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягне за собою відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про прийняття оспорюваного рішення Відділенням, як органом Антимонопольного комітету України, в межах своєї компетенції.

Матеріали справи свідчать про те, що Відділенням розглянуто скаргу громадянина Забари Юрія Сергійовича про порушення законодавства про захист економічної конкуренції зі сторони Товариства в особі Бородянського районного підрозділу, яке полягає у видачі технічних умов на приєднання електроустановки заявника до електричних мереж з порушенням встановленого терміну їх виготовлення та видачі.

З метою з'ясування викладених у скарзі обставин, Відділення надсилало Товариству вимогу від 24.09.2007 р. про надання інформації в десятиденний строк, повідомляло про обов’язковість виконання такої вимоги (ст. ст. 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України») та зазначало, що подання недостовірної інформації, подання інформації в неповному обсязі, неподання інформації у встановлені головою відділення строки, тягне за собою передбачену ст. ст. 52, 54 Закону України «Про захист економічної конкуренції»відповідальність.

Листом від 08.10.2007 р. Товариство надіслало Відділенню відповідь на вимогу та зазначило, що Бородянським районним підрозділом технічні умови для Забари Ю.С. виготовлені вчасно та надані йому для ознайомлення, але, оскільки вони не влаштовували споживача, ці технічні умови не були йому офіційно видані.

Відповідно до п. 3.2 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2005 р. № 1137 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.2006 р. за № 42/11916, термін надання технічних умов приєднання електроустановки замовника до електричної мережі та проекту договору про приєднання складає 15 робочих днів.

Таким чином, оскільки заява про приєднання заявника надійшла до Бородянського районного підрозділу Товариства 10.07.2007 р., то строк надання технічних умов та проекту договору сплив 31.07.2007 р. Проте, підтверджень про виготовлення технічних умов та надання їх заявнику в строк для ознайомлення не були надані.

Як вбачається з матеріалів справи, енергопостачальна організація у відповідь на заяву Забари Ю.С. видала технічні умови № 5335 від 27.08.2007 р., тобто через 27 днів після спливу передбаченого законодавством терміну.

Тому, Відділення підставно кваліфікувало надання Товариством інформації про вчасне виготовлення технічних умов як надання недостовірної інформації.

Відділенням обґрунтовано вказано на відсутність підстав ототожнювати ознайомлення заявника з технічними умовами із відповіддю на заяву про приєднання до електричних мереж. При цьому, приймаючи оспорюване рішення Відділення правомірно врахувало, що заявник подав заяву на приєднання до Бородянського районного підрозділу Товариства 10.07.2007 р., проте лише 20.09.2007 р. ознайомився з технічними умовами та проектом договору про приєднання під час їх видачі, а також прийняло до уваги відсутність доказів незгоди Заявника із запропонованими Товариством технічними умовами.

Тому, Відділення підставно кваліфікувало надання Товариством інформації про ознайомлення заявника з технічними умовами до часу їх видачі, а також про те, що технічні умови не влаштовували заявника, як таку, що не відповідає дійсності та є недостовірною.

Виходячи із вимог статей 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України та уповноважених нею працівників територіального відділення, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Подання недостовірної інформації, подання інформації в неповному обсязі, неподання інформації у встановлені головою відділення строки, тягне за собою відповідальність, передбачену статтями 52, 54 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За таких обставин, вищевказані дії Товариства мали ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 15 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ч. 3 ст. 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України утворюється головою територіального відділення Антимонопольного комітету України з числа керівних працівників територіального відділення. Адміністративну колегію територіального відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення або його заступник.

Згідно ч. 6 ст. 17 цього закону голова територіального відділення Антимонопольного комітету України зобов'язаний додержуватись вимог законів, бути об'єктивним і неупередженим під час здійснення своїх повноважень.

Відповідно до п. 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 р. № 169-р) і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 р. за № 90/299, службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін. Зокрема у справах можуть проводитися такі дії: дослідження регіонального або загальнодержавного ринку; одержання від сторін, третіх осіб, інших осіб письмових та усних пояснень, які можуть фіксуватися в протоколі; вилучення письмових та речових доказів, зокрема документів, предметів чи інших носіїв інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі; накладення арешту на предмети, документи, інші носії інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі. За результатами збирання доказів у справі складається подання з попередніми висновками, яке вноситься на розгляд органів Комітету, яким підвідомча справа. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, ремесла тощо, розпорядженням органів Комітету, яким підвідомча справа, може бути призначена експертиза.

Таким чином, слід визнати обґрунтованими посилання Відділення на необхідність врахування при визначенні розміру штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, повторність вчинення порушення, поведінки суб'єкта господарювання після виявлення ознак порушення, визнання (невизнання) факту порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Копія Рішення від 15.04.2008 р. № 9 надіслана із супровідним листом Відділення та отримана представником Товариства 07.05.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 82958.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Проте, Товариство нараховану штрафну санкцію добровільно не сплатило.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Враховуючи порушення 11.08.2008 р. господарським судом міста Києва провадження у справі № 14/89, строк прострочення сплати штрафу складає 34 дні, а розмір пені дорівнює 5610 грн.

В силу ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», п. п. 14 п. 3 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, яке затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 р. № 32-р і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 р. за № 291/5482, Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання, у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Товариством в порядку ст. ст. 33, 34 ГПК України доводи Відділення не спростовано.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити. В свою чергу, позовні вимоги за зустрічним позовом є законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на Товариство.

Керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          В задоволенні первісного позову відмовити.

2.          Зустрічний позов задовольнити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго»(08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б, код 23243188) до Державного бюджету України на рахунок управління державного казначейства України за місцем знаходження платника податків (код бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106) 11000 грн. штрафу, 5610 грн. пені, 166,10 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

М.М. Нарольський