ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.08р.

Справа № 18/81-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Міськшляхрембуд", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Автомир", м.Дніпропетровськ

про про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Сущенко О.В. дов.№139 від 29.02.08р. Кондрашов С.В. - дов. №142 від 29.02.08р.

від відповідача: Чебикін С.В.; дов.від 30.11.2007р

СУТЬ СПОРУ:

З урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просить визнати договір оренди, укладений між ТОВ "Сервісний центр "Автомир" та ВАТ "Міськшляхрембуд" від 09.03.2007 року, недійсним.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на момент укладення спірного договору оренди відповідач не був власником приміщень.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що майнові права на спірне майно він набув за договором купівлі-продажу від 06.03.2007 року.

По справі оголошено перерву згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. ( ч.1 ст. 640 ЦК України).

08.03.2007 року відповідач направив позивачу листа, в якому повідомив останнього, що за договором купівлі-продажу від 06.03.2007 року відповідач став власником будівель та споруд, розташованих за адресою: вул. Шинна,2, м. Дніпропетровська, якими раніше володіло ВАТ "Міськшляхрембуд" та просив у темрін до 01.04.2007 року звільнити приміщення, які перейшли у його власність або дати згоду на взяття цих приміщень у оренду по ринковим цінам терміном не пізніше до 01.12.2007 року ( а.с. 8).

09.03.2007 року ВАТ "Міськшляхрембуд" інформувало ТОВ "Сервісний центр "Автомир" про те, що підприємство не може звільнити деякі приміщення (профілакторій, диспетчерська, роздягальня), так як вони використовуються у виробничих процесах та при цьому повідомив, що ВАТ "Міськшляхрембуд" згодне сплачувати за оренду приміщень: профілакторія площею 580 кв.м., диспетчерської - 50 кв.м., роздягальні - 178 кв.м. по ринковій вартості із розрахунку 50 грн. за 1 кв.м., а всього на суму - 40 400 грн. щомісячно з 01.04.2007 року до 01.12.2007 року без врахування вартості комунальних послуг. ВАТ "Міськшляхрембуд" просив зазначений лист рахувати як згоду на оренду вищенаведених приміщень на термін до 01.12.2007 року та вказав, що вартість оренди сплатить по закінченню терміну оренди або якщо звільнить приміщення достороково. ( а.с. 9).

Відповідач вважає, що договір оренди є укладеним з 09.03.2007 року, чому є підтвердження звернення його до господарського суду з вимогою стягнення з позивача заборгованості в сумі 323 200.00 грн., що виникла у зв"язку з використанням ВАТ "Міськшляхрембуд" належних відповідачу приміщень (профілакторій, диспетчерська, роздягальня), розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна,2.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов"язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідач вважає, що він має право передавати майно в оренду, оскільки набув право власності на нього відповідно до договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року, укладеного між ним та позивачем.

Згідност. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.7 договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року, укладеного між ВАТ "Міськшляхрембуд" та ТОВ "Сервісний центр "Автомир", зазначено, що продаж об"єкту за домовленістю сторін вчиняється за 715 000.00 грн, в тому числі ПДВ 20 % 119 166.67 грн., які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору.

Із матеріалів справи не вбачається та відповідач, в силу ст.ст. 33-34 ГПК України не довів, що він належним чином сплатив позивачу за придбане майно суму, визначену в договорі купівлі-продажу, а тому відповідно до закону та договору не набув право власності на майно, яке вважає, що передав в оренду.

За зазначених обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання недійсним договору підлягають задоволенню на підставі ч.1 ст. 203 ЦК України, оскільки договір не відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір оренди, укладений між ТОВ "Сервісний центр "Автомир" та ВАТ "Міськшляхрембуд" від 09.03.2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервісний центр „Автомир” (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Матлахова,2) п/р 8099) в Дніпропетровському відділенні АКБ „Імексбанк” МФО 307093 Код ЄДРПОУ 3482253) на користь Відкритого акціонерного товариства „Міськшляхрембуд” (49107, м. Дніпропетровськ, вул. Шинна,27, р/р 6694, в ТВБВ 091 ДФ АКБ УСБ МФО 305017 , 9) судові витрати у розмірі 102 (сто дві) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 01.12.2008 року