ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.10.08
Справа  № 9/281

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                     Бойко С.М.,

суддів:                                           Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при
секретарі Чаплик І.,

з
участю представників:

від
позивача за первісним позовом-   з”явився,

від
відповідача за первісним позовом
-    з”явився,

від
третьої особи (відповідача 2 за зустрічним позовом) - з»явився,

розглянув
апеляційну скаргу
Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської
міської ради, м. Львів б/н від 24.04.2008 року

на
рішення господарського
суду Львівської області від 01.04.2008 року, суддя Данко Л.С., у справі      № 9/281

за
первісним позовом: Франківської
районної адміністрації Львівської міської ради,                    м.Львів

до
відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Львів

за
участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача: Управління
комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської
ради, м.Львів

про
зобов'язання
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. звільнити
незаконно займане нежитлове приміщення

та
за зустрічним позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів

до
відповідача-1: Франківської
районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до
відповідача-2: Управління
комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської
ради, м. Львів

про визнання укладеним між Управлінням
комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради
та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1., договору
оренди № Ф-2212-4 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), а саме:
нежитлового приміщення 1-го поверху, позначеного в технічній документації
літерою “17-1”, площею 39,3 кв. м., яке розташоване заАДРЕСА_1, продовженим на
тих самих умовах, на новий термін, а саме: до 17.06.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

рішенням
господарського  суду Львівської області
від 01.04.2008 року залишено без розгляду позов   Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1про звільнення нежитлового приміщення заАДРЕСА_1 на підставі п.5 ст.81
ГПК України.

Зустрічний
позов суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1до
Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та Управління
комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради
задоволено частково та визнано продовженим договір оренди нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщень) від 14.05.2004 року №Ф-2212-4,   укладений між Управлінням комунальної
власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та  відповідачем на той самий строк і  на тих самих умовах. В іншій частині зустрічного
позову  - відмовлено.

Рішення
суду мотивоване тим, що нормами ст.764 ЦК України та ст.284 ГК України
передбачено можливість продовження дії договору на такий самий строк і на тих
самих умовах, а тому зважаючи на відсутність заяви будь-якої із сторін про
припинення дії спірного договору   такий
вважається продовженим  на той самий
строк і  на тих самих умовах, на яких був
укладений. При цьому судом враховано належне виконання умов договору орендарем,
що надає йому право на продовження договору оренди.

В
апеляційній скарзі скаржник (третя особа за первісним позовом) просить
рішення  суду першої інстанції частково
скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні зустрічних позовних
вимог відмовити повністю, в зв”язку з порушенням місцевим судом норм
матеріального та процесуального права, апелюючи тим, що Франківська райдержадміністрація
є неналежним відповідачем по зустрічному позову, оскільки адміністрація не є
орендодавцем спірного нерухомого майна. Скаржник зазначає, що такі
повноваження  відповідно до п.5.1 п.5
Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської
міської ради належать Управлінню комунальної власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради.

Суд,
заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції,
пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши
наявні докази по справі,  вважає, що
апеляційна скарга  задоволенню не
підлягає.

Судом
встановлено, що між Управлінням комунального майна Львівської міської ради,
правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особоюОСОБА_1 (орендар) укладено договір
оренди №Ф-2212-4 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від
10.09.2004р., за умовами п.1.1 якого орендодавець, відповідно до патенту на
право оренди будівлі (споруди, приміщень) №793(607) від 14.05.2004 р. передає,
а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно -нежитлове
приміщення 1-го поверху, позначене в технічній документації літерою 17-1,
площею 39,3 кв. м., яке розташоване за АДРЕСА_1

Згідно
з п.2.1. договору сторони погодили цільове призначення об'єкту оренди, а саме
гральний бізнес, а пунктом 4.1. термін договору визначено з 10.09.2004 р. до
28.01.2007р.

Відповідно
до п.4.3 договору  у разі відсутності
заяви однієї сторони протягом одного місяця про припинення або зміну цього
договору після закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим
на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені умовами
договору.

Спірне
приміщення є державним  майном, і спір
щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Орендою
є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві
для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в
комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна").

Відповідно
до ч. 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну
умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії
договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Частиною
другою статті 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди
припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а частиною
четвертою статті 284 Господарського кодексу України визначено, що строк
договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий
самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У
відповідності до частини шостої статті 283 Господарського кодексу України, до
відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно
до частини 1 статті 759 ЦК України, по договору найму (оренди) одна сторона
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачу майно у користування за
плату на певний строк. Згідно частини 1 статті 763 ЦК України, договір найму
укладається на строк, встановлений у договорі.

У
відповідності до ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений договором, тобто договір вважається поновленим
на строк, який був раніше встановлений договором за двох умов: якщо наймач
продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; і за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця.

За
своїм змістом поновлення договору - це продовження на новий строк колишнього
договору, а не укладення нового.

Підставою
припинення договору є закінчення строку дії договору за умови, що наймодавець
вимагатиме повернення йому майна. За відсутності такої вимоги договір не
припиняється. Закон у даному випадку передбачає відновлення, тобто продовження
на новий строк первісного договору, а не укладення нового.

З
наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач (орендар)
належним чином виконує свої зобов'язання за договором оренди, своєчасно і в
повному обсязі вносить орендну плату за користування нежитловим приміщенням.
Відповідно до ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна” належне виконання орендарем договору оренди презюмується, якщо
орендодавцем не буде доведене інше. Тобто обов'язок доведення неналежного
виконання орендарем договору оренди закон покладає на орендодавця.

Дія
договору оренди закінчилася 28.01.2007 року, а орендар продовжував
користуватися майном на умовах договору оренди з мовчазної згоди орендодавця.

Покликання
скаржника на наявність  з боку
орендодавця повідомлення про припинення умов договору від 26.02.2007р. №
2302-589  є безпідставним, оскільки таке
не розцінюється судом як заява про відмову від договору, або заперечення
стосовно продовження його дії в розумінні ч.2 п. 3 ст. 763 ЦК України та п. 1
ст. 764 ЦК України, ч. 2 п.4 ст. 283 ГК України, а також статті 17 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” і п.4.3 договору
оренди.  Вказане повідомлення є лише
нагадуванням орендарю та балансоутримувачу щодо їх обов'язків по чинному
договору оренди, а не відмовою від договору чи запереченням стосовно його
продовження.

Покликання
позивача на наявність  з боку орендодавця
заяви про припинення умов договору від 25.01.2008р. за № 2302-82  є також безпідставним, оскільки таке не
скероване відповідачу (за первісним позовом) у визначені діючим законодавством
терміни. В свою чергу вказане повідомлення підтверджує чинність договору оренди
№Ф-2212-4 від 10.09.2004р., а саме те, що він є продовженим згідно п.4.3
договору оренди № Ф-2212-4 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) та
ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на той самий
термін і на тих самих умовах, а  саме до
17.06.2010 року.

З
наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про правильність
заявлених зустрічних позовних вимог суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської
міської ради та Управління комунальної власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради в частині
визнання продовженим договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) від 14.05.2004 року №Ф-2212-4,
укладеного між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради та суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1., на той самий строк і
на тих самих умовах.

Покликання
скаржника на відсутність  у Франківської
райдержадміністрації повноважень орендодавця та відповідно щодо неналежного
відповідача по зустрічному позову, то судом встановлено наступне.  Предметом цього спору є визнання чинним
договору, який не припинив своєї дії та який укладений між позивачем та
Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської
міської ради, який є відповідачем -2 по зустрічному позову і до якого
пред'явлена дана вимога і до повноважень якого належить передача в оренду
нерухомого майна згідно Положення про розмежування повноважень між виконавчими
органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою №219 від 19.10.06р.
Львівської міської ради та  Положення про
Управління комунального майна Львівської міської ради, затвердженого рішенням  виконавчого комітету Львівської міської ради
від 15.08.2003 року №719.

Щодо
пред'явлення цієї ж вимоги позивачем за зустрічним позовом    до Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, то між ними не виник спір про право і в цьому спорі
остання не виступає належним відповідачем, проте дане порушення вимог норм
процесуального права не тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції
при наявності належного відповідача -2.

Щодо
первісних позовних вимог Франківської районної адміністрації Львівської міської
ради до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.
звільнити незаконно займане нежитлове приміщення за АДРЕСА_1, то місцевим судом
правильно залишено позов без розгляду відповідно до вимог п.5 ст.81 ГПК України,
оскільки позивач за первісним позовом повторно не з»являвся в судові
засідання  та не виконував  вимоги ухвал суду щодо надання додаткових
доказів в підтвердження своєї позиції без поважних причин, що унеможливило
розгляд справи по суті.

З
вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є
безпідставними.

Рішення
місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для
його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення
господарського суду Львівської області від 01.04.2008 року в справі за
номером  9/281 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу  Управління комунальної
власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради  -без задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий
-суддя:
С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко