СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 серпня 2008 року

Справа № 2-21/7281-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Трохимчук Олег Іванович, дов. № 02 від 18.02.08

відповідача: Філіпенко Ігор Миколайович (повноваження перевірені), Голова

розглянувши апеляційну скаргу Берегової сільської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 03.07.2008 у справі №2-21/7281-2008

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" (вул. Машинобудівельна, 35-а, місто Київ, 03065)

до           Берегової сільської ради (вул. Приморська, 1, Берегове, місто Феодосія, 98179)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2008 по справі № 2-21/7281-2008 (суддя Чонгова С.І.) позов товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" задоволено.

Не погодившись з постановленним судовим актом, Берегова сільська рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розпорядженням керівництва суду від 19.08.2008 року суддю Латиніна О.А. замінено на суддю Котлярову О.Л.

Письмові заперечення проти апеляційної скарги не надходили.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У червні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Берегової сільської ради, просило визнати недійсним рішення 42 сесії 5 скликання Берегової сільської ради № 997 від 30.04.2008, посилаючись на порушення відповідачем прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався.

Оскаржене рішення мотивоване посиланням на загальні положення про оренду землі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскарженого акту.

Згідно пункту 1 статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення 38 сесії 23 скликання Берегової сільської ради від 20.12.01 № 952 19.01.02 між товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Юкон" та Береговою сільською радою було укладено договір оренди №40 земельної ділянки загальною площею 0,125 га в межах с. Берегове строком до 20.12.2026 року для організації будівництва та обслуговування пляжних споруд, та договір № 1, згдно якому Орендодавець на підставі рішення 38 сесії 23 скликання Берегової сільської ради від 20.12.2001 року №952 передає, а Орендар бере у тімчасове користування земельну ділянку №2 кадастровий номер - :00:00:039, загальню площею 0,35 га у тому числі по угіддям: відкритті землі без рослинного покриву або з незначним рослінним покровом у тому чіслі - інші включаючи 0,35 га села Берегове.

Згідно з пунктом 3.4 договорів орендар зобов’язаний: забезпечити використання землі відповідно з цільовим призначенням та умовами ії надання; застосувати природоохоронні технології виробництва, не допускати погіршення екологічного стану території в наслідок своєї господарської діяльності; своєчасно вносити орендну плату за землю; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і землекористувачів; додержуватися режиму санітарних норм територій, що особливо охороняються; по закінченню терміну тимчасового користування землею повернути земельну ділянку за актом, у стані, придатному для подальшого використання за призначенням (а.с.9,10).

Пунктом 4.1 угод передбачено, що за невиконання або неналежне виконання орендарем пункту 3.4 орендодавець має право розірвати ці договори в односторонньому порядку, попередивши орендаря за 10 днів до моменту анулювання договору.

Загальний порядок розірвання господарських договорів передбачено статтею 188 Господарського кодексу України, відповідно до якої:

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно статті 31 Закону України “Про оренду землі” визначено перелік підстав для припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря, а також в інших випадках, передбачених законом.

Виключний перелік підстав для припинення права користування земельними ділянками встановлено статтею 143 Земельного кодекс України:

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки;

д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не надано суду належних доказів порушення позивачем вимог статей 26,27 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, оскільки статтею 26 цього Закону встановлено принцип обов’язковості державної екологічної експертизи, а статею 27 визначено загальний перелік об’єктів державної екологічної експертизи.

Як правильно встановив суд першої інстанції, щодо орендованих земельних ділянок строки проведення екологічної експертизи договорами чи то рішеннями не встановлено.

Одночасно суд приймає до уваги, що загальний термін користування земельних ділянок сторонами визначенний до 20.12.2006 року, однак ані договором, ані рішенням відповдача про передачу земельних ділнок у оренду не визначено термін робіт саме з організації та ведення будівництва.

На користь правової позіції товариства з обмеженою відповідальністю Фирма"Юкон" свідчать також акти обстеження земельних ділнок, відповідно до яких ділянки №№1,2 використовуються товариством з обмеженою відповідальністю Фирма "Юкон" з дотриманням вимог Закону України від 22.02.2007 року №703 -V "Про планування і забудову теріторій".

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Також обґрунтовано судом першої інстанції критично оцінені надані відповідачем у якості доказів фотознімки як такі, що не відповідають положенням ст. 34 Господарсько процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга Берегової сільської ради не містіть будь яких доводів на підтримку правової позиції відповідача.

З врахування вищенаведеного підстави для скасування судового акту відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Берегової сільської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №

2-21/7281-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді