ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№ 7/9

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Еко-Вугілля України”

на постанову

від 10.06.2008 року Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 7/9

господарського суду

Донецької області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”

до

ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України”

про

стягнення штрафу в сумі 226730,40 грн.

щодо

повернення без розгляду

зустрічного позову

ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України”

до

ВАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг”

про

стягнення заборгованості в сумі 27562,80 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з’явились

від відповідача:

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Донецької області (суддя Малашкевич С.А.) від 14.03.2008 року, залишеною без змін постановою Донецького апеля ційного господарського суду (головуючий суддя –Мирошниченко С.В., судді –Акулова Н.В., Скакун О.А.) від 10.06.2008 року, повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України” до ВАТ “Арселор Мітал Кривий Ріг” про стягнення заборгованості в сумі 27562,80 грн. на підставі п.п.3, 31 ч.1 ст.57, п.п.4, 10 ст.63 ГПК України.

В касаційній скарзі ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України” просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду України від 10.06.2008 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме: п.1 ст.2, п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” №7/93 від 21.01.1993 року (надалі Декрет), ст.97 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу ВАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” не надіслав.

Сторони не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

14.03.2008 року Господарський суд Донецької області виніс ухвалу, якою повернув без розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України” м. Єнакієве до ВАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” м. Кривий Ріг про стягнення заборгованості в сумі 27562,80 грн. на підставі того, що позивачем не були надані докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку.

Постановою Донецького апеля ційного господарського суду від 10.06.2008 року вищенаведена ухвала залишена без змін з тих же підстав.

Відповідно до п.2 ст.2, а також пп. “а” п.2 ст.3 Декрету, державне мито справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, та зараховується до Державного бюджету України в розмірі 1% від ціни позову, але не менше але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідно до п.1 ст.2 а також п.1 ст.3 Декрету, з зустрічних позовних заяв державне мито не справляється. Крім того, скаржник зазначає, що позивачем за первісним позовом - ВАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг”, держмито було сплачено, а Декретом сплата державного мита у подвійному розмірі не передбачена.

Колегія суддів вважає, що судом правомірно повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву відповідача.

Так, відповідно до ч.2 ст.60 ГПК України подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до п.3 та п.31 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі; сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В порушення цих приписів позивачем за зустрічним позовом не були надані докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку.

Відповідно до п.3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” державне мито справляється з первісних та зустрічних позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом повинен був сплатити державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в порядку і розмірі, встановлених законодавством.

Враховуючи наведене постанова Донецького апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст. 1119, ст. 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ “Торговий дім “Еко-Вугілля України” на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2008 року у справі № 7/9 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2008 року у справі № 7/9 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос