ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»до Спеціального експериментального освітньо-культурологічного центру «Сполох»про стягнення 86 577,46 грн. за участю представників позивача –Полоз І.В., довіреність № Д07/3329 від 09.06.2008 року, Радзівіло Т.О., довіреність № Д07/1833 від 25.03.2008 року, відповідача –Крошко І.В., рішення від 02.07.1995 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 63 812,67 грн. основного боргу, 15 722,13 грн. інфляційних сум, 2 842,01 грн. 3% річних, 4 200,66 грн. пені, а загалом 86 577,46 грн. у зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1630584 від 01.11.2001 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01.08.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2008 року розгляд справи відкладено на 05.09.2008 року у зв’язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2008 року розгляд справи відкладено на 24.09.2008 року у зв’язку з неподанням витребуваних доказів.

У судовому засіданні 24.09.2008 року представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 32 322,56 грн., з яких 3 262,67 грн. основного боргу, 18 704,52 грн. інфляційних сум, 3 570,58 грн. 3% річних, 6 784,79 грн. пені у зв’язку із частковою сплатою відповідачем боргу на суму 20 000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.09.2008 року надав докази часткової оплати боргу.

В судовому засіданні 24.09.2008 року оголошено перерву на 01.10.2008 року.

30.09.2008 року до канцелярії суду надійшов лист відповідача з повідомленням про погашення основного боргу в сумі 3 262,67 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»та Спеціальним експериментальним освітньо-культурологічним центром «Сполох»01.11.2001 року укладено договір про постачання теплової енергії у гарячій воді № 1630584.

Строк дії договору до 31 грудня 2001 року, набирає чинності з дня його підписання. (п. 8.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4. договору).

За п. 5 додатку № 1 до договору при відсутності розбіжностей з обох сторін за обсягами відпуску теплової енергії в поточному році термін дії даного договору продовжується на кожний наступний рік.

Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Згідно з п. 2.2.1. договору позивач зобов’язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання –протягом року в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до договору.

П. 5.1 договору передбачено, що облік споживання абонентом теплової енергії (відповідачем) здійснюється по приладах обліку.

Додатком № 3 до зазначеного договору визначено, що розрахунки з абонентом (відповідачем) за відпущену теплову енергію позивачем здійснюються згідно з тарифами, затвердженими Розпорядженням Київської міської державної адміністрації.

П.п.1, 2, 3 додатку № 4 до договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається здійснюються виключно у грошовій формі.

Абонент (відповідач) щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у Районному відділі теплозбуту № 6 за адресою вул. Меліоративна, 11 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт зірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ) та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами абонент (відповідач) виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Предметом даного судового розгляду відповідно до зави про уточнення позовних вимог є вимоги позивача про стягнення 3 262,67 грн. основного боргу, 18 704,52 грн. інфляційних сум, 3 570,58 грн. 3% річних, 6 784,79 грн. пені.

Поясненнями позивача, відповідача на підставі квитанції від 25.09.2008 року стверджується факт сплати основного боргу за договором № 1630584 від 01.11.2001 року в спірний період в сумі 3 262,67 грн.

Отже, заборгованість з оплати спожитої теплової енергії станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем за зазначеним договором у спірний період відсутня.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач повністю сплатив заборгованість за спожиту теплову енергію, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Позивач виконав належним чином взяті на себе зобов’язання з поставки теплової енергії за договором, а відповідач виконав неналежним чином взяті на себе зобов’язання з оплати спожитої енергії з простроченням строку виконання зобов’язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат в розмірі 18 704,52 грн. та 3 % річних в розмірі 3 570,58 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору, є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Згідно з п. 3.5. додатка № 4 до договору у випадку неоплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду “Енергопостачальна організація” нараховує “Абоненту” пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання, стану виконання відповідачем цього зобов’язання, розміру прострочених сум та тяжкого фінансового становища відповідача суд вважає можливим відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені до 500,00 грн. В позові в частині стягнення 6 284,79 грн. пені судом відмовлено.

Державне мито у сумі 802,93 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 109,43 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 80, 82–85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Спеціального експериментального освітньо-культурологічного центру «Сполох»(02232, м. Київ, вул. Сабурова, 16а, код 25411230, р/р 76 в ГОУ «Промінвестбанк»м. Києва, МФО 300012) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, , р/р 0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку України у м. Києві, МФО 322227) 18 704,52 (вісімнадцять тисяч сімсот чотири) грн. 52 коп. інфляційної складової боргу, 3 570 (три тисячі п’ятсот сімдесят) грн. 58 коп. 3% річних, 500 (п’ятсот) грн. 00 коп. пені, 802 (вісімсот дві) грн. 93 коп. витрат по оплаті державного мита та 109 (сто дев’ять) грн. 43 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 3 262,67 грн.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

В решті в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                          С. Чебикіна