ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.08р.

Справа № 28/403-08

За позовом Товариства з обмежено відповідальністю "Кривбасстар", с. Вільне Криворізький район Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деймос ЛТД", м. Кривий Ріг

про стягнення 24 900, 00 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: Карпенко Т.О. - дов. від 10.09.08р. №269/10.

Від відповідача: не з"явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кривбасстар" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Деймос ЛТД" заборгованості на суму 24 900 грн. та просить розірвати договори на разові інформаційні послуги №14, 15, 16 укладені 10 квітня 2007р.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі,посилався на платіжне доручення №98 від 11.04.2007 як на підставу позовних вимог. Заявив, що у нього відсутній рахунок №11/04-01 від 11.04.07р. Також заявив, що до звернення до суду він не звертався до відповідача з вимогою розірвати спірні договори.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

Встановив:

Між позивачем та відповідачем було укладено Договори № 14, №15, №16 на разові інформаційні послуги від 10.04.07р.

Предметом зазначених договорів передбачено, що Виконавець надає Замовнику інформаційно-консультаційні послуги у вигляді надання спеціальной інформації, в підготуванні і оформленні нормативно-технічних документів, договорів, довідкових та інших матеріалів.

В розділі 5 договорів зазначено, що договір може бути змінений або розірваний за згодою обох сторін, всі зміни і доповнення, що вносяться в даний договір, оформляються документально в письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що в платіжному дорученні №98 від 11.04.2007р. призначенням платежу є попередня сплата за інформаційні послуги згідно рахунку №11/04-01 від 11.04.07р. Посилання на договори №14, 15, 16 від 10.04.07р. в платіжному дорученні №98 від 11.04.07р. відсутнє.

Протягом часу розгляду справи не встановлено наявність у сторін рахунку № 11/04-01 від 11.04.2007р., на який йдеться посилання в платіжному дорученні №98, та загалом не надано доказів видачі вказаного рахунку.

Таким чином сторонами не надано та судом не встановлено будь-яких належних доказів того, що 24 900 грн. позивачем було перераховано відповідачу в рамках виконання умов договорів №14, 15, 16.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахування часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Вимогами статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 24 900 грн., так як в тому числі позивачем не доведено, що вказану суму було сплачено в рамках виконання спірних договорів..

Також встановлено, що текст спірних договорів № 14, 15, 16 не містить граничної дати виконання всих робіт, передбачених розділом №1 ("Предмет договору"). Отже відсутні докази порушення відповідачем строків виконання зобов"язання.

Отже встановлено, що позивач до часу звернення до суду, в порушення умов спірних договорів та вимог ст. 188 Господарського кодексу України не звертався до відповідача з вимогою про розірвання договорів № 14, 15, 16 від 10.04.2007р.

На підставі зазначеного суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, ст. 188, 218 Господарського кодексу України, 651 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя

Г.В. Манько

Рішення підписано 14.11.08р.