КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

25.07.08 р.                                                                                          № 06-15/5187

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя

Чорногуз М.Г. (доповідач по справі),

Судді

Жук Г.А.

Агрикова О.В.

секретар судового засідання Єрмак Л.В.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Канів –Нафта»: Неколяк В.І. довіреність від 09.01.2008 року

від ФГ «Мрія-Агро ІІ»: Голова Сухобрус О.В., Сухобрус І.В. довіреність № 17 від 01.07.2008 року

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»

на рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2008 року

у справі № 06-15/5187 (суддя Анісімов І.А.)

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»

до Фермерського господарства «Мрія –Агро –ІІ»

про визнання договору недійсним,

за зустрічним позовом Фермерського господарства «Мрія-Агро ІІ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів-Нафта»

про визнання договору дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою про визнання недійсним з моменту укладення, договору купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року між ТОВ «Канів-Нафта» та ФГ «Мрія –Агро –ІІ», посилаючись на ст. 57 ЦК УРСР, як на угоду укладену внаслідок обману, насильств, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною.

6 березня 2008 року ФГ «Мрія –Агро –ІІ», звернулось до господарського суду Черкаської області із зустрічною позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року між ТОВ «Канів-Нафта»та ФГ «Мрія –Агро –ІІ», посилаючись його правомірність (т. 4 а.с. 25-32).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.05.2008 року у первісному та зустрічному позовах відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2008 року по справі №06-15/5187 в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Канів –Нафта»про визнання договору купівлі-продажу від 18.12.2003 року недійсними, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд Черкаської області при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23 червня 2008 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»на рішення господарського суду Черкаської області від 21 травня 2008 року та призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року склад колегії суддів змінено, у зв’язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці, розгляд справи визначено здійснити колегії суддів у складі: головуючий суддя –Чорногуз М.Г., судді Жук Г.А., Агрикова О.В.

В судовому засіданні 22 липня 2008 року, була оголошена перерва до 25 липня 2008 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2008 року по справі №06-15/5187 в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Канів –Нафта»про визнання договору купівлі-продажу від 18.12.2003 року недійсними, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення залишити без змін. Мотивуючи свої вимоги тим, що при укладенні спірного договору існувала зловмисна угода направлена на позбавлення права власності на майно ТОВ «Канів-Нафта»в результаті змов між директором ТОВ «Канів-Нафта»Сухобрусом І.В. та головою ФГ «Мрія-Агро ІІ» Сухобрусом О.В.

Представники Фермерського господарства «Мрія-Агро ІІ»в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просять ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права дійшла висновку про про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

18 листопада 2003 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта» та Фермерським господарством «Мрія –Агро –ІІ»було укладено договір купівлі-продажу (т.І а.с 11-12).

Сторонами договору досягнуто згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу, якими є умови про предмет та ціну, враховуючи наступні пункти договору:

·          відповідно п.п.1.1., 1.3., 3.1. позивач (продавець) прийняв на себе зобов’язання в 3-денний строк з дня підписання акту прийому передачі передати у власність покупця приміщення диспетчерської площею 39,5 кв.м., автостоянку площею 4028 кв.м., огорожу –130 погонних метрів, флагштоки, стелю, що знаходяться в м. Каневі по вул. Леніна, 188, 3-х фазний лічильник та кабель, який закладено від підстанції через приміщення шиномонтажу ДП “Нафта”ЗАТ “Транс нафтопереробка” до електричних опор (АЗК, диспетчерської, автостоянки), опори електричні з електропроводом між опорами та тверде покриття площею 307,5 кв.м., всього на загальну суму 61455,37 грн.,

·          згідно п.п.1.1., 2.1. відповідач (покупець) прийняв на себе зобов’язання прийняти майно і розрахуватися взаємозаліком за придбане майно протягом одного року з моменту підписання договору.

Пунктами 1.2., 3.2. договору, сторони визначили, що передача майна продавцем і прийняття майна покупцем посвідчується актом приймання –передачі, а права власності на майно переходить до покупця з моменту підписання акту приймання –передачі.

Пунктом 1.3. договору, сторони встановили, що вартість майна становить - 61 455 грн.37 коп. та ПДВ –12 291 грн. 07 коп.

На виконання умов договору від 18.12.2003 р. було здійснено приймання –передача майна, про що складено акт від 22 грудня 2003 року (т.І а.с. 13) .

Як вбачається з матеріалів справи, 15 серпня 2005 року господарським судом Черкаської області розглянуто позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»до Фермерського господарства «Мрія –Агро –ІІ»про визнання договору купівлі-продажу недійсним від 18 грудня 2003 року, з підстав невідповідності вимогам ст. 48ЦК УРСР, та прийнято рішення по справі № 15/1621, яким у позові відмовлено повністю. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2005 року по справі № 15/1621 рішення господарського суду Черкаської області від 15 серпня 2005 року залишено без змін, вказане рішення місцевого господарського суду набрало законної сили ( т. 4 а.с. 47-51). В процесі розгляду спору про визнання договору купівлі-продажу недійсним на підставі ст.48 ЦК УРСР не встановлено наявність обставин з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною і настання відповідних наслідків

25 листопада 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «Мрія –Агро –ІІ»про визнання договору купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року недійсним з посиланням на ст. 57 ЦК УРСР ( т. 1 а.с. 5-9).

Фермерське господарство «Мрія –Агро –ІІ»звернулось до господарського суду Черкаської області з зустрічним позовом від 04 березня 2008 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»про визнання договору дійсним (т. 4 а.с. 25-32).

21 травня 2008 року, рішенням господарського суду Черкаської області по справі №06-15/5187 у первісному та зустрічному позовах відмовлено повністю.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»посилається на те, що договір купівлі –продажу від 18.12.2003 р. підлягає визнанню не дійсним з наступних підстав. Сухобрус І.В. та Сухобрус І.В. є рідними братами. На дату укладання договору купівлі –продажу Сухобрус О.В. працював у ТОВ «Канів –Нафта»та обіймав керівну посаду у товаристві. Окрім того, Сухобрус І.В. та Сухобрус О.В. укладаючи договір купівлі –продажу від 18.12.2003 р. здійснили купівлю –продаж майна, яке не належить товариству –продали територію стоянки площею 4028 м. кв., тобто продали землю, право власності на яку у ТОВ «Канів –Нафта»не було. 20 грудня 2003 року між ТОВ «Канів –Нафта»в особі директора Сухобрус І.В. та ФГ «Мрія –Агро –ІІ»в особі голови фермерського господарства Сухобрус О.В. було підписано акт взаємозаліку однорідних грошових вимог. В даному акті зазначено, що сторона на виконання умов договору купівлі –продажу майна від 18.12.2003 р. провели взаємозалік однорідних грошових вимог, які утворились в наслідок заборгованості ТОВ «Канів –Нафта»перед ФГ «Мрія –Арго –ІІ», при виконанні умов договорів оренди транспорту від 01.01.2002 р., 01.02.2003 р., 31.12.2003 р. та договору оренди СТО від 01.01.2002 р.. Проведення розрахунків шляхом взаємозаліку є неможливим, а встановлення такої форми розрахунків свідчить про зловмисність угоди в результаті якої ТОВ «Канів –Нафта»позбулось майна та було позбавлене отримати за його грошову компенсацію.

Представники ФГ «Мрія –Агро –ІІ»правомірно посилаються на те, що відповідно до чинного законодавства укладання угоди та договорів між родичами не заборонено законом. Не відповідає дійсності і ТОВ «Канів –Нафта»про те, що вищевказаним договором було продано майно яке не належало ТОВ «Канів –Нафта», а саме –земля. В договорі купівлі –продажу чітко зазначено –автостоянку площею 4028 м. кв., яка була майном ( бордюри, огорожі, покриття,) відповідно до проекту реконструкції виробничої бази ТОВ «Канів –Нафта»та акту вводу цієї бази в експлуатацію, а не саму земельну ділянку, так як до 2006 р. саме ТОВ «Канів –Нафта»мала в використанні і використовувала цю земельну ділянку ( рішення сесії Канівської міської ради №3-28 від 03.08.2006 р.).

Відповідно до ст. 57 ЦК УРСР угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Зловмисна угода –це умисна змова представника однієї сторони з другою стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені якої укладено договір

Застосування ст. 57 ЦК УРСР можливе лише за умови доведеності фактів, зокрема, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною і наявності їх безпосереднього зв’язку з волевиявленням другої сторони щодо укладення угоди. В матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо вказували на те, що при укладанні оспорюваного договору мала місце зловмисна угода.

Дії органу юридичної особи не є представництвом цієї особи в аспекті тих вимог, що містяться у ст. 62 ЦК України. Тобто, стосовно обставин справи, дії директора, в особі якого підприємство уклало договір з іншим підприємством, не можна ототожнювати з представництвом юридичної особи, оскільки це є різні правові інститути.

До даних правовідносин неможливе застосування вимог ст. 57 ЦК України, оскільки, відповідно до наведеної правової норми, недійсною є та угода, яку укладено внаслідок зловмисної угоди саме представника однієї сторони з другою стороною.

Наявність або відсутність заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»перед Фермерським господарством «Мрія –Агро –ІІ», не впливає на дійсність договору купівлі-продажу. Рішення господарського суду Черкаської області у справі №11-16/982 від 29.03.2007 року має значення для взаємних розрахунків між сторонами. Саме визначення в договорі проведення розрахунків шляхом взаємозаліку не підтверджує зловмисність спірної угоди.

Суд виходить з того, що невиконання чи неналежне виконання угоди не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом чи договором наслідків, а не визнання угоди недійсною.

Посилання на те, що предметом угоди була земельна ділянка, є безпідставним, оскільки предметом купівлі-продажу була обладнана територія автостоянки, а не земельна ділянка.

Твердження позивача по первісному позову, що договір від 18 грудня 2003 року, укладено внаслідок зловмисної угоди є безпідставним та не доведеним належним чином. Первісний позов, щодо визнання договору недійсним задоволенню не підлягає.

В частині зустрічного позову, щодо визнання договору дійсним. Колегія суддів виходить з того що така вимога можлива, лише у випадку, коли нотаріальне посвідчення угоди зазначено у Законі, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди.

В даному випадку позивачем у зустрічній позовній заяві не зазначено норм законодавства діючого на момент укладення угоди, що передбачають обов’язкове нотаріальне посвідчення вказаної угоди.

Колегія виходить з презумції правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Сам факт наявності спору щодо недійсності правочину не робить його недійсним. Таким чином, Фермерським господарством «Мрія –Агро –ІІ» не був доведений факт порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»3 квітня 2008 року, звернулось до місцевого суду із заявою про застосування до вимог ФГ «Мрія –Агро –ІІ», наслідків пропуску строку позовної давності.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду Черкаської області від 21 травня 2008 року по справі № 06-15/5187, відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються повністю на товариство з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта».

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів –Нафта»на рішення господарського суду Черкаської області від 21 травня 2008 року по справі № 06-15/5187 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Черкаської області від 21 травня 2008 року по справі № 06-15/5187 залишити без змін.

3.          Справу № 06-15/5187 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду, набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом одного місяця з дати її прийняття до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя

М.Г. Чорногуз

Судді

Г.А. Жук

О.В. Агрикова

Дата відправки 29.07.08