ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 323
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.08.2008

Справа
№2-21/6135-2008А

19
серпня 2008 р. об 11 годині 00 хвилин Господарським судом Автономної республіки
Крим у складі

Головуючого
- судді
Чонгової С.І.

при
секретарі судового засідання
Останіної В.С.

розглянута
адміністративна справа № 2-21/6135-2008А

За
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Феодосія

До
відповідача Держаної податкової інспекції в м. Феодосія АР Крим, м. Феодосія

про
скасування рішення.

У
судовому засіданні приймали участь представники:

ПозивачОСОБА_1.
паспорт серії НОМЕР_1 від 24.10.2000 р.; ОСОБА_2представник, паспорт
серіїНОМЕР_2 від 16.03.2000 р.; ОСОБА_3 адвокат, посвідчення НОМЕР_3 від
11.10.2007 р.

Відповідач
Радін А.О., старший державний податковий інспектор, довіреність № 78 від 06.09.2007
р., Печенкін І.Г., головний державний податковий ревізор-інспектор, довіреність
№ 10-0 від 20.09.2007 р.,

Сутність
спору: Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Феодосія, звернувся до
Господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Держаної податкової
інспекції в м. Феодосія АР Крим, м. Феодосія,
у якому просить скасувати рішення ДПІ у м. Феодосія АР Крим про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № 001153//0 від 04.04.2008
р.: пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД на суму 11665,50 грн.

Представник
позивача у судове засідання з'явився, надав уточнення до позовної заяви, у
якому фактично викладає позов у новій редакції, та вказує наступне. 17.02.2007
р. між позивачем та ALLFIX CORPORATION NYK (м. Нью Йорк, США) було укладено
договір про поставку з США автомобілів по додатковій домовленості згідно
специфікацій. Строк дії договору згідно п. 10.4 - до повного виконання
сторонами своїх обов'язків. 19.09.2007 р. позивач перерахував на рахунок ALLFIX
CORPORATION NYK 37500 доларів США, про що свідчить платіжне доручення у
іноземній валюті № 5 від 19.09.2007 р. з відповідною відміткою банку.
12.12.2007 р. ALLFIX CORPORATION NYK
повернуло на рахунок позивача 2500 доларів США, як надмірно сплачені.
27.12.2007 р. митним брокером було складено та подано до митниці попередню
митну декларацію. 30.12.2007 р. автомобіль вартістю 34500 доларів США, який
було поставлено за цим контрактом було розвантажено у м. Одеса під митним
контролем, про що свідчать відповідні відмітки Одеського морського торгового
порту та Південної регіональної митниці. 22.01.2008 р.. автомобіль під митним
контролем було перевезено до митного терміналу у м. Сімферополь, а 23.01.2008
р. автомобіль пройшов митну очистку, про що свідчать відповідні відмітки
Кримської регіональної митниці 06.03.2008 р. ДШ у м. Феодосії прийняло рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 6893,25 гривень за
прострочення терміну повернення валютної виручки у сумі 35000 доларів США (з
19.12.2007 р. по 31.12.2007 р.). 29.02.2008 р. позивач у добровільному порядку
сплатив 6823,25 гривень штрафних санкцій. 27.03.2008 р. ALLFIX CORPORATION NYK
повернуло на рахунок позивача залишок авансового платежу у сумі 500 доларів
США. 04.04.2008 р. ДШ у м. Феодосії прийняло рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 12157,87 гривень за прострочення терміну
повернення валютної виручки у сумі 35000 доларів США за період з 01.01.2008 р.
по 22.01.2008 р. (22 дні) та за прострочення терміну повернення валютної
виручки у сумі 500 доларів США за період з 23.01.2008 р. по 27.03.2008 р. (65
днів). 04.04.2008 р. позивач у добровільному порядку сплатив 70,00 гривень
штрафних санкцій, та 17.04.2008 р. сплатив 659,03 гривень штрафних санкцій.
Позивач не згодний з прийнятим відповідачем рішенням у частині застосування до
нього штрафних (фінансових) санкцій на суму 11498,84 гривень.

Представник
відповідача у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнає з мотивів,
викладених у відзиві на позовну заяву.

Сторони
відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно
до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком
слухання справи сторонам, які беруть участь у справі, були вручені пам'ятки про
права та обов'язки.

У
засіданні суду у порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства
України було оголошено перерву з 23.06.2008 р. до 19.08.2008 р.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників позивача,
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами
акту позапланової виїзної документальної перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання ПП. ОСОБА_1 вимог валютного законодавства №
1056/22-1/ від 01.04.2008 р. були встановлені порушення вимог статті
2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті», а
саме - позивач перевищив законодавчо встановлений 90-денний термін з моменту
здійснення авансового платежу на користь постачальника імпортної продукції. В
Акті також зазначено, що позивач не надав під час перевірки індивідуальну
ліцензію Національного Банку України на перевищення законодавчо встановленого
90 денного терміну з моменту здійснення авансового платежу на користь
постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується.

За
наслідками перевірки 04 квітня 2008 року відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № 001153//0 від 04.04.2008
р. про визначення податкового зобов'язання за платежем: пеня за порушення
термінів розрахунку у сфері ЗЕД у сумі 11665,50 грн.

Як
убачається з матеріалів справи, позивачем в якості покупця укладений договір
б/н від 17.02.2007 р. з ALLFIX CORPORATION NYK (м. Нью Йорк, США) -
(Постачальник), відповідно якого ALLFIX CORPORATION NYK (м. Нью Йорк, США)
зобов'язується купити в США моделі автомобілів за додатковою домовленістю у
відповідності з вказаною позивачем (Покупцем) специфікацією та поставити, а
Покупець - прийняти та сплатити дані автомобілі.

19.09.2007
р. позивач перерахував на рахунок ALLFIX CORPORATION NYK 37500 доларів США, про
що свідчить платіжне доручення у іноземній валюті № 5 від 19.09.2007 р. з
відповідною відміткою банку.

Відповідно
до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній
валюті" від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (зі змінами і доповненнями) імпортні
операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, у
випадку, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту
здійснення авансового платежу або виставлення векселю на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії
Національного банку України.

З
матеріалів справи та пояснень сторін убачається, що позивач не отримав
індивідуальної ліцензії НБУ на перевищення законодавчо встановленого строку
розрахунків за імпортною операцією.

Порядок
отримання індивідуальної ліцензії НБУ визначений Постановою Правління
Національного банку України від 13.12.2006 р. № 455, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 18.01.2007 р. за № 37/13304 (введена в дію з
29.01.2007 р.), якою внесені зміни до Інструкції про порядок здійснення
контролю та отримання ліцензій з експортних, імпортних та лізингових операцій,
затверджену Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 р.
№ 136, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 р. за №
338/3631.

Зазначена
Інструкція затверджена згідно Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (зі змінами
і доповненнями) з урахуванням змін, що відбулися протягом 1994-1998 років в
сфері валютного регулювання та контролю за розрахунками резидентів за
експортними, імпортними та лізинговими договорами, а також з метою встановлення
нового порядку надання резидентам індивідуальних ліцензій НБУ на продовження
законодавчо встановлених строків розрахунків за такими договорами.

Пунктом
1.5. Інструкції передбачено, що перевищення законодавчо встановлених строків
розрахунків за експортними, імпортними та лізинговими операціями резидентів
дозволяється виключно за наявності ліцензії.

Суд
не може прийняти до уваги позицію позивача стосовно відсутності необхідності
отримання ним ліцензії з посилкою на те, що автомобіль був вивантажений
30.12.2007 р. в Одеському морському торгівельному порту та знаходився під
митним контролем на території України, тобто на 30.12.2007 р. 90-денний строк
щодо 34500 доларів США не сплив, виходячи з наступного.

Стаття
6 Митного кодексу України межі митної території України є митним кордоном
України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України, за
винятком меж території спеціальних митних зон. Межі території спеціальних
митних зон становлять митний кордон України.

Проте,
порядок оформлення перетину митного кордону встановлено митним законодавством.

Відповідно
до  пункту 14 статті 1 Митного кодексу
України митне оформлення -виконання митним органом дій (процедур), пов'язаних з
закріпленням результатів митного контролю товарів та транспортних засобів, які
переміщуються через митний кордон України та мають юридичне значення для
подальшого використання цих товарів та транспортних засобів.

Положенням
про вантажну митну декларацію (далі -Положення), що затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 р. № 574, вантажна митна декларація
(далі - ВМД) -письмова заява встановленої форми, що подається митному органу та
містить відомості про товари та транспортні засоби, що переміщуються через
митний кордон України, митний режим, до якого вони заявляються, а також іншу
інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення,
митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.

Правилами
пункту 8  вказаного Положення
встановлено, що ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою за
наявності на всіх її сторінках відтиску особової номерної печатки посадової
особи митниці, яка здійснила митне оформлення товарів та транспортних засобів.

Оформлена
ВМД є підтвердженням надання особі права на розміщення товарів та/або
транспортних засобів в заявленому митному режимі та прав і зобов'язань вказаних
в ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших
операцій. ВМД, заповнена у звичайному порядку -ВМД із встановленим обсягом
даних, на підставі якої завершується митне оформлення товарів та транспортних
засобів в заявлений митний режим.

Таким
чином, при проведенні імпортних операцій датою імпорту у випадку ввозу
продукції на територію України, якщо така продукція згідно законодавству
підлягає митному оформленню, слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу
ІМ-40 "Імпорт).

При
таких обставинах, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно
до вимог статті 94 Кодексу Адміністративного судочинства України витрати з
оплати державного збору підлягають віднесенню на позивача.

У
засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Постанову оформлено та підписано відповідно до вимог Кодексу Адміністративного
судочинства України 22 серпня 2008 р.

На
підставі викладеного, керуючись ст.. 17, 18, 71, 86, 158, 160, 161, 162, 167
Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова
суду може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до вимог ст. ст.
185-187 Кодексу Адміністративного судочинства України протягом 10 днів з дня  її проголошення або з дня складання постанови
в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга  на постанову суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Чонгова
С.І.