СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

08.07.2008

Справа №2-25/5302-2008

За позовом ВАТ Всеукраїнський
Акціонерний банк (ВАТ «ВіЕйБі Банк»),04119, м. Київ, вул.. Зоологічна, 5 в
особі Кримської філії ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (КФ АТ ВАБанк»),  м. Сімферополь, вул.. Київська, 76

До відповідача  Фізичної особи -  підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Про стягнення  223466,64 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача -  Манько В.О., представник, дов. від 25.02.2008
року

Від відповідача -  не з'явився

Обставини справи:

Позивач -   ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (ВАТ
«ВіЕйБі Банк») в особі Кримської філії ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (КФ
АТ ВАБанк») звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до
відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, просить суд стягнути з відповідача заборгованість  за кредитним договором № 22/МК від 16.08.2007
року в сумі 223466,64 грн., у тому числі:
заборгованість за договором - 200000,00 грн.,  проценти за користування кредитом - 21547,65
грн., пеня за прострочення сплати загальної заборгованості  - 1551,78 грн., пеня за прострочення сплати
процентів - 367,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, у порушення взятих  на себе
зобов'язань за договором № 22/МК від 16.08.2007 року, не здійснив належним
чином повернення кредиту  в сумі
200000,00 грн. та виплату процентів, у зв'язку з чим утворилась відповідна заборгованість.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про
причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи повідомлений
належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Під час розгляду даної справи,
відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, з документальним
обґрунтуванням своїх заперечень, у разі їх наявності.

Розгляд справи відкладався в
порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, оскільки матеріали справи у
достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у справі матеріалами, в  порядку ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2007 року між  стороною 1 (позивач) - кредитодавець та
стороною 2 (відповідач) - позичальник, укладений кредитний договір № 22/МК,
відповідно до п. .1.1. якого кредитодавець
надає позичальнику  у тимчасове
користування  на умовах  забезпеченості. Повернення, строковості,
платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах,
визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, що складають
невід'ємну частину договору.

Пунктом 1.1.1. встановлено, що  кредит надається  у поновлювальній кредитній лінії з
максимальним лімітом  в сумі 200000,00
грн.

У відповідності до п. 1.1.2.
договору, термін остаточного повернення кредиту - 16.02.2009 року включно.

Згідно до п. 1.1.3. договору,
процентна ставка  за користування
кредитом 20% річних.

У відповідності до п. 1.3.
договору, в якості забезпечення виконання позичальником  своїх зобов'язань  щодо повернення кредиту, сплати нарахованих
процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також, інших витрат виступає
застава товару  в обігу, що належить
Позичальнику за правом власності, загальною вартістю 230000,00 грн., та основні
засоби (конструкції для мобільних арочно - блокових теплиць), що належить  позичальнику на праві власності, загальною
вартістю 186178,99 грн. Загальна вартість 416178,99 грн.

Згідно до п. 1.3.1. договору, в
забезпечення виконання зобов'язань за цим договором позичальник  зобов'язується  в триденний строк з моменту його підписання
укласти з кредитодавцем договір (договори) застави особисто або  забезпечити їх укладення між
кредитодавцем  та майновим поручителем,
кредитодавець не надає  позичальнику
кредит до укладення договору застави/поруки в забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за цим договором.

Пунктом 2.3. договору визначений порядок
повернення кредиту.

У відповідності до п. 3.3.3.
договору, позичальник зобов'язаний
повернути кредит  відповідно до
умов п.п. 1.1.2., 2.3. цього договору зі сплатою процентів  за фактичний строк користування та сплатою
штрафних санкцій при порушенні  умов
договору.

Пунктом 3.3.5. договору
встановлено, що  позичальник
зобов'язаний  сплачувати кредитодавцю
проценти та комісії на умовах, визначених
цим договором.

Відповідно до п. 3.3.6.
договору,  позичальник зобов'язаний  на вимогу кредитодавцю достроково
повернути  наявну заборгованість  за кредитом та сплатити проценти за його
користування, комісії,  можливі штрафні
санкції у випадках, визначених п.п. 2.10, 5.2. цього договору.

Згідно до п. 4.3. договору,  у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати
процентів  та комісій, визначених  цим договором, позичальник сплачує  кредитодавцю
пеню в національній валюті
України,  в розмірі подвійної
облікової ставки, визначеної в п. 1.1.3. цього договору, від суми відповідного
непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами  та день, вказаними кредитодавцем.

Надалі, 16.08.2007 року між
сторонами були укладені договори застави за № 22/МК/S-1 та № 22/МК/S-2.

Між
сторонами були складені та підписані акти погодження вартості предмету
застави (а.с. 17-20).

10.11.2007 року позивачем на адресу
відповідача  за вих.. № 1152 від
09.11.2007 року, було направлено лист - повідомлення про погашення суми
заборгованості  станом на 07.11.2007 року
у розмірі 5009,38 грн.

Однак, відповідачем суму заборгованості
погашено не було, відповідно до направленого листа - повідомлення.

Відповідно до ст.. 32
Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі  яких
господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту
ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами під
час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано
належних доказів погашення заборгованості
у розмірі 200000,00 грн.

Згідно до ст.. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання
та  інші  учасники
господарських відносин
повинні  виконувати  господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526
Цивільного кодексу України одностороння
відмова  від  зобов'язання
або одностороння зміна  його  умов
не  допускається,  якщо
інше  не   встановлено договором або законом,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  Цивільного
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до
звичаїв  ділового  обороту
або  інших  вимог,
що  звичайно ставляться.

Згідно до ст.. 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець  має  право
на  одержання  від
позичальника процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або законом.  Розмір
і  порядок  одержання
процентів  встановлюються
договором.  Якщо  договором
не встановлений розмір процентів,
їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного  банку України.

Відповідно до ст.. 1054 Цивільного
кодексу України за  кредитним  договором
банк або інша фінансова установа (кредитодавець)  зобов'язується  надати
грошові  кошти   (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

Крім того, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати загальної
заборгованості  - 1551,78 грн., пеню за
прострочення сплати процентів - 367,21 грн.

Відповідно до ст.. 1 Закону
України  «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники  грошових
коштів  сплачують  на
користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в
розмірі,  що встановлюється за
згодою сторін.

Статтею   3
Закону України  «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що
розмір   пені,  передбачений
статтею  1  цього Закону,
обчислюється  від  суми
простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної
облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Отже, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу підлягає покладанню на  відповідачів.

У судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та
підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального
кодексу України 15.07.2008 року.

З огляду на викладене,
керуючись  ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського
процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.           Стягнути з  Фізичної особи -  підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1
в КФ ВАТ ВіЕйБі Банк, МФО 308047, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь
ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (ВАТ «ВіЕйБі Банк») (04119, м. Київ, вул..
Зоологічна, 5, к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київської області,
, МФО 321024) заборгованість
за кредитним договором № 22/МК від 16.08.2007 року в сумі 223466,64
грн., у тому числі:  заборгованість за
договором - 200000,00 грн.,  проценти за
користування кредитом - 21547,65 грн., пеня за прострочення сплати загальної
заборгованості  - 1551,78 грн., пеня за
прострочення сплати процентів - 367,21 грн.

3.          Стягнути з  Фізичної особи -  підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1
в КФ ВАТ ВіЕйБі Банк, МФО 308047, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь
ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (ВАТ «ВіЕйБі Банк») (04119, м. Київ, вул..
Зоологічна, 5, к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київської області,
, МФО 321024) 2234,67 грн. державного мита.

4.          Стягнути з  Фізичної особи -  підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1
в КФ ВАТ ВіЕйБі Банк, МФО 308047, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь
ВАТ Всеукраїнський Акціонерний банк (ВАТ «ВіЕйБі Банк») (04119, м. Київ, вул..
Зоологічна, 5, к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київської області,
, МФО 321024) 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова
О.Ю.