ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 101
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2008

Справа
№2-7/3968-2008

За
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

До
відповідача Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (Сімферополь, вул.
Київська, 74/6)

Про
скасування незаконно пред'явленої суми.

Суддя
Дворний І. І.

представники:

Від
позивача - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1.

Від
відповідача  - Дяченко Т. В., предст.,
дов. №005-Д від 03.01.2008 р.

Суть справи: Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим
з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», в якому просить
скасувати незаконно пред'явлену суму 17566,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на неправомірність висновків представників ВАТ
«Крименерго», зафіксованих в акті №100114 від 22.08.2007 р. про порушення
Правил користування електричною енергією та вказує на порушення процедури
проведення перевірки.

Ухвалою ГС АР Крим від 21.04.2008 р.
були вжиті заходи до забезпечення позову у вигляді заборони Відкритому
акціонерному товариству «Крименерго» та структурним підрозділам ВАТ
«Крименерго» здійснювати будь-які дії щодо відключення Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 від енергопостачання, до розгляду справи по суті.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 02.06.2008 р. вказана вище ухвала суду
першої інстанції була скасована.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Оскільки
матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін,
підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку
статті 77 Господарського процесуального кодексу України. По справі
оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання справи було
продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення  представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

02.11.2004
р. між Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Споживач) та Відкритим
акціонерним товариством „Крименерго» (Постачальник) був укладений договір
поставки електричної енергії №217/066 (а. с. 9-16), згідно з розділом 1 якого
Постачальник поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує
Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно умовам цього Договору
та додаткам до Договору, які є його невід'ємними частинами

Згідно
з п. 2 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх
питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватись
чинним законодавством України, зокрема, Законом України „Про
електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, затвердженими
у встановленому порядку.

Матеріали
справи свідчать, що 22.08.2007 р. представниками ВАТ «Крименерго» був
проведений огляд об'єкту, що належить СПД ОСОБА_1 - магазину харчових продуктів
АДРЕСА_2, в ході якого було виявлено порушення позивачем Правил користування
електричною енергією. Порушення ПКЕЕ було зафіксовано в акті №100114 від
22.08.2007 р.

Вказаний
акт був розглянутий на засіданні комісії, якою було прийнято рішення у вигляді
протоколу №2029 від 21.01.2008 р. про нарахування вартості електричної енергії
у сумі 17566,03 грн.

Вважаючи
вказану суму вартості недоврахованої електроенергії такою, що пред'явлена ВАТ
«Крименерго» неправомірно, позивач звернувся до суду з позовом про її
скасування.

Проте,
з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно
до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Крім
того, ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного законодавства.

У той
же час, способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно з ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України, можуть бути:

1)
визнання права;

2)
визнання правочину недійсним;

3)
припинення дії, яка порушує право;

4)
відновлення становища, яке існувало до порушення;

5)
примусове виконання обов'язку в натурі;

6)
зміна правовідношення;

7)
припинення правовідношення;

8)
відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9)
відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10)
визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно
до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

-
визнання наявності або відсутності прав;

-
визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених
законом;

-
відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання;

-
припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

-
присудження до виконання обов'язку в натурі;

-
відшкодування збитків;

-
застосування штрафних санкцій;

-
застосування оперативно-господарських санкцій;

-
застосування адміністративно-господарських санкцій;

-
установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

-
іншими способами, передбаченими законом.

Отже,
чинним законодавством України не передбачений такий захист цивільного права та
інтересу як скасування незаконно пред'явлених сум.

Таким
чином, невірно обраний Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 спосіб
захисту свого права та майнового інтересу не відповідає вимогам діючого
законодавства.

Суд
звертає увагу на те, що під час розгляду справи позивач не скористався правом,
наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, та не
змінив предмет позову. У свою чергу, невірно обраний спосіб захисту права та
інтересу є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно
зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації
майна, та з інших підстав, крім:

-
спорів про приватизацію державного житлового фонду;

-
спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

-
спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги
(виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть
бути встановлені за угодою сторін;

-
спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та адміністративних судів;

-
інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних
договорів України віднесено до відання інших органів.

Отже,
враховуючи те, що даний спір виник при виконанні між сторонами договору
поставки електроенергії №217/066 від 02.11.2004 р., він підвідомчий господарським
судам України, проте, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є
підставою для відмови в позові. Аналогічна позиція викладена в п. 14
Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання
практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» N
01-8/344 від 11.04.2005 р. (зі змінами станом на 07.11.2007 р.), в якому
зазначено, що суд, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити у
позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду.

За
таких обставин, позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до положень статті
49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В
позові відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Дворний
І.І.