ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.11.08                                                                                           Справа№ 26/155

За позовом: Львівського національного аграрного університету, м. Дубляни Жовківського району Львівської області

до відповідача: Дублянської міської ради, м. Дубляни Жовківського району Львівської області

про стягнення 115 528,69 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Подоляк Б.Р. –адвокат (довіреність № 21 від 22.07.2008 р.)

від відповідача Скорик М.І. –міський голова

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Львівський національний аграрний університет, м. Дубляни Жовківського району Львівської області звернувся до Дублянської міської ради, м. Дубляни Жовківського району Львівської області про стягнення 115 528,69 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 01.07.2008 р. Ухвалою суду від 01.07.2008 р. розгляд справи відкладався до 22.07.2008 р. Ухвалою суду від 22.07.2008 р. продовжено строк розгляду спору та розгляд справи відкладався до 20.08.2008 р. Ухвалою суду від 20.08.2008 р. розгляд справи відкладався до 28.10.2008 р. В судовому засіданні 28.10.2008 р. оголошувалась перерва до 04.11.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що внаслідок затвердження відповідачем тарифу на послуги водопостачання та водовідведення, що є меншим за економічно обгрунтованого тарифу за надання таких послуг, позивач недоотримав за фактичні витрати за надання вказаних послуг в 2006 –2007 р.р. 115 258,64 грн.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав заперечення № 445 від 20.08.2008 р. на позовну заяву, проти позовних вимог заперечив з підстав наведених у запереченні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об’єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

Позивач є постачальником послуг з водопостачання і водовідведення для населення м. Дубляни Жовківського району Львівської області.

У зв’язку з підвищенням вартості енергоносіїв та збільшенням розміру середньої заробітної плати, зазначає позивач, в 2005 р. позивачем проведено розрахунок базових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення.

Після проведеної державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області (акт № 000416 від 18.05.2005 р.), що проводилась згідно листа позивача від 31.04.2005 р.) позивач 31.05.2005 р. звернувся до відповідача про погодження уточнених розрахунків базових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення.

Листом відповідача від 03.06.2005 р. за № 269 позивача повідомлено, що 17.05.2005 р. на черговій сесії Дублянської міської ради було розглянуто питання „Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення м. Дубляни” і затверджені тарифи.

Відповідно до рішення відповідача № 25 від 17.05.2005 р. затверджено тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення в таких розмірах: водопостачання –1,03 грн., водовідведення –0,54 грн. Доказів прийняття в подальшому відповідачем рішень про затвердження тарифів на вказані послуги, що відповідають фактичним витратам позивача на їх надання сторонами не подано.

Відповідно до акту перевірки позивача Контрольно-ревізійним управлінням у Львівській області від 12.03.2008 р. фактичні витрати позивача, пов’язані з наданням послуг населенню за 2006 р. склали: з водопостачання 0,91 грн. за 1 куб.м. та з водовідведення 0,7 грн.; у 2007 році –відповідно 1,42 та 0,9 грн.

Однак, у зазначеному періоді послуги з водопостачання та водовідведення університетом надавались по тарифах, затверджених для населення рішенням Дублянської міської ради від 17.05.2005 р. № 25. Внаслідок затвердження тарифів, нижчих від фактичної собівартості, університетом за 2006 –2007 роки недоотримано фінансових ресурсів від надання платних послуг населенню на суму 115 528,69 грн. (в т.ч. за 2006 р. –2 741,55 грн., 2007 р. –112 787,14 грн.).

З метою досудового врегулювання даного спору, 21.05.2008 р. позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити різницю між затвердженим відповідачем розміром тарифів з надання згаданих послуг та витрати на виробництво цих послуг. Однак листом від 26.05.2008 р. відповідачем відмовлено у задоволенні вказаного прохання.

Згідно п. 3 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням.

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно п.п. 1, 8 ст. 22 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” виробник має право: розробляти і подавати на затвердження уповноваженим органам ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги першої та другої груп; на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5 ст. 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”: виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку; органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг; видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відповідна сільська, селищна, міська рада передбачає у відповідному місцевому бюджеті.

Згідно ч. 5 ст. 46 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок –не рідше ніж один раз на місяць.

Всупереч вказаним вище нормам, відповідачем не доведено прийняття рішення про затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, що відповідають розміру економічно обґрунтованих витрат протягом 2006 –2007 р.р. здійсненим позивачем на надання послуг населенню з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 ГК України органи, посадові та службові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед суб’єктами господарювання, підстави, види і порядок якої визначається Конституцією України та законом. Згідно ч. 7 ст. 23 ГК України спори про поновлення порушених прав суб’єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги”, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. 23 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Дублянської міської ради, м. Дубляни, вул. Студентська, 5, Жовківський район, Львівська область () на користь Львівського національного аграрного університету, м. Дубляни, вул. Володимира Великого, 1, Жовківський район, Львівська область () 115 258 грн. 64 коп. різниці між затвердженим розміром тарифу та фактичними витратами на їх виробництво, 1 152 грн. 59 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя