ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 28/466-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. –(головуючий),

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Заріцької А.О.

розглянувши касаційну скаргу

державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

на постанову

та ухвалу

господарського суду міста Києва від 15.11.2007

господарського суду міста Києва від 23.09.2008

у справі

господарського суду

№ 28/466-б

міста Києва

про визнання банкрутом

товариства з обмеженою відповідальністю «Танаіс»

в судовому засіданні взяли участь представники :

від заявника касаційної скарги

Куракін Ю.В. (дов. №12206/9/10-009 від 19.09.2006)

від боржника

не з’явились

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Танаіс»(далі –боржник) звернулось до господарського суду міста Києва з заявою, про визнання його банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури. Боржник обґрунтував свої вимоги заборгованістю перед товариством з обмеженою відповідальністю «Глобалтехноком»у зв’язку із невиконанням зобов’язань щодо оплати виконаних робіт та поставленої продукції по договору про спільну діяльність від 01.03.2003 на суму 62386,00 грн., недостатністю майна для погашення такої суми, а також відсутністю заборгованості щодо сплати податків зборів та обов’язкових платежів, відшкодування шкоди та заборгованістю із заробітної плати та просив визнати його банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру згідно статей 22, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закону).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2007 порушено провадження у справі № 28/466-б про банкрутство боржника за заявою останнього в порядку статті 51 Закону (т. 1 а.с. 1-2).

Постановою господарського суду міста Києва від 15.11.2007 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Єсіна Б.Ю., якого зобов’язано подати до офіційного друкованого органу протягом п’яти днів оголошення про визнання боржника банкрутом та надати суду звіт та ліквідаційний баланс Боржника.

29.01.2008 до суду на затвердження надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Ухвалою суду від 23.09.2008 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс затверджено, боржника ліквідовано, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва (далі –інспекція) звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції від 23.09.2008 та постанову суду першої інстанції від 15.11.2007 та припинити провадження у справі, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 1, 23, 51 Закону та статей 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції та постанову суду першої інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду.

В касаційному порядку інспекція оскаржує постанову господарського суду міста Києва від 15.11.2007, яку переглянуто Вищим господарським судом України в касаційному порядку за касаційною скаргою інспекції (т.1 а.с. 129-134), та за наслідками перегляду постанову суду першої інстанції від 15.11.2007 залишено без змін (Постанова ВГСУ від 11.06.2008 (т.1 а.с. 142-145).

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено право суду касаційної інстанції повторно переглядати судові рішення у справі в порядку Розділу XII-1 ГПК України за іншою касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою інспекції в частині оскарження постанови господарського суду міста Києва від 15.11.2007 у справі №28/466-б підлягає припиненню, як таке, що порушене помилково.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

За частиною 4 статті 105 Цивільного кодексу України комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (частина 3 статті 110 ЦК України).

Частиною 1 статті 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

За змістом частини 5 статті 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, вбачається, що ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є: оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з вимогами статті 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

З матеріалів даної справи вбачається, що засновником боржника 07.09.2007 прийнято рішення про припинення діяльності боржника та створення ліквідаційної комісії (т.1 а.с.16). 17.09.2007 головою ліквідаційної комісії прийнято рішення про звернення до господарського суду міста Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника (т.1 а.с.18).

Голова ліквідаційної комісії боржника звернувся до господарського суду із заявою про банкрутство за правилами 51 Закону 23.10.2007. У заяві про визнання боржника банкрутом відсутні відомості про те, чи було розміщено в друкованих засобах масової інформації повідомлення про припинення зазначеної юридичної особи відповідно до частини 4 статті 105 ЦК України, а також відсутній акт інвентаризації майна боржника.

Окрім того, боржником подано заяву до суду з порушенням мінімального строку встановленого статтею 105 ЦК України та не доведено належним чином обставин, які можуть бути підставою порушення провадження у справі про банкрутство за статтею 51 Закону та зумовлюють ліквідацію юридичної особи за наслідком затвердження ліквідаційного балансу за відсутності коштів для задоволення грошових вимог кредиторів боржника. (З такими висновками погодився Верховний Суд України в постанові №08/172 від 10.06.2008 у справі №15/682-б).

У зв’язку з наведеним касаційну скаргу інспекції в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 23.09.2008 слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції від 23.09.2008 скасувати, а провадження у справі №28/466-б припинити, як порушене безпідставно відповідно до частини 1 статті 80 ГПК України та статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва задовольнити частково.

2. Касаційне провадження за касаційною скаргою державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва в частині оскарження постанови господарського суду міста Києва від 15.11.2007 припинити.

3. Ухвалу господарського суду міста Києва від 23.09.2008 скасувати. Провадження у справі №28/466-б припинити.

Головуючий           Н. Ткаченко

Судді                                                                                  Л. Катеринчук

А. Заріцька