ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.08р.

Справа № 19/51-08

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Народна Ре", 04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 19/1, (р/р 91 в ВАТ КБ „Національний Стандарт”, МФО 321466, )

до Акціонерного комерційного банку "Прем'єрбанк", 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова, 18, (н/р 1 в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО 305006, )

про визнання позачерговим кредитором на загальну суму 6434462,06 грн. та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петренко І.В.

При секретарі Грузін І.М.

Представники:

від позивача: Івженко Л.В. - дов. від 26.08.08р.

від відповідача: Крикун С.П. - дов. від 07.04.08р.

СУТЬ СПОРУ:

По справі оголошувалась перерва з 25.09.08р. по 29.09.08р. на 10:30 та з 29.09.08р. по 29.09.08р. на 15:00.

Позивач –Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” звернувся з позовом до відповідача Акціонерного комерційного банку „Прем’єрбанк” з позовними вимогами про визнання Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” позачерговим кредитором задоволення вимог до Акціонерного комерційного банку „Прем’єрбанк” на загальну суму 6434462,06 грн. заборгованості за договорами про строковий депозит в іноземній валюті та зобов’язання ліквідатора АКБ „Прем’єрбанк” включення Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” до реєстру кредиторів в порядку позачергового кредитора, а також зобов’язання ліквідатора АКБ „Прем’єрбанк” здійснити позачергове погашення кредиторських вимог Позивача в сумі 6434462,06 грн., стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (з урахуванням доповнення від 25.09.08р.).

Відповідач відзив на позов не представив, у зв’язку з чим справа розглядалась за наявними в ній матеріалами (ст..75 ГПК України).

Відповідач просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог – АКБ „Імексбанк” м.Одеса.

Позивач проти залучення третьої особи заперечує в силу ст..96 Закону України „Про банки і банківську діяльність” майно банку, яке є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, за рахунок якої задовольняються позачергові вимоги без поділу за різними договорами застави, а також на вказані обставини також посилається в своєму клопотанні представник відповідача, таким чином визнання позивача позачерговим кредитором не впливає на права та обов’язки АКБ „Імексбанк”.

Позивач наполягає на розгляді спору по суті та задоволенні позовних вимог в повному об’ємі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

Встановив:

29 вересня 2003 року між Товариством з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” та Акціонерним комерційним банком „Прем’єрбанк” укладено договір № 0017/840 про строковий депозит в іноземній валюті, відповідно до умов якого Позивач передав Відповідачу в управління кошти в іноземній валюті в сумі 580000,00 доларів США. Датою повернення Відповідачем депозитних коштів Позивачеві, згідно додаткової угоди №5 до договору № 0017/840, є дата 05 жовтня 2005 року.

21 жовтня 2003 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №0018/840 про строковий депозит в іноземній валюті, відповідно до умов якого Позивач передав Відповідачу в управління кошти в іноземній валюті в сумі 500000,00 доларів США. Відповідно до Додаткової угоди №6 до цього договору датою повернення Відповідачем депозитних коштів (внеску) Позивачеві встановлено 25 жовтня 2005 року.

З метою забезпечення виконання зобов’язань АКБ „Прем’єрбанк” за договорами про строковий депозит в іноземній валюті №0017/840 від 29.09.2003р. та №0018/840 від 21.10.2003 р. та своєчасного повернення депозитних коштів на користь Позивача,09 січня 2004 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір застави.

Пунктом 1.1. договору застави від 09.01.2004 року передбачено, що Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” має право у випадку невиконання АКБ „Прем’єрбанк” своїх зобов’язань за договорами, визначеними у п.2.1. цього договору про заставу, а саме, про строковий депозит в іноземній валюті №0017/840 від 29.09.2003 року та №0018/840 від 21.10.2003 року 09 січня 2004 рок, звернути стягнення на заставлене майно. Здійснення стягнення здійснюється шляхом передачі Заставодавцем заставленого майна у власність Заставодержателю за актом приймання-передачі.

Рухоме майно, яке було передано в заставу визначено в п. 4 договору застави від 09.01.04 року. Згідно договору застави від 09.01.2004р. вартість заставленого майна склала 7000000,00 грн.

Відповідно до п.4.4. договору застави заставлене майно залишилось у користуванні АКБ „Прем’єрбанк” за адресою вул. Мечникова, 18, м. Дніпропетровськ, 49000.

У відповідності зі ст. 16 Закону України право застави виникає з моменту укладення договору застави.

28 січня 2005 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №1640214 зареєстровано на підставі договору застави від 09.01.04р. обтяження рухомого майна: транспортні засоби в кількості 9 штук та інше майно згідно договору застави на суму 7000000,00 грн; відомості про обмеження відчуження цього рухомого майна –за погодженням з обтяжувачем; термін дії обтяження –до 27.01.2010р.

Заперечення Відповідача щодо часткової недійсності договору застави від 09.01.04р. у частині застави транспортних засобів не можна вважати такими, що підтверджені належним чином.

Згідно з вимогами ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи, що на момент укладення договору застави від 09.01.04 року сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору застави від 09.01.04р., одностороннє визнання Відповідачем частини недійсності договору застави, є таким, що суперечить вимогам ст.204 Цивільного кодексу України, так як Відповідачем не надано доказів, а саме –відповідного рішення суду, яким визнано недійсним договір застави від 09.01.04р. в частині заставлених транспортних засобів.

10 березня 2005 року постановою Правління Національного банку України № 71 „Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації АКБ „Прем’єрбанк”.

Позивач на протязі місяця з дня публікації оголошення, відповідно до вимог Закону України „Про банки і банківську діяльність” заявив свої вимоги до банку в сумі депозитних внесків за договорами про строковий депозит в іноземній валюті від 29.09.2003 р. № 0017/840 та від 21.10.2003р. №0018/840.

Кредиторські вимоги Позивача в сумі 6434462,06 грн. були визнані ліквідатором банку відповідно до листів №09-02 від 23.09.2005р., № 09-02/01 від 23.09.2005р., № 09-02/02 від 23.09.2005р., №09-02/3 від 23.09.2005р. і віднесені до 3 групи черговості.

Відповідно до вимог ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність»(в редакції чинній станом на 23.09.05р.), вимоги, забезпечені заставою, задовольняються в першу чергу, що свідчить про неправомірність віднесення ліквідатором банку кредиторських вимог позивача до третьої групи черговості.

Встановлені обставини свідчать про те, що кредиторські вимоги Позивача повинні були бути віднесеними до першої групи черговості задоволення вимог кредиторів (в редакції закону чинній станом на 23.09.05 р.).

Стаття 93 Закону України «Про банки і банківську діяльність»передбачає право кредитора на звернення до ліквідатора із запереченнями щодо визнаних ним вимог.

Позивач листом вих.№ 242 від 12.10.2005 р. звернувся до ліквідатора банку з запереченнями щодо віднесення кредиторських вимог Позивача до третьої групи черговості задоволення кредиторських вимог, та просив задовольнити законні вимоги Позивача щодо віднесення його кредиторських вимог до першої черги реєстру кредиторів банку. Відповіді на лист № 242 від 12.10.2005 р. Відповідачем надано не було, законні вимоги Позивача, щодо віднесення кредиторських вимог останнього до 1 групи черговості, не були задоволені Відповідачем.

Законом України від 29.11.2005р. №3127-ІV були внесені зміни до статті 96 Закону України „Про банки і банківську діяльність” у зв’язку з чим, всупереч зазначеним нормам закону кредиторські вимоги Позивача були віднесені ліквідатором банку до 7 групи черговості, про що Позивача було повідомлено листом № 11-03 від 06.11.2006р.

Згідно ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції чинній станом на 06.11.2006р. та на теперішній час, майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя.

Позивачем, листом вих.№ 264 від 21.11.2006р. було повторно зроблено звернення до Відповідача з вимогою про визнання кредиторських вимог Позивача позачерговими, та про вирішення питання виконання договору застави від 09.01.04р., щодо реалізації майна для задоволення вимог заставодержателя –Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Народна Ре».

Заперечення Позивача викладені в листі № 264 від 21.11.2006р. не були враховані Відповідачем та залишені останнім без реагування, що є порушенням норм передбачених ст. 93,96 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Заява Відповідача від 24.09.08р. вих..№ 04/665 подана останнім в порядку ст. 27ГПК України про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а саме АКБ «Імексбанк», не підлягає задоволенню з підстав наступного.

У відповідності з нормами ст.27 ГПК України залучення до участі у справі третьої особи допускається, якщо рішення у даній справі може вплинути на права та обов’язки цієї особи.

У заяві від 24.09.08р. Відповідач зазначає, що кредиторські вимоги АКБ «Імексбанк», які також були забезпечені заставою майна були включені до першої (в подальшому позачергової) групи задоволення кредиторів, та те що з підстав майна банку його ліквідатором визнано та задоволено вимоги іншої, ніж Позивач особи – АКБ «Імексбанк».

Предметом розгляду даної справи є порушення Відповідачем вимог ст. 93,96 Закону України «Про банки та банківську діяльність»на момент визначення порядку черговості задоволення кредиторських вимог Позивача та вимога щодо позачергового погашення кредиторських вимог Позивача Відповідачем. Ствердження Відповідача викладене в заяві від 24.09.08 р. щодо неможливості визнання Позивача позачерговим кредитором з приводу наявності вже одного позачергового кредитора є безпідставним, так як нормами Закону України «Про банки і банківську діяльність»не передбачена обмежена кількість позачергових кредиторів.

Статтею 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність»передбачено, що майно банку, яке є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Ліквідатор за погодженням з заставодержателем має право здійснити реалізацію заставленого майна.

Відповідач, в порушення вимог ст. 96 Закону України «Про банки та банківську діяльність», не запросивши дозволу Позивача здійснив реалізацію майна, що було предметом застави, включив вилучені від продажу кошти до складу ліквідаційної маси.

В заяві від 24.09.2008р. Відповідач зазначив, що «…майно банку у ході його ліквідації було реалізоване як ліквідаційна маса (без поділу за різними договорами застави), а отримані кошти сплачені в позачерговому порядку АКБ «Імексбанк»..», якого на підставі рішення суду визнано позачерговим кредитором. З приведеного вбачається, що погашення кредиторських вимог АКБ «Імексбанк»було здійснено за рахунок ліквідаційної маси, а не за рахунок майна, яке являлось предметом договору застави від 09.01.04р. укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Задоволення вимог позачергового кредитора АКБ «Імексбанк»не є підставою для відхилення та не задоволення кредиторських вимог Позивача, так само як і кредиторські вимоги Позивача не мають впливу на право вимоги АКБ «Імексбанк»до Відповідача щодо задоволення кредиторських вимог АКБ «Імексбанк».

Враховуючі, встановлені обставини, вирішення спору, що розглядається в межах справи не містить ознак щодо впливу на права та обов’язки АКБ «Імексбанк», а заява Відповідача від 24.09.08р. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 593 Цивільного Кодексу України, ст. 28 Закону України „Про заставу” право застави припиняється у разі припинення зобов’язання, забезпеченого заставою, втрати предмета застави, якщо заставодавець не змінив предмет застави, реалізації предмета застави, набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Відповідно до ст. 586 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України „Про заставу” заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя.

Дозволу на реалізацію майна, визначеного договором застави від 09.01.04р., Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” не надавала АКБ „Прем’єрбанк” і ліквідатор банку не звертався з проханням надати такий дозвіл, або вирішити питання щодо реалізації майна, визначеного договором застави від 09.01.04р., з метою задоволення вимог кредиторів банку.

Відповідно до ст. 92 Закону України „Про банки і банківську діяльність” з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника банку. Одним із основних обов’язків ліквідатора є реалізація майна банку для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 526,572,586,593,610 Цивільного кодексу України, ст.17 Закону України «Про заставу»,ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність»Відповідач на вимогу Позивача не здійснив зміну черговості задоволення кредиторських вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Народна Ре», в наслідок чого Позивач не отримав ні майна, визначеного договором застави, ні коштів, виручених від реалізації цього майна.

На підставі вищевикладеного господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. 526,572,586,593,610 Цивільного кодексу України, ст.17 Закону України „Про заставу”, ст.96 Закону України „Про банки і банківську діяльність”, ст. 1,2,21,32,36,44,49,75,77,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” 04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 19/1, (р/р 91 в ВАТ КБ „Національний Стандарт”, МФО 321466, ) позачерговим кредитором задоволення вимог до Акціонерного комерційного банку „Прем’єрбанк” 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова, 18, (н/р 1 в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО 305006, ) на загальну суму 6434462,06 заборгованості за договорами про строковий депозит в іноземній валюті.

Зобов’язати ліквідатора Акціонерного комерційного банку „Прем’єрбанк” 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова, 18, (н/р 1 в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО 305006, ) внести в реєстр кредиторів АКБ „Прем’єрбанк”, м.Дніпропетровськ Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре” 04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 19/1, (р/р 91 в ВАТ КБ „Національний Стандарт”, МФО 321466, ) позачерговим кредитором задоволення вимог до АКБ «Прем’єрбанк»на загальну суму 6434462,06 грн. заборгованості за договорами про строковий депозит в іноземній валюті, про що видати наказ.

Зобов’язати ліквідатора АКБ „Прем’єрбанк”, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова, 18, (н/р 1 в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО 305006, ) здійснити позачергове погашеня кредиторських вимог Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Народна Ре”, 04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 19/1, (р/р 91 в ВАТ КБ „Національний Стандарт”, МФО 321466, ), про що видати наказ.

Стягнути з Акціонерного комерційного банку "Прем'єрбанк", 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова, 18, (н/р 1 в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО 305006, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Народна Ре", 04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 19/1, (р/р 91 в ВАТ КБ „Національний Стандарт”, МФО 321466, ) витрати по сплаті державного мита в розмірі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., про що видати наказ.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області вступає в законну силу через 10 днів згідно зі ст.85 ГПК України.

Суддя                                                                                                              І.В. Петренко