ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.08.08
Справа  № 2/98

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                                Орищин
Г.В.

суддів                                                                       Галушко
Н.А.

Краєвської М.В.

розглянув
апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1від 17.04.2008р.

на рішення господарського суду Чернівецької
області

від 10.04.2008року
у справі № 2/98

за позовом Чернівецького національного університету
ім..Ю.Федьковича, м.Чернівці

до відповідача  приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці

за участю
третіх осіб на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору                -  Міністерство
освіти та науки України, м.Київ

- Фонд Державного майна України
в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по
Чернівецькій області, м.Чернівці

про звільнення приміщення

за участю представників сторін:

від позивача  Ларіонова
Л.І.

від відповідача   не
з»явився

від третіх осіб Савосюк Н.В.

Права і обов'язки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, право
заявляти відводи, представникам роз'яснено.

Повторно подане
скаржником  клопотання про відкладення
розгляду справи у зв»язку з неможливістю забезпечення явки представника в
судове засідання, судом відхилено, оскільки до останнього не долучено доказів у
підтвердження викладених в ньому обставин. Також суд зазначає, що відповідно до
ч.3  ст.22 ГПК України сторони
зобов»язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та об»єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 10.04.2008р. у
справі   № 2/98 (суддя Скрипничук
І.В.) задоволено позов Чернівецького національного університету
ім.Ю.Федьковича, зобов»язано приватного підприємця ОСОБА_1звільнити нежитлове
приміщення площею 482,55кв.м., що розміщене у гуртожитку №1 студмістечка
Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича за адресоюАДРЕСА_1, до
10.05.2008р.

Відповідачем у
справі -ПП ОСОБА_1. подано апеляційну скаргу про скасування рішення місцевого
суду, оскільки,  на думку скаржника,
останнє прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, скаржник вважає, що позивач, порушуючи норми процесуального права,
заявою від 11.03.2008р. змінив предмет
та підставу позову щодо звільнення приміщення. Судом не взято до уваги
рішення господарського суду Чернівецької області від 24.09.2007р. у справі
№9/100, яким договір оренди № 3/01 визнано чинним до 01.03.2008р. і яким
підтверджується право позивача на користування приміщенням у 2007 році.
Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів письмового повідомлення
відповідача про закінчення терміну дії договору та про відмову у продовженні
орендних відносин у відповідності до ст.764 ЦК України. Долучений позивачем
лист від 06.02.2008р. направлений на адресу відповідача до закінчення дії
договору, що не може бути підставою для задоволення заявленого позову.

Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у
відзиві на апеляційну скаргу (а.с.124-126) та усними поясненнями представника в
судовому засіданні, зокрема, зазначає, що предмет позову залишився той самий
-зобов»язати звільнити приміщення, а попередження про припинення орендних
відносин неодноразово направлялось на адресу відповідача, про що свідчать
докази, долучені до матеріалів справи.

Представник Міністерства освіти та
науки України заперечила вимоги апеляційної скарги, погоджується з доводами
позивача.

При розгляді матеріалів справи та
апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

01.03.2001р.
між Чернівецьким національним університетом ім.Федьковича та приватним
підприємцем ОСОБА_1. укладено договір оренди № 3/01 нежитлового приміщення
площею 482,55кв.м., яке розміщене в гуртожитку №1 студмістечка  університету за адресою : АДРЕСА_1

Договір було
укладено терміном на один рік до 01.03.2002р. (п.10.1. договору).

Однак,
згідно  п.10.6 договору визначено, що у
разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору
протягом одного місяця до закінчення строку його чинності, договір вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені
договором.

Чинність даного
договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було
укладено (п.10.9.договору).

Згідно
рішення  господарського суду Чернівецької
області від 24.09.2007р. у справі № 9/100 договір оренди №3/01 визнано чинним
до 01.03.2008р. (а.с.70-71).

30.01.2008р.
відповідач звернулась з листом на адресу позивача з пропозицією продовжити
договір оренди до 01.03.2009р.

Однак, позивач
(орендодавець), у зв»язку із закінченням терміну дії договору та в результаті
неналежного виконання відповідачем
взятих на себе зобов»язань,
листом №30-27/266 від 06.02.2008р. повідомив орендаря про відмову
в продовженні дії  чи переукладенні на
новий термін договору оренди №3/0, а також просив звільнити займане приміщення
до 10.03.2008р. (а.с.85).

Заявою від
11.03.2008р. за №30-27/580 позивачем змінено підставу позовних вимог, яка
розглянута і прийнята судом.

Судова колегія,
заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи,
вважає, що  підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду  відсутні, з огляду на наступне:

Спірні
правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, регулюються главою 29
«Захист права власності» та 58 «Найм (оренда)»Цивільного кодексу України,
Законом України  «Про оренду державного
та комунального майна», Господарським кодексом України та  договором.

За договором
найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно
у користування за плату на певний строк, встановлений договором (ч.1 ст.759,
ч.1 ст.763  ЦК України).

Отже, однією з
підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було
укладено.

Згідно рішення
господарського суду Чернівецької області від 24.09.2007р. у справі № 9/100
договір оренди №3/01 визнано чинним до 01.03.2008р.

У зв»язку з
порушенням орендарем умов договору, що підтверджується, зокрема,  постановою господарського суду Чернівецької
області від 17.05.2007р. у справі №10/39,
орендодавець відмовився продовжувати дію чи переукладати на новий
термін  даний договір.

Орендодавцем з
дотриманням терміну, встановленого договором, а також п.2 ст.17 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна», було попереджено орендаря про
відмову  в переукладенні  договору оренди на новий термін, що
підтверджується матеріалами справи.

Твердження
скаржника про недотримання позивачем порядку, визначеного ст.764 ЦК України та
ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»вважаються судовою колегією надуманими, оскільки дані норми визначають
граничний термін звернення із запереченнями щодо продовження терміну договору
оренди, а тому повідомлення орендаря про відмову у продовженні дії договору  оренди на новий термін і про звільнення
орендованого приміщення у зв»язку із закінченням дії договору, направлені
орендарю до закінчення дії договору оренди, є правомірними.

Відповідно до
ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов»язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Стаття 391 ЦК
України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування  та
розпорядження своїм майном.

Посилання
скаржника на порушення норм процесуального права, оскільки заявою від
11.03.2008р. позивач змінив предмет  та
підставу позовних вимог, вважаються судовою колегією безпідставними, оскільки
даною заявою змінено лише підставу позовних вимог і таке право надано позивачу
ч.4 ст.22 ГПК України.

Відповідно до
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем до матеріалів
справи долучено достатньо доказів, які визначають його статус як орендодавця
комунального майна, а також підтверджують його право на звернення  до господарського суду з позовом про
звільнення його майна орендарем.

З врахуванням
викладеного, судова колегія зазначає, що у відповідача відсутні правові
підстави для перебування у спірному приміщенні, отже, не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого  господарського суду, як такого, що прийнято у
відповідності до матеріалів та обставин справи з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,  Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1відхилити.

Рішення господарського суду
Чернівецької області від 10.04.2008р. у справі №2/98 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили
з дня її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий           суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Краєвська М.В.