СУД
Ухвала

Іменем України

20 серпня 2008 року

Справа
№ 20-12/372

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
,

суддів
,

,

секретар
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши
апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Харченко І.А.) від 10.06.2008 року по справі
№ 20-12/372

за
позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1 )

до           Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і
зв'язку України (пр. Перемоги, 14,Київ 135,01135)

в
особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі (вул. Харківська, 3,Севастополь,99003)

про
визнання дій Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі такими, що порушують права позивача, визнання
постанови № 027405 від 31.07.2007 про застосування фінансових санкцій в сумі
1700,00 грн. н

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1.
звернувся   до господарського суду м.
Севастополь з позовом   до Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та
зв'язку України в особі Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
місті Севастополь про визнання дій
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті  такими, що порушують права позивача, визнання
постанови № 027405 від 31.07.2007 р. про застосування  фінансових санкцій в сумі 1700 грн. не
чинною.

Доводи
мотивовані тим, що до позивача необґрунтовано прийнято постанову № 027405 від
31.07.2007 р. та застосовані фінансові санкції у розміру 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян за надання послуг з перевезень пасажирів без
оформлення документів, перелік яких визначений у ст. 39 та 48 Закону «Про
автомобільний транспорт». Сторона вказує, що відповідачем був порушений  порядок притягнення до відповідальності, а
саме позивач не був повідомленим про час
та дату розгляду справи. Застосування
фінансових санкцій здійснено відповідачем   без фактичного  встановлення порушення та наявності підстав
та у не передбаченому розмірі.

Постановою
господарського суду м. Севастополя від
10.06.2008 р. у справі № 20-12/372 (суддя Харченко І.А.) у задоволенні
позову відмовлено.

Постанова
суду мотивована тим., що вказане рішення
відповідає нормам діючого законодавства.
14.06.2007 р.  відповідачем була
проведена перевірка  транспортного
засобу, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому здійснювалось
перевезення пасажирів  по маршруту № 14.

Перевірка
провадилась на підставі графіку
перевірок, посадовими особами, які здійснили перевірку, складено Акт №
034810 від 14.06.2007 р., у якому зазначені порушення вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.) у вигляді відсутності
ліцензійної картки, оформленої належним чином. На підставі цього акту до
позивача застосовані штрафні санкції на підставі Постанови № 027405 від
31.07.2007 р.  Позивач належним
чином  повідомлений про час і місце
розгляду справи.

Не
погодившись із вказаною постановою, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1.
звернувся з апеляційною скаргою, у якої просить скасувати  постанову та у задовольнити  позов.

Доводи
скарги мотивовані тим, що  судом
неправильно застосовані  норми
матеріального та процесуального права.

Сторона
вважає з оглядом на приписи ст.39 Закону України «Про автомобільний
транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.), що в перелік документів, які обов'язкові
для перевізника, ліцензійна картка не входить. Вказаний документ повинен  мати і пред'являти на перевірку  водій транспортного засобу. До документів,
які обов'язкові для  перевізника є  ліцензія, договір із органами виконавчої
влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує  використання
автобусу на законних підставах, інші документи, передбачені  законодавством України.

В
порушення норм ст. 71 КАС України
відповідачем не наданий акт перевірки та докази в обґрунтування порушень
ст. 39 Закону «Про автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.).
Відомості відповідача не є підставою для притягнення  к відповідальності, оскільки Порядком
здійснення  державного контролю на  автомобільному транспорті  передбачений
вичерпний перелік документів (актів),
на підставі яких  перевізник може
бути притягнутий  до відповідальності.
Встановлення відсутності  оформлення
документів саме у судовому процесі не може буті
належним доказом  встановлення
порушень під час проведення перевірки.

Крім
того, сторона вказує на порушення з боку
відповідача порядку проведення
рейдових перевірок. Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

Розпорядженням заступника
голови Севастопольського  апеляційного
господарського суду від 20.08.2008р. змінено склад           судової колегії, судді           Прокопанич Г.К. та Фенько Т.П.
змінено на суддів Котлярову О.Л. та Заплаву Л.М.

Судова колегія вважає
можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю  сторін, оскільки згідно частині 4 ст.196 КАС
України  неприбуття  у судове засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і  місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
розглядові справі.

Перевіривши обставини справи на
підставі ст. 195,196 КАС України, судова колегія встановила таке.

14.06.2007р. відповідачем була
проведена  перевірка транспортного засобу
автомобілю марки БАЗ А0794  з
реєстраційним  номером НОМЕР_1, на якому
здійснювалось перевезення пасажирів. Перевірка відбувалась в порядку
проведення  рейдової перевірки,
передбаченому  п.п. 12 - 19 Порядку
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006р. (далі Порядок
державного контролю). Дана перевірка проводилась державними інспекторами
Відповідача на підставі графіка перевірок, затвердженого начальником
Територіального управління Головавтотрансінспекції в м. Севастополі, та згідно
завдання на перевірку № 023287 від 14.06.2007р. - рейдова перевірка кінцева
зупинка пос. Кальфа. Вказаний транспортний засіб здійснював перевезення за
маршрутом № 14, про це свідчить факт встановлення трафарету з позначкою «14»та
зазначенням зупинок на шляху слідування автомобіля. Під час проведення
перевірки в автобусі знаходились пасажири. Цій маршрут є маршрутом загального
користування, затвердженим органами виконавчої влади - Севастопольської міської
державної адміністрацією. Тому, згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про автомобільний транспорт»(далі - Закон
України «Про автомобільний транспорт») даний вид перевезень вважається
регулярними пасажирськими перевезеннями.

Статтею
39 Закону України «Про автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.)
передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному
транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Водій
ОСОБА_2., що знаходився за кермом автомобіля БАЗ А079.04 реєстр. № НОМЕР_1,
надав державним інспекторам свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу
серіїНОМЕР_2 ,   згідно з яким вказаний
автомобіль експлуатується суб'єктом господарювання ОСОБА_1.

Ст.
39 Закону України «Про автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.)
встановлений перелік документів, які повинні знаходиться у водія транспортного
засобу під час здійснення регулярних пасажирських перевезень. В порушення вимог
цієї статті водій не надав державним інспекторам Відповідача ліцензійну картку,
на підставі якої здійснювались перевезення.

У
відповідності із п. 21 Порядку державного контролю у разі виявлення в ході
перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами складається Акт, за формою передбаченою цим
пунктом. На підставі цього державними інспекторами Відповідача був складений
Акт №034810     від     14.06.2007р.     проведення     перевірки     додержання     вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом. Форма Акту передбачає надання пояснень водієм про причини
порушень. Крім того, даний Акт підписується водієм транспортного засобу та
посадовими особами, які проводили перевірку. Складання другого екземпляру Акту
та надання його перевізнику у разі перевірки транспортного засобу Порядком
державного контролю не передбачається. Таким чином,   доводи апеляційної скарги про відсутність  правових документів, які встановлюють
наявність порушення, спростовуються
матеріалами справи.

Пункт
26 Порядку державного контролю передбачає присутність уповноваженої особи
суб'єкта господарювання при розгляді справи про порушення, при цьому про час і
місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання
повідомляється під розписку або рекомендованим листом із повідомленням.

Так у
відповідності до цього пункту, позивач був повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи про порушення листом Територіального управління
Головавтотрансінспекції в м. Севастополі №27/3-816 від 24.07.2007р., який був
надісланий рекомендованим листом із повідомленням 24.07.2007р., про що свідчить
чек про оплату послуги „Укрпошти" та повідомлення про вручення поштового
відправлення. Цей лист був отриманий 26.07.2007р. уповноваженою особою
Позивача, що також підтверджується повідомленням. Дані документи спростовують
доводи апеляційної скарги про  те, що
позивач не був сповіщеним належним чином про час і дату розгляду його справи.

Відповідальність
за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена ст. 60
Закону України «Про автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.) . Так,
згідно листу Міністерства юстиції №19-26-1628 від 04.05.2007р. з роз'ясненням
щодо положень цієї статті, частина 1 абзац 3 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.) передбачає застосування
санкцій за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, у виді
штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У
відповідності до п.п. 25-27 Порядку державного контролю, за результатами
розгляду справи Відповідачем була винесена постанова №027405 від 31.07.2007р.
про застосування фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень.

Судова
колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та
законність прийнятого рішення.

Доводи
апеляційної скарги про те, що  документи,
а саме ліцензійна картка повинна бути находиться у водія не приймаються до
уваги, оскільки вказаний документ оформлюється перевізником, а не водієм, та
надається  водію транспортного засобу
саме перевізником.

Згідно  ст.39 Закону України «Про автомобільний
транспорт»(№2344-Ш від 05.04.2001р.), в перелік документів, які обов'язкові для
перевізника,   є  ліцензія, договір із органами виконавчої
влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує  використання автобусу
на законних підставах, інші документи, передбачені  законодавством України.

Таким
чином, ліцензійна картка  входить до
переліку інших документів, які обов'язкові до перевізника.

Згідно
ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції  залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно  встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення  з додержанням
норм  матеріального і процесуального
права.

За таких обставин  постанова суду не підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга
залишається без задоволення на підставі вищевказаного.

Керуючись статтями 198,
200, 205  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
залишити без задоволення .

Постанову Господарського суду м.
Севастополь  від   10.06.2008 р. у справі № 20-12/372 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку
і строки, передбачені ст..212 КАС України

Головуючий суддя

Судді