ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

05
листопада 2008 р.

№
14/292-ПН-06

Вищий
господарський суду України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А.,

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши
касаційні скарги Товариства з
обмеженою  відповідальністю  "ВІП Компані-ЛТД"  та Товариства з  обмеженою
відповідальністю  "Правовий  Центр "Понтифік"   на
постанову Запорізького
апеляційного    господарського
суду  від 21.08.2008  року  у
справі № 14/292-ПН-06   за  позовом Товариства з  обмеженою
відповідальністю  "ВІП
Компані-ЛТД"  до  Товариства з
обмеженою  відповідальністю  "Правовий  Центр "Понтифік",  треті
особи : Товариство з
обмеженою  відповідальністю  "Агрофірма  "Агро-Люкс", Закрите  акціонерне
товариство  "Агрофірма
"Радан",   ОСОБА_1   про  визнання  права
власності,

В С Т А Н О В И В:

Подані  Товариством з
обмеженою  відповідальністю  "ВІП Компані-ЛТД"  та Товариством  з
обмеженою  відповідальністю  "Правовий  Центр "Понтифік" касаційні
скарги  не відповідають вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно
з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги
(подання), до скарги додаються зокрема докази сплати державного мита у
встановленому порядку і розміру.

За  вимогами
підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а
також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита
встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі
подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового
характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Підпунктом  "а"   пункту 2 статті 3  зазначеного
Декрету  передбачено,  що ставки державного мита  із заяв майнового характеру встановлюються в
розмірі  1 відсоток ціни позову,  але не менше 6  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
і не більше 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як
вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "ВІП Компані-ЛТД"  та
ТзОВ "Правовий  Центр
"Понтифік"  оскаржують  судове рішення в повному обсязі щодо позову,
предметом якого  є   вимога
про  визнання    права
власності  на   майно,
внесене  до  статутного  капіталу
господарського  товариства,  частка
якого  складає   255 930 грн.

Отже,
касаційна скарга на судові рішення у даній справі повинна бути оплачена   державним митом, виходячи  з вартості майна  в сумі 1 279,65 грн.

ТзОВ
"ВІП Компані-ЛТД"   сплатив
згідно   квитанції   № 37
від  22.09.2008 року лише 42,50
грн. Тому зазначена квитанція не може бути доказом сплати державного мита у
встановленому  розмірі.

ТзОВ "Правовий  Центр "Понтифік"    сплатив згідно   квитанції
№ 35  від  22.09.2008 року лише 42,50 грн. Тому
зазначена квитанція не може бути доказом сплати державного мита у
встановленому  розмірі.

Таким  чином, до касаційних скарг  не додано документів, що підтверджують сплату
державного мита  у  встановленому розмірі.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

За
таких обставин, касаційні скарги  не може
бути прийняті  до  розгляду та
підлягають   поверненню.

Керуючись
п. 4 ч. 1  ст.1113
Господарського процесуального кодексу України,
суд

У Х В А Л И В:

Касаційні   скарги Товариства з  обмеженою
відповідальністю  "ВІП
Компані-ЛТД"  та Товариства з  обмеженою
відповідальністю
"Правовий  Центр
"Понтифік"   на   постанову Запорізького  апеляційного    господарського суду  від 21.08.2008  року
повернути без розгляду.

Судді
П. Гончарук

І. Вовк

Л. Стратієнко