ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2008 р.

Справа № 34/104-08-1994

за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради

до відповідача Приватного підприємства "УНІКОН"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приморської районної адміністрації Одеської міської ради

про виселення та стягнення на суму 1290,09грн.

та

за зустрічним позовом Приватного підприємства "УНІКОН"

до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради

про визнання договору оренди пролонгованим

Суддя Фаєр Ю.Г.

Представники:

від ПУКВ ОМР: Севостьянова С.О. - головний спеціаліст юридичного відділу, діючий на підставі довіреності №01-13/163 від 14.01.08р.;

від ПП „УНІКОН”: Чернолуцький Р.В., діючий на підставі довіреності від 07.07.2008р.;

від третьої особи: не з’явилися;

В судовому засіданні 24.09.08р. по справі оголошено перерву до 08.10.08р. в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою та уточненням до неї, в якому просить виселити відповідача з нежитлового приміщення другого поверху, загальною площею 43м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, з подальшою передачею зазначеного нежитлового приміщення другого поверху Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у сумі 463,52грн., пеню у сумі 32,68грн. та плату за фактичне використання приміщення у сумі 793,89грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2008р. порушено провадження у справі №34/104-08-1994.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2008р. залучено до участі у даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Приморську районну адміністрацією виконкому Одеської міської ради у зв’язку з поданою відповідачем заявою про залучення цієї особи до участі у справі, а також укладення відповідачем спірного договору №170/52 оренди нежитлового приміщення від 16.12.02р. з Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2008р. строк вирішення справи №34/104-08-1994 продовжено по 14.08.2008р. в порядку ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

30.07.2008р. Приватне підприємство "УНІКОН" звернулося до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом в порядку ст.60 Господарського процесуального кодексу України до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, в якому просить визнати договір оренди №170/52 від 16.12.2002р., укладений між ПП „УНІКОН” та Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради, за яким ПП „УНІКОН” надане в платне тимчасове користування нежиле приміщення загальною площею 43кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, таким, що поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 16.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.07.2008р., зустрічний позов Приватного підприємства „УНІКОН” від 30.07.08р. до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради прийнято для спільного розгляду з первісним позовом по справі №34/104-08-1994.

За клопотанням сторін, ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2008р. строк вирішення справи №34/104-08-1994 продовжено по 14.10.2008р.

ПП "УНІКОН" проти первісних позовних вимог заперечує, підтримує заявлені зустрічні позовні вимоги, та просить суд визнати договір оренди №170/52 від 16.12.2002р., укладений між ПП „УНІКОН” та Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради, за яким ПП „УНІКОН” надане в платне тимчасове користування нежиле приміщення загальною площею 43кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, таким, що поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 16.12.2012р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради підтримує у повному обсязі відповідно до наданих суду пояснень.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

16.12.2002р. між Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради (Орендодавець) та Приватним підприємством "УНІКОН" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №170/52, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення другого поверху, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 23/25, загальною площею 43м2 під розміщення майстерні з ремонту побутової техніки.

Пунктом 1.2 цього договору строк дії договору встановлено з 16.12.2002р. до 16.12.2007р.

Відповідно до п.2.2 даного договору за орендоване приміщення орендар зобов’язався сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору у розмірі 81,43грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Пунктом 2.4 вказаного договору визначено, що орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно п.5.1 цього договору за невиконання або неналежне виконання обов’язків за цим договором вина сторона відшкодовує іншій стороні збитки у відповідності з чинним законодавством. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору.

Відповідно до п.5.2 даного договору за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Пунктом 5.3 вказаного договору визначено, що у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до положень ч.2 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Зазначене положення закріплено сторонами в п.7.9 спірного договору оренди.

Повідомленням №01-15/1977 від 14.12.2007р. позивач за первісним позовом повідомив відповідача про те, що договір оренди №170/52 від 16.12.2002р. на новий строк продовжуватися не буде, запропонувавши у термін до 31.12.07р. передати ключі та нежитлове приміщення Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради за актом приймання-передачі.

Згідно ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Незважаючи на викладене, в порушення вимог ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України Приватне підприємство ”УНІКОН” до теперішнього часу не повернуло Орендодавцю нежитлове приміщення другого поверху, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, загальною площею 43м2.

Крім того, Приватне підприємство ”УНІКОН” в порушення ст.762 Цивільного кодексу України та ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувало орендну плату.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду із позовом та уточненням до нього, про виселення Приватного підприємства ”УНІКОН” з нежилого приміщення другого поверху, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Куйбишева, 23/25, загальною площею 43м2 з подальшою передачею зазначеного приміщення Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 463,52грн. та пені у сумі 32,68грн., та плати за фактичне використання приміщення у сумі 793,89грн. за період з 17.12.07р. по 30.04.08р.

Відповідач повністю заперечує проти доводів позивача посилаючись на неотримання відмови орендодавця від пролонгації договірних орендних відносин, що тягне за собою необхідність застосування положень ч.2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, якими передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому, відповідач звернувся до господарського суду із зустрічними позовними вимогами про визнання договору оренди №170/52 від 16.12.2002р., укладеного між ПП „УНІКОН” та Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради, за яким ПП „УНІКОН” надане в платне тимчасове користування нежиле приміщення загальною площею 43кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, таким, що поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 16.12.2012р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 41 Конституції України, ст.319 Цивільного кодексу України гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Нежитлове приміщення загальною площею 43кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, є об’єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.ст.16, 41 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міська рада вправі перерозподіляти частину своїх повноважень виконавчим органам, які діють в обсягах та в межах повноважень, переданих міською радою і визначених відповідними положеннями.

Згідно з Положенням про Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.03.2003р. №1040-ХХІV, у компетенцію Представництва входять питання управління нерухомим майном територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до умов п.7.9 договору оренди нежитлового приміщення №170/52 від 16.12.2002р. сторонами було обумовлено, що договір оренди припиняється внаслідок закінчення строку дії договору.

Питання пролонгації договірних орендних відносин умовами договору не передбачені. Більш того, суд зазначає, що Закон України "Про оренду державного та комунального майна" не містить вказівок на те, яким саме чином сторони повинні виявляти волю щодо припинення дії договору. Також цей Закон не містить і норм, які вимагали б обов’язкового доказування факту отримання іншою стороною будь-яких письмових повідомлень про припинення дії договору після закінчення строку його дії.

Крім того, за переконанням суду, відповідно до ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендар може реалізувати надане йому переважне право на продовження строку дії договору тільки в тому разі, коли після закінчення останнього орендодавець має намір передати об’єкт оренди іншій особі.

Згідно п.12 Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України від 25.05.2000р. N02-5/23 “Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі закінчення строку, на який було укладено договір оренди, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частиною другою статті 17 Закону встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди. За усіх умов після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право продовження договору оренди на новий термін. Отже якщо після закінчення строку дії договору оренди орендодавець передав спірне майно в оренду іншій особі, орендар за попереднім договором має право звернутися до господарського суду із заявою про спонукання орендодавця продовжити дію цього договору на новий термін та про визнання договору з новим орендарем недійсним (частини друга і третя статті 17 Закону). У вирішенні відповідного спору слід виходити, зокрема, з того, що належне виконання орендарем договору оренди презюмується, якщо орендодавцем не буде доведено інше. Водночас якщо не буде подано доказів того, що орендодавець уклав чи укладає договір оренди з іншою особою, а натомість буде встановлено, що він має намір використовувати майно для власних потреб, то підстави для задоволення позову про спонукання до продовження дії договору оренди відсутні.

Підсумовуючи наведене, та враховуючи виявлення наміру орендодавцем щодо небажання продовжувати з орендарем договірні відносини, що підтверджується повідомленням Представництва по управлінню комунальною власністю №01-15/1977 від 14.12.2007р. та відсутністю законодавчо встановлених приписів щодо обов’язкового доказування отримання орендарем цього повідомлення, а також керуючись умовами п.7.9 договору оренди нежитлового приміщення №170/52 від 16.12.2002р. та приписами ч.2 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, якими встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, суд дійшов висновку, що договір оренди нежитлового приміщення №170/52 від 16.12.2002р., укладений між Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради та Приватним підприємством "УНІКОН" припинив свою дію з 16.12.2007р. у зв’язку з закінченням строку, на якій його було укладено.

В свою чергу, з урахуванням положень ч.4 ст.291 Господарського кодексу України, вимогами ст.785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 17.12.2007р., тобто з моменту закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення №170/52 від 16.12.2002р., Приватне підприємство "УНІКОН" без правових підстав займає нежиле приміщення загальною площею 43кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25.

Незаконне володіння та користування Приватним підприємством "УНІКОН" вищезазначеним нежитловим приміщенням –об’єктом комунальної власності є порушенням ст.ст.319, 387 Цивільного кодексу України, ст.60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та заважає ефективному використанню і розпорядженню даним об’єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади м. Одеси.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради щодо виселення Приватного підприємства "УНІКОН" з нежитлового приміщення другого поверху, загальною площею 43м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, є правомірними та підлягають задоволенню відповідно до ч.2 ст.17, ч.2 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ч.2, 4 ст.291 Господарського кодексу України, ст.ст.319, 386, 387, 785 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги висновки суду за результатами розгляду позовних вимог Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради у даній справі про неправомірність та безпідставність користування Приватним підприємством "УНІКОН" спірним нежитловим приміщенням - об’єктом договору оренди нежитлового приміщення від 16.12.2002р. №170/52, який фактично припинив свою дію 16.12.2007р., враховуючи вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, у задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного підприємства "УНІКОН" щодо визнання договору оренди №170/52 від 16.12.2002р. нежитлового приміщення другого поверху, загальною площею 43м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Куйбишева, 23/25, таким, що поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 16.12.2012р. - слід відмовити.

Крім того, орендар у відзиві на позовну заяву зазначив, що оспорюваний договір укладено з Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради, тобто Приморська районна адміністрація виконкому Одеської міської ради, як самостійна юридична особа і є стороною за договором. Разом з тим, звертаючись до суду із зустрічним позовом орендар в якості відповідача зазначив не Приморську районну адміністрацію виконкому Одеської міської ради, а позивача за зустрічним позовом, з вимогою про визнання спірного договору оренди №170/52 від 16.12.2002р.

Тоді як згідно п.1 рішення Одеської міської ради №56-V від 27.06.2006р. Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради є єдиним уповноваженим органом Одеської міської ради з питань виконання функцій орендодавця нежилих будівель (споруд, приміщень), що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси. Відповідно до зазначеного рішення (п.3), виконавчі органи Одеської міської ради, які виконували функції орендодавця стосовно об'єктів комунальної власності; територіальної громади м. Одеси, передали Представництву нежилі будівлі (споруди, приміщення), що знаходились в їх віданні, а також договори оренди на нежилі будівлі; (споруди, приміщення), в тому числі договір оренди №170/52 від 16.12.2002 р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.5 ст.762, п.1 ст.530 Цивільного кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування приміщенням.

Вимогами ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.4.10 договору оренди у випадку припинення дії цього договору у зв’язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує орендну плату по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

В порушення умов п.п.2.2 та 4.10 зазначеного договору, договірні зобов’язання з своєчасної сплати орендних платежів не виконувались, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 16.12.2007р. утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 463,52грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Врахувавши зазначене, умови п.5.2 договору, Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, згідно розрахунку нараховано пеню в сумі 32,68грн. та плату за фактичне користування приміщенням за період з 17.12.2007р. по 30.04.08р. у сумі 793,89грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказів відсутності зазначеного боргу орендар суду не надав всупереч приписів ст.33 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати в сумі 463,52грн. та пені в сумі 32,68грн., та плати за фактичне використання приміщення в сумі 793,89грн. правомірними, підтвердженими матеріалами справи, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита на суму 187грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу на суму 118грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 60, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради задовольнити.

2. Виселити Приватне підприємство "УНІКОН" (665009, м.Одеса, вул.Черняховського, 6; р/р7 в АБ”Південний”, МФО 328209, ) з нежилого приміщення другого поверху, загальною площею 43,0м2, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Куйбишева, 23/25 на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, ).

3. Стягнути з Приватного підприємства "УНІКОН" (665009, м.Одеса, вул.Черняховського, 6; р/р 7 в АБ”Південний”, МФО 328209, ) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, ) суму заборгованості з орендної плати у розмірі 463(чотириста шістдесят три)грн.52коп., пені у розмірі 32(тридцять дві)грн. 68коп., та плату за фактичне використання приміщення у розмірі 793(сімсот дев’яносто три)грн. 89коп.

4. Стягнути з Приватного підприємства "УНІКОН" (665009, м.Одеса, вул.Черняховського, 6; р/р 7 в АБ”Південний”, МФО 328209, ) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 187 (сто вісімдесят сім)грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118(сто вісімнадцять)грн.

5. У задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного підприємства "УНІКОН" відмовити.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст.116 ГПК України.

Суддя Фаєр Ю.Г.