ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.08 р.                     Справа № 7/184

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Кіровських електричних мереж м. Донецьк

До відповідача: Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” виробнича одиниця “Дружківкатепломережа” м. Донецьк

Предмет спору: стягнення у сумі 43 011,06 грн.

За участю представників:

від позивача: Любкіна В.С. – предст.за дов.

від відповідача: Кононець Н.В. – предст.за дов.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Кіровських електричних мереж м. Донецьк звернулося з позовом до Господарського суду Донецької області до Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” виробнича одиниця “Дружківкатепломережа” м. Донецьк про стягнення у сумі 43 011,06 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії №8/37 від 16.10.2006р. з додатками; листи №751/08 від 09.08.2007р., №23/1680 від 03.09.2008р.; рахунки №05/8 за квітень 2007р., №05/8 за березень 2008р., №05/8 від 30.09.2008р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, у судовому засіданні 30.10.2008р. надав клопотання №23/2093 від 23.10.2008р. про зміну банківських реквізитів позивача, просить стягнути заявлену суму саме на вказаний у клопотанні рахунок.

У судовому засіданні 13.11.2008р. позивач пояснив, що нарахування пені на суму боргу за березень 2007р. здійснено з розрахунку 1% пені за кожен день прострочення платежу, на суму боргу за квітень 2008р. – подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Відповідач у відзиві №777/10 від 09.10.2008р. та у судовому засіданні суму боргу у розмірі 18 438 грн. 49 коп. визнав, просить розстрочити зазначену суму боргу строком на 12 місяців у зв’язку з тяжким фінансовим становищем підприємства. Вимоги в частині стягнення 3 % річних – 558, 96 грн. та інфляційних – 4 287, 97 грн. заперечив. Надав розрахунок інфляційних, відповідно до якого сума інфляційних нарахувань складає 3 329, 08 грн.

У відзиві та у судових засіданнях відповідач також заперечив вимоги щодо стягнення пені – 19 725, 64 грн.

Відповідач також підтвердив, що рахунки на сплату він отримав своєчасно та с періодом нарахування пені, інфляційних та 3% річних згоден, що зафіксовано протоколом судового засідання від 13.11.2008р.

Позивач клопотання відповідача про розстрочення суми заборгованості строком на 12 місяців заперечив, просить суд відмовити у зазначеному клопотанні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” та п.1.3 Правил користування електричною енергією (далі по тексту ПКЕЕ), споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 2 ст.275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №8/37 від 16.10.2006р. (далі по тексту Договір). Договір укладено з додатками до нього, без додаткових угод та протоколу розбіжностей.

Згідно п.9.5 Договору, його укладено на строк до 31.12.2007р. та договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. З матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що на момент виникнення заявленої суми боргу сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до п.1 Договору, постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 528,7 кВт, а споживач користується електроенергією та оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 10 додатку №5 „Порядок розрахунків” від 16.10.2006р. передбачено, що розрахунки за електричну енергію здійснюються споживачем грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Відповідно до п.7 додатку №5 „Порядок розрахунків” від 03.07.2008р. до договору, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії. Оплата отриманого споживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 банківських днів.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором у березні 2007р. та квітні 2008р. виконав належним чином, поставив відповідачу електроенергію та виставив відповідні рахунки на оплату, що підтверджено матеріалами справи та відповідачем. Відповідач свої зобов’язання стосовно оплати спожитої ним електричної енергії не виконав, спожиту електричну енергію сплатив частково, чим порушив умови договору.

У зв’язку з викладеним позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача суму боргу за електроенергію за березень 2007р. та квітень 2008р. у загальному розмірі 18 438, 49 грн.

Шляхом оцінки всіх матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 18 438, 49 грн. підтверджені матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають стягненню у повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, позивач, посилаючись на здійснення відповідачем платежів за електроенергію несвоєчасно та не в повному обсязі, просить стягнути з відповідача з 17.03.2007р. по 30.09.2008р. 3 % річних – 558, 96 грн. та з 01.03.2007р. по 31.08.2008р. інфляційні – 4 287, 97 грн.

Відповідач заперечив вимоги щодо стягнення зазначених вище сум у зв’язку із скрутним фінансовим становищем підприємства, проте зазначив, що ці суми нараховані арифметично вірно, що зафіксовано протоколом судового засідання від 13.11.2008р. Проте, правового обґрунтування своїх заперечень відповідач суду не надав.

Річні нараховані відповідно до чинного законодавства, та підлягають стягненню у повному обсязі.

У судовому засіданні від 13.11.2008р. відповідач підтвердив правильність визначення періоду для нарахування інфляційних та 3% річних, зазначив, що сума річних нарахована арифметично вірно, проте сума інфляційних повинна складати 3 329, 08 грн., що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання.

Інфляційні перераховані судом відповідно до чинного законодавства, складають 3 439, 72 грн. та підлягають стягненню саме у цьому розмірі.

Вимоги в залишковій частині щодо стягнення з відповідача інфляційних задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.216–218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони у п.4.2.1 Договору визначили, що за внесення платежів з порушенням термінів, визначених цим договором та Додатком №5 до нього „Порядок розрахунків”, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно ст.1 Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій”, суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Комунальні послуги, у розумінні Закону України „Про житлово-комунальні послуги” – це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

З Договору вбачається, що його предметом є постачання саме електроенергії. Тобто, відповідач отримує комунальні послуги у вигляді електричної енергії, яку йому надає позивач.

Закон України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесені плати за отримані комунальні послуги суб’єктами підприємницької діяльності.

Також, п.8 додатку №5 від 03.07.2008р. до договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення платежу, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу.

На підставі вказаних норм, позивач просить стягнути з відповідача 19 075 грн. 90 коп. пені за 183 днів прострочення платежу, нараховану на борг за березень 2007р. у сумі 10 423, 99 грн., застосовуючи при цьому 1% пені за кожен день прострочення платежу, що не суперечить чинному законодавству та відповідає умовам договору. До того ж позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 649, 74 грн. за період з 13.05.2008р. по 30.09.2008р., застосовуючи при цьому подвійну облікову ставку НБУ, що не суперечить чинному законодавству та відповідає умовам договору та умовам додатку №5 від 03.07.2008р. до договору.

Відповідач вважає, що загальний розмір пені нарахованої на борг за березень 2007р. складає 839, 92 грн., а на квітень 2008р. – 716,70 грн., заперечує проти стягнення пені, посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства, проте правового обґрунтування своїх заперечень не надав.

Клопотання про зменшення розміру пені відповідачем не заявлено.

Судом перерахована пеня відповідно до діючого законодавства, з урахуванням 1% пені за кожен день прострочення платежу на суму боргу за березень 2007р. у розмірі 10423, 99 грн., яка складає 52,26 грн. та підлягає стягненню у цьому розмірі.

Судом перерахована пеня відповідно до діючого законодавства, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ на суму боргу за квітень 2008р. у розмірі 8 014,50 грн., яка складає 741, 01 грн., тоді як позивачем заявлено до стягнення 649, 74 грн., що не суперечить чинному законодавству, та підлягає стягненню у заявленій позивачем сумі.

Таким чином, загальна сума пені складає 702 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Вимоги щодо стягнення з відповідача пені в залишковій частині задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні оговорено клопотання відповідача щодо надання розстрочки виконання рішення в частині стягнення боргу у розмірі 18 438 грн. 49 коп. строком на 12 місяців.

Позивач проти розстрочки виконання рішення заперечив.

Враховуючи обставини, викладені сторонами, враховуючи матеріальні інтереси обох підприємств, їх фінансовий стан, суд дійшов висновку, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача у зв’язку із незначною стягуваною сумою.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст..129 Конституції України, ст.ст. 256, 258, 261, 267, 526, 527, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст.67, 193, 216-218, 275 Господарського кодексу України, Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997р., Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. N28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2.08.1996 р. за N417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006 р. N1497, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.12.2006р. за № 1294/13168, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 38, 43, 49, п.1-1 ст.80, ст..ст.82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі Кіровських електричних мереж м. Донецьк до відповідача Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” виробнича одиниця “Дружківкатепломережа” м. Донецьк про стягнення у сумі 43 011, 06 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” (83086, м.Донецьк, вул.Донецька, 38, р/р 077 в ПІБ України, МФО 334334, ЗКПО 0554053) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі Кіровських електричних мереж м. Донецьк (83042, м.Донецьк, вул.. Ломоносова, 12, ЗКПО 00130915) на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання 91 ф.Донецьке обл..упр. ВАТ „ГОБУ” Донецьк, МФО 335106 – суму боргу у розмірі 18 438, 49 грн.; на п/р 9200 в АКІБ УкрСиббанк м.Харків, МФО 351005 – 3% річних у сумі 558, 96 грн., інфляційні у сумі 3 439, 72 грн., пеню у сумі 702, 00 грн., державне мито у сумі 231, 39 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 63, 48 грн.

В залишковій частині вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя Сгара Е.В.

Вик. Косицька В.Ю.

Надруковано прим. – 3:

1 позивачу,

1 відповідачу,

1 суду.