ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.08 р.                     Справа № 14/122

за позовом Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району

м.Донецька”, , м.Донецьк

до відповідача Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”,

, м.Донецьк

про стягнення 130106,63 грн., розірвання договору та спонукання виконати дії

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Мішина Н.Г.-юрисконсульт

від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Державне комунальне підприємство „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк, про:

- стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 65465,40 грн. та до міського бюджету заборгованості в сумі 64641,23 грн.;

- розірвання договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р.;

- звільнення відповідачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Донецьк-18, вул.Артема, 284.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на припущення відповідачем істотних порушень умов спірного договору оренди в частині виконання зобов’язань по повній та своєчасній сплаті орендних платежів.

Відповідач надав відзив на позовну заяву без номера та дати, який надійшов на адресу суду 10.09.2008р., в якому визнав позовні вимоги про стягнення 130106,63 грн. Одночасно, заперечень по суті решти позовних вимог відповідачем не надано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.151 Цивільного кодексу УРСР (яка діяла на моменту підписання сторонами спірного договору) зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

31.01.2003р. між Державним комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна організація Київського району м.Донецька” та Державним комунальним підприємством „Магазин „Ландиш” був підписаний договір оренди нежитлового приміщення №6/40, згідно з умовами якого Державне комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційна організація Київського району м.Донецька” прийняло на себе зобов’язання передати, а відповідач прийняти в орендне користування нежитлове приміщення площею 153,3 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Артема, 284, для використання під магазин.

Як встановлено судом, договір №6/40 від 31.01.2003р. укладено без протоколу розбіжностей, з додатковою угодою від 01.01.2004р., підписаною обома сторонами.

Згідно п.4.1 договору №6/40 від 31.01.2003р. строк дії останнього з 01.01.2003р. по 31.12.2003р.

На підставі розпорядження Донецького міського голови №774 від 04.07.2003р. було створено Комунальне підприємство „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, яке згідно положень статуту є правонаступником Державного комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна організація Київського району м.Донецька”.

Таким чином, за висновками суду, внаслідок правонаступництва Комунальним підприємством „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька” прав та обов’язків Державного комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна організація Київського району м.Донецька” права та обов’язки орендодавця за договором оренди №6/40 від 31.01.2003р. перейшли до позивача.

Листом №01/4-2514 від 31.12.2003р. позивачем було повідомлено відповідача про пролонгацію дії договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. до 31.12.2004р.

Згідно з листом від 06.10.2005р. Управлінням комунальних ресурсів строк дії договору оренди №6/40 від 31.01.2003р. продовжено до 31.12.2006р.

Рішеннями господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. по справі №24/299, від 11.06.2007р. по справі №6/142, від 11.03.2008р. по справі №33/9 було присуджено до стягнення з Державного комунального підприємства „Магазин “Ландиш” суми заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. за період з 01.06.2006р. по 01.11.2006р., з 01.11.2006р. по 01.03.2007р. та з 01.03.2007р. по 01.11.2007р. відповідно.

За поясненнями сторін, на момент розгляду справи майно, передане відповідачу в оренду за вищезазначеним договором приміщення, позивачу не повернуто.

Таким чином, сторони своїми фактичними діями продовжили строк оренди приміщень, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що на момент виникнення зобов’язань сторони перебували у договірних відносинах.

Позивач свої зобов’язання за договором №6/40 від 31.01.2003р. виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем.

Згідно п.1.3 договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. орендна плата в місяць становить 2606,71 грн. у тому числі ПДВ.

Згідно пунктів 1, 2, 5 додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р., яка набрала чинності з 01.01.2004р., за користуванням об’єкту оренди орендатор сплачує орендодавцю орендну плату, яка складає 9308,38 грн.

Орендна плата вноситься одноразово авансовим платежем (який враховується в оплаті за останній місяць оренди) протягом 10 днів, після укладення договору оренди в розмірі місячної орендної плати, в подальшому орендна плата вноситься орендатором щомісячно не пізніше 15 числа, місяця наступного за розрахунковим.

Згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 26.11.2003р. №534 орендатор вносить 40% орендної плати на рахунок орендодавця, в розмірі 3723,35 грн. з ПДВ та 60% орендної плати орендатор сплачує до міського бюджету в розмірі 5585,03 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 1.4 договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. окрім орендної плати орендар повинен брати участь в загальних для орендодавця витратах з управління, експлуатації та поточного ремонту житлового фонду. Участь орендаря у витратах пропорційно зайнятої ним площі по відношенню до всієї (житлової і нежитлової) площі. Перерахунок експлуатаційних зборів здійснюється щоквартально згідно фактичних витрат орендодавця (згідно Додатку).

В додатку до договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. сторони визначили, що розмір експлуатаційних витрат дорівнює 62,85 грн. з розрахунку 0,41 грн. за 1 кв.м.

В подальшому, сторонами був збільшений розмір експлуатаційних витрат (зміни від 01.03.2005р. до договору оренди №6/40 від 31.01.2003р.) до 0,56 грн. за 1 кв.м.

Пунктом 3.1 договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. передбачено, що суму, нараховану за договором, відповідач зобов’язав перераховувати на рахунок позивача щомісячно, не пізніше 30-го числа поточного місяця.

Зі змісту договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. (із змінами та доповненнями) вбачається, що він містить ознаки договору на користь третьої особи.

Відповідно до статті 636 Цивільного кодексу України (враховуючи, що правовідносини між сторонами продовжують існувати після набрання чинності цим кодексом) договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

При цьому, виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

За приписами додаткової угоди від 01.01.2004р. до договору №6/40 від 31.01.2003р. орендар повен був вносити 40% на рахунок орендодавця, а 60% на рахунок міського бюджету. При цьому, сторони визначили, що орендодавець здійснює контроль за надходженням грошових коштів до місцевого бюджету.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу відповідача в розмірі 65465,40 грн. за період з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. перед Комунальним підприємством „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька” складається з заборгованості з оплати орендної плати та заборгованості з оплати експлуатаційних витрат.

В свою чергу, борг відповідача перед місцевим бюджетом в розмірі 64641,63 грн. за період з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. складається лише з заборгованості з орендної плати.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями) орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Виходячи зі змісту наданих до матеріалів справи актів звірок взаємних розрахунків станом на 01.07.2008р. (а.с.33, 34), підписаними уповноваженими представниками сторін, заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди №6/40 від 31.01.2003р. за період з листопада 2007р. по червень 2008р. становить 65465,40 грн. Одночасно, заборгованість відповідача перед міським бюджетом за договором №6/40 від 31.01.2003р. за період з листопада 2007р. по червень 2008р. дорівнює 64641,23 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька” заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р. (з урахуванням змін та доповнень) за період з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. в розмірі 65465,40 грн. та на користь місцевого бюджету за період з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. в розмірі 64641,63 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву без номера та дати, який надійшов на адресу суду 10.09.2008р., визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 130106,63 грн. повністю.

Згідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позовних вимог господарський суд приймає рішення про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи, що дії відповідача щодо визнання позову в частині вимог про стягнення заборгованості не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, виходячи з того, що позов в цій частині доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 65465,40 грн. та до міського бюджету заборгованості в сумі 64641,23 грн. підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України невиконання зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання, є порушенням зобов’язання.

При цьому, згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, за рішенням суду договір може бути змінено або розірвано.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.4.3 договору №6/40 від 31.01.2003р. передбачено можливість дострокового розірвання договору за ініціативою позивача (не раніше ніж за місяць після направлення повідомлення відповідача) у разі, затримання перерахування орендної плати більш ніж на 2 місяці.

Згідно із ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішеннями господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. по справі №24/299, від 11.06.2007р. по справі №6/142, від 11.03.2008р. по справі №33/9 було встановлено факт порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р., зокрема, невнесення орендних платежів за період з 01.06.2006р. по 01.11.2006р., з 01.11.2006р. по 01.03.2007р. та з 01.03.2007р. по 01.11.2007р. відповідно.

Таким чином, за висновками суду, факт порушення відповідачем договору оренди №6/40 від 31.01.2003р. в частині обов’язку своєчасно та повно вносити орендні платежі є повністю доведеним.

При цьому, як встановлено судом, припущені з боку відповідача порушення умов договору №6/40 від 31.01.2003р. є істотними: внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань позивач неотримував орендні платежі за період з 01.06.2006р. по 01.11.2006р., з 01.11.2006р. по 01.03.2007р. та з 01.03.2007р. по 01.11.2007р., з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. Крім цього, орендні платежі також не надходили й до міського бюджету.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом, листом №01/4-600 від 18.03.2008р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням про розірвання договору оренди №6/40 від 31.01.2003р. Направлення позивачем вказаного листа на адресу відповідача підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 08.04.2008р. (а.с.17).

Таким чином, виходячи з того, що факт припущення відповідачем істотного порушення умов підписаного між сторонами договору оренди №6/40 від 31.01.2003р. повністю доведений відповідними засобами доказування, враховуючи, що відповідач заперечень проти цих позовних вимог не надав, позов в частині розірвання спірного договору оренди підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.563 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

При цьому, якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ст.785 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві предмет договору оренди у разі припинення договору найму.

За таких обставин, виходячи з того, що позивач набуває право вимагати повернення спірного майна виключно з моменту припинення зобов’язання за договором №4/40 від 31.01.2003р., враховуючи, що зобов’язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору №6/40 від 31.01.2003р. законної сили, за висновками суду, на момент звернення до суду у позивача було відсутнє право вимагати від відповідача звільнити спірне приміщення, внаслідок чого, позов в частині вимог про звільнення відповідачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Донецьк-18, вул.Артема, 284, підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають віднесенню на останнього в повній сумі.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви за вимогами майнового характеру сплачене державне мито в сумі 1326,70 грн., що перевищує розмір державного мита, встановленого для даної категорії справ.

За таких обставин, надлишково сплачене позивачем державне мито в сумі 25,63 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України на підставі ст.47 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 47, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, м.Донецьк до Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк задовольнити частково.

Стягнути з Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк на користь Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, м.Донецьк заборгованість в сумі 65465 грн. 40 коп.

Стягнути з Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк на користь міського бюджету заборгованість в сумі 64641 грн. 23 коп.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення №6/40 від 31.01.2003р., який був укладений між Державним комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна організація Київського району м.Донецька” та Державним комунальним підприємством „Магазин „Ландиш”.

Стягнути з Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк на користь Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька” витрати по сплаті державного мита в сумі 1301 грн. 07 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, м.Донецьк до Державного комунального підприємства „Магазин „Ландиш”, м.Донецьк відмовити.

Повернути Комунальному підприємству „Служба єдиного замовника Київського району м.Донецька”, м.Донецьк з державного бюджету України надлишково сплачене державне мито в сумі 25 грн. 63 коп.

Видати довідку.

В судовому засіданні 30.09.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя