ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2008 р.                                                                      Справа №23/43

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “ Полтаватеплоенерго”, м. Полтава

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “ Полтавський турбомеханічний завод”, м. Полтава

про стягнення 47 259,72грн.

Суддя Ореховська Олена Олександрівна

Представники сторін:

від позивача - Ковшар Т.Г., доручення № 19/4 від 02.01.2008 року

від відповідача - Телегазій В.І., довіреність № 1/16-2817 від 06.05.2008 року

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію згідно договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 526 від 16.09.2006 року та Додаткової угоди № 1 до нього в сумі 47 259,72 грн., в тому числі 32 377,71грн. - основного боргу, 13 068,89 грн. –пені, 1 705,95 грн. - інфляційні нарахування та 107,17 грн. - 3% річних.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 526 від 16.09.2006 року та Додаткової угоди № 1, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 47 259,72 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позов (вих. № 01-16/2025 від 17.07.2008 року) та листі (вих. № 01-16/2235 від 31.07.2008 року) посилаючись, зокрема, на те, що позивачем при поданні позовної заяви не вжито заходів досудового врегулювання спору.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

16.09.2006 року між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (далі по тексту - позивач) та ВАТ “ Полтавський турбомеханічний завод” (далі по тексту - відповідач) укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 526 від 16.09.2006 року (далі в тексті –Договір), згідно якого позивач здійснював опалення приміщення відповідача загальною площею 3150,5 кв.м. з оплатою в розмірі 2,02 грн. з врахуванням ПДВ за 1кв. м. загальної площі ( оплата за місяць складає 6364, 01 грн.) та надавав послуги на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води об'ємом 320,11 куб. м. з оплатою на місяць 2 484,05 грн. ( п. 10 Договору). Відповідач, в свою чергу, зобов'язувався кінцевий розрахунок за спожиті послуги проводити до 30 числа звітного місяця з урахуванням суми проміжних платежів ( п.11 Договору) .

Згідно Додаткової угоди № 1 до вищевказаного договору, за згодою сторін, розмір оплати за опалення змінено - 1,93 грн. з врахуванням ПДВ за 1 кв. м. Інші умови договору залишені незмінними .

Позивач свої договірні зобов’язання виконав в повному обсязі. Відповідач доказів спростування факту отримання послуг від позивача не надав.

Свої договірні зобов’язання відповідач своєчасно та належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача за період з 01.01.2008 року по 21.04.2008 року склала 32 377,71грн. ( розрахунок боргу наявний в матеріалах справи).

Направлена позивачем на адресу відповідача претензія вих. № 19/20 від 24.04.2008 року про сплату боргу залишена останнім без відповіді, а грошове зобов’язання - без виконання.

У відповідності до вимог до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за використану теплову енергію у вигляді гарячої води ( послуги з опалення та гарячого водопостачання) за період з 01.01.2008 року по 21.04.2008 року в розмірі 32 377,71 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем і підлягають задоволенню в повному обсязі

На підставі п. 11 Договору та ст. 1 Закону України № 686 –ХІ від 20.05.1999р. ”Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки платежу ( за період з 01.02.2008 року по 21.04.2008 року), але не більше 100% боргу в сумі 13 068,89грн. ( розрахунок в матеріалах справи ).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно розрахунків (наявні в матеріалах справи), наданих позивачем, 3% річних за період з 01.02.2008 року по 21.04.2008 року складають 107,17 грн., сума на яку збільшився борг внаслідок інфляції за період січень-березень 2008 року становить 1 705,95грн. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву ( вих. № 01-16/2025 від 17.07.2008 року) необґрунтовані та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Контрозрахунок суми основного боргу, пені, інфляційних нарахувань та 3% річних відповідачем суду не надано.

Заперечення відповідача викладені у листі ( вих. № 01-16/2235 від 31.07.2008 року) щодо незастосування позивачем заходів досудового врегулювання спору не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002, відповідно до якого право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 47 259,72 грн., в тому числі 32 377,71грн. - основного боргу, 13 068,89 грн. –пені, 1 705,95 грн. - інфляційні нарахування та 107,17 грн. - 3% річних обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “ Полтавський турбомеханічний завод” (36029, м. Полтава, вул. Зінківська, 6, р/р 3160, ПФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 331014, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго” (36008 м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р 4 Обласна дирекція УСБ МФО 331014, ) –32 377,71грн. основного боргу, 13 068,89 грн. пені, 1 705,95 грн. інфляційних нарахувань, 107,17 грн. 3% річних, 472,60 грн. витрат по сплаті держмита; 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                      О.О. Ореховська

Повний текст рішення

підписано 05.08.2008р.