ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "09" вересня 2008 р. по справі № 06/38-50

Суддя господарського суду Волинської області Дем’як В.М., розглянувшисправу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції, м. Луцьк

до Приватного підприємства «Антон - Зодчий», с. Зміїнець Луцького р-ну

про стягнення 143 650 грн. 77 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Куковський І.О. (дов. від 18.07.2008р.)

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач – Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції, звертаючись до суду з позовом до відповідача - Приватного підприємства «Антон - Зодчий», просить стягнути 128 787грн. 39 коп. заборгованості, з них: 119 169 грн. 90 коп. заборгованості за простроченими відсотками; 9 617 грн. 49 коп. заборгованості за строковими відсотками.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на кредитний договір № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. (а.с.4-5); додаткову угоду від 30.09.2005р. (а.с.6); додаткову угоду від 06.09.2005р. (а.с.7); рішення господарського суду Волинської області у справі № 01/115-50 від 19.09.2007р.

В судове засідання 26.08.2008р. позивач подав заяву про збільшення суми позовних вимог, що не суперечить ст.22 Господарського процесуального кодексу України та просить стягнути 143 650 грн. 77 коп. заборгованості за відсотками.

Відповідач письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не подав, в судовому засіданні 26.08.2008р. заявив клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.1 ст.81 ГПК України в зв'язку з тим, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Дане клопотання судом відхилено як необгрунтоване, оскільки подаючи позов до суду позивач долучив довіреність від 21.12.2006р. ( а.с.9), видану заступнику директора філії Чирку В.В., якою останньому надано право підписувати позови до суду. Копія довіреності засвідчена у встановленому законом порядку та не викликає у суду сумнівів.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання на вимогу ухвали суду від 26.08.2008р. не прибув, письмових пояснень по суті позовних вимог не подав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подані, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

05.09.2005р. між АППБ “Аваль”в особі Волинської обласної дирекції та ПП “Антон-Зодчий” було укладено кредитний договір № 010/08-11/1480, згідно з п.1.1. якого позивач зобов’язався відкрити відповідачу невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 200 000 грн. строком користування до 04.09.2007р. із сплатою 20% річних.

06.09.2005р. сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р., згідно з якою збільшено ліміт кредитної лінії на 300 000 грн. з доведенням загального ліміту кредитування до 500 000 грн.

30.09.2005р. сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р., згідно з якою збільшено ліміт кредитної лінії на 300 000 грн. з доведенням загального ліміту кредитування до 800 000 грн.

03.09.2007р. між сторонами було укладено додаткову угоду, згідно з п.1 якої термін користування кредитом пролонговано до 04.12.2007р.

На виконання умов кредитного договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. та додаткових угод від 06.09.2005р., 30.09.2005р. позивач надав відповідачу кредитних коштів на суму 800 000 грн., що підтверджується реєстром розрахункових документів з 05.09.2007р. по 25.07.2007р.

Проте, ПП «Антон - Зодчий» зобов’язання по сплаті тіла кредиту та нарахованих відсотків не виконав, що стало підставою для звернення до господарського суду ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції з позовом про стягнення цих коштів.

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.09.2007р. у справі №01/115-50 позовну вимогу Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції про стягнення з Приватного підприємства «Антон - Зодчий» 800 000 грн. заборгованості за кредитним договором № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. та додатковими угодами від 30.09.2005р., від 06.09.2005р. було визнано обґрунтованою та задоволено. Провадження у справі в частині заборгованості по відсотках за період з 05.09.2005р. по 20.07.2007р. в сумі 66 997 грн. 63 коп. припинено у зв’язку з її погашенням відповідачем в процесі розгляду справи.

Вказане рішення у встановленому законом порядку не оскаржувалось, набрало законної сили 01.10.2007р., у відповідності з чим було видано наказ про примусове виконання рішення № 01/115-1.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Пунктом 3.2. кредитного договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. передбачено, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків за договором здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом.

Відповідно до п. 16 Положення Національного банку про кредитування, затвердженого постановою Правління НБУ від 28.09.1995р. № 246, розмір відсоткових ставок та порядок їх сплати встановлюються банком і визначаються в кредитному договорі в залежності від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів.

Згідно із п.1.2. Порядку нарахування, обліку, сплати та стягнення процентів і відображення їх на рахунках бухгалтерського обліку в установах банків, затвердженого постановою правління НБУ від 16.09.94р. № 155, розмір процентних ставок за активними та пасивними операціями, порядок нарахування процентів, порядок їх стягнення (зарахування на рахунки клієнтів за пасивними операціями) визначаються в договорах між банком та клієнтом.

Пунктом 6.1. кредитного договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. передбачено, що відсотки за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Як вбачається з розрахунку позивача, нарахування відсотків по кредитному договору № 010/08-11/1480 від 05.09.2005р. та додаткових угод від 30.09.2005р., від 06.09.2005р. ним проводилось за період з 05.09.2005р. до 25.08.2008р.

Проте, як зазначено вище, стягнення заборгованості за відсотками в період з 05.09.2005р. по 01.07.2007р. було предметом розгляду справи № 01/115-50.

Тому предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 21.07.2007 по 25.08.2008р.

На день розгляду справи заборгованість відповідача за нарахованими відсотками у вказаний період складає 143 650 грн. 77 коп., з них: 132 721 грн. 81 коп. заборгованості за простроченими відсотками та 10 928 грн. 96 коп. заборгованості за строковими відсотками.

Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати відповідач суду не подав.

Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 143 650грн.77 коп. заборгованості за відсотками підлягає до задоволення.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються із державного мита в сумі 1436 грн. 50 коп., послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. слід покласти на нього.

Відповідно до ст. 47 Господарського процесуального кодексу України, державне мито в сумі 48 грн. 10 коп. підлягає поверненню з Державного бюджету, як таке, що зайво сплачене позивачем.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 589, 590, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити в сумі 143 650 грн. 77 коп.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Антон - Зодчий» (с. Зміїнець Луцького р-ну Волинської обл., р/р 260041340 у ВОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 303569, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції (м. Луцьк, вул. Л. Українки, р/р 2909811 у ВОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 303569, ) 143 650 грн. 77 коп. заборгованості по сплаті відсотків, 1436 грн. 50 коп. в повернення витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат по оплаті послуг на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3. Повернути з державного бюджету зайво сплачене державне мито платіжним дорученням №1 від 24.07.2008р. в сумі 48 грн. 10 коп.

Суддя