ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2008 р. Справа № 40/226-08

вх. № 7937/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився відповідача - 1. Стець М.Л., дов. № юр-7 від 19.05.2008 року, 2. Зучек Є.Н., дов. №2 від 10.01.2008 року

розглянувши справу за позовом Державного підприємства "Дослідно-конструкторське бюро шліфувальних верстатів", м. Харків

до 1. Відкритого акціонерного товариства "Харківський верстатобудівельний завод",м. Харків 2. Фонда Державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України у Харківській області від 28 листопада 1995 року недійсним в частині внесення до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства “Харківський верстатобудівний завод” () нежитлових приміщень 3-го поверху Інженерного корпусу літ.”Я-4”, м. Харків, пр.Московський, 277; визнати за Державним підприємством “Дослідно - конструкторське бюро шліфувальних верстатів” () право повного господарського відання на нежитлові приміщення №1-32 3-го поверху в будівлі літ.”Я-4”, м. Харків, пр. Московський, 277; витребувати з незаконного володіння Відкритого акціонерного товариства “Харківський верстатобудівний завод” () вищевказані нежитлові приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначене нерухоме майно перебуває у нього на балансі та обліковується під інвентарним номером 3001.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без його участі.

Представник першого відповідача в судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник другого відповідача в судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення представників відповідачів, судом встановлено наступне.

Позивач є державним підприємством, заснованим на державній власності, відповідно до пункту 4.2. Статуту за ним закріплено майно на право повного господарського відання.          26 червня 1994 року між Державним підприємством “Харківський верстатобудівний завод ім. Косіора” та Державним підприємством “Дослідно — конструкторське бюро шліфувальних верстатів” на підставі спільного листа керівників вказаних вище підприємств №353 від 27 травня 1994 року, листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області №Ф101-1100 від 08 червня 1994 року та листа Міністерства машинобудування, військово — промислового комплексу і конверсії України №21/5-178 від 10 червня 1994 року, було укладено Протокол узгодження площ Інженерного корпусу (літ.”Я-4”, м.Харків, пр.Московський, 277) (далі - Протокол) та Розподільчий баланс що до передання нежитлових приміщень 3-го поверху Інженерного корпусу ХСПО в м. Харків по Московському проспекту, буд. 277.

28 листопада 1995 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області видало наказ №1254-П, відповідно до якого на базі Державного підприємства “Харківський верстатобудівний завод ім.Косіора” було створено Відкрите акціонерне товариство “Харверст”.

25 вересня 1996 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області з урахуванням листа Кабінету Міністрів України №15850/53 від 09 серпня 1996 року було затверджено План приватизації Харківського верстатобудівного заводу, відповідно до якого до статутного фонду підприємства уввійшов Інженерний корпус в цілому, в тому числі і нежитлові приміщення 3-го поверху.

16 листопада 2001 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області листом №07-7565 підтвердило право власності Відповідача на будівлю Інженерного корпусу.

02 березня 2006 року Відкрите акціонерне товариство “Харківський верстатобудівний завод” зареєстрував право власності на будівлю Інженерного корпусу у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідачі вважають, що підстав для задоволення позовних вимог не має, оскільки Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України у Харківській області від 28 листопада 1995 року прийнятий у відповідності чинного на той час законодавства, та вважають, що до вимог про визнання його недійсним сплив термін позовної давності, та просять застосувати наслідки цього, а вимоги щодо визнання права господарського відання та усунення перешкод у користуванні майном не обгрунтовані належними доказами, і відповідно просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд вважає за необхідне відмовити відповідачам у задоволенні заяви про застосування наслідків спливу терміну позовної давності, оскільки недійсні правочини не породжують прав та обов'язків, тому до вимог про визнання недійсними таких правочинів строки позовної давності не застосовуються.

В той же час суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Відповідно до Положення “Щодо передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будівель та споруд”, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 16 жовтня 1979 року №940, та пункту 5 Постанови Ради Міністрів УРСР від 28 квітня 1980 року №285 “Про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будинків і споруд” передача будинків і споруд провадиться одними підприємствами, об'єднаннями, організаціями і установами республіканського підпорядкування іншим підприємствам, об'єднанням, організаціям та установам республіканського підпорядкування того ж самого міністерства, державного комітету, відомства УРСР - за рішенням цього міністерства, державного комітету, відомства УРСР.

Згідно з Положенням про Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 1992 pоку №217 Мінмашпром України, якому були підпорядковані позивач та перший відповідач на час укладення Протоколу та Розподільчого балансу, у межах своєї компетенції видає або накази, або разом з іншими центральними органами державної виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями та громадськими об'єднаннями спільні акти. Але надані до суду Протокол та Розподільчий баланс не містять посилань на відповідний наказ чи акт Міністерства.

Крім того, вказані документи набирають чинності з моменту затвердження Розподільчого балансу у ФДМУ та оформлення актів приймання - передачі приміщень (П.6 Протоколу ), але як свідчать матеріали справи вказані документи не відповідають цим вимогам. Так, сам позивач в своїх поясненнях до позовної заяви вказує, що акти приймання-передачі до цього часу між підприємствами не укладені.

На момент укладення Розподільчого балансу та Протоколу діяв Декрет Кабінету Міністрів України від 15 грудня 1992 року №8-92 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності", згідно з пунктом 5 якого було заборонено підприємствам, що є у загальнодержавній власності, передавати безоплатно закріплене за ними майно іншим підприємствам, організаціям і установам, а також громадянам.

Як вбачається зі Статуту першого відповідача (в редакції від 27 грудня 1991 року), під час укладення Розподільчого балансу та Протоколу, Харківський верстатобудівний завод був державним підприємством, та відповідно до статті 34 Закону України "Про власність" (в редакції від 05 травня 1993 року) перебував у загальнодержавній власності.

Зміст Розподільчого балансу та Протоколу свідчить про намір сторін здійснити безоплатну передачу майна підприємства, що є у загальнодержавній власності, що прямо суперечить приписам Декрету Кабінету Міністрів України від 15 грудня 1992 року №8-92 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності".

А відтак, вказані документи не набрали чинності та не є дійсними, відповідно у Позивача були відсутні підстави для прийняття спірних приміщень на баланс, і їх облік під інвентарним номером 3001 є неправомірним.

Таким чином, у задоволенні позовної заяви в частині визнання права повного господарського відання та витребування майна із чужого незаконного володіння слід відмовити.

Щодо недійсності Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Харківській області від 28 листопада 1995 року, то суд також відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем не визначено в чому полягає його невідповідність Закону, та через відсутність порушення його прав власника, що доведено вище.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Госпордарського процесульного кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 17.11.2008 року.

Суддя Хотенець П.В.