ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№ 6/84 (43/4)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.,

суддів

Гоголь Т.Г.,

Швеця В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ерос"

на постанову

Луганського апеляційного господарського суду від 22 липня 2008 року

у справі

№ 6/84 (43/4)

господарського суду

Луганської області

за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ерос"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Інвест Вугілля"

про

стягнення 1045483,01 грн

за участю представників сторін від:

позивача: Стрельников Л.В. (директор), Філімонов С.М. (дов. від 21.03.08),

відповідача: Матесевич Р.М. (дов. від 15.10.08),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року ТОВ "Ерос" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до ТОВ "Інтер-Інвест Вугілля" про стягнення 1045483,01 грн. заборгованості за договором підряду № 10 від 11.07.03.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 12.06.08 (суддя Василенко Т.А.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення вмотивоване посиланнями на статті 257, 261, 262 Цивільного кодексу України, на підставі яких суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові з підстав пропуску строку позовної давності, визначеною тривалістю у три роки з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, господарський суд зазначив, що акт звіряння вказаних розрахунків від 01.06.04 не свідчить тим самим про визнання відповідачем боргу, а тому не може слугувати підставою для перериву або зупинення строку позовної давності.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.07.08 (колегією суддів у складі: Бородіної Л.І. - головуючого, Медуниці О.Є., Перлова Д.Ю.) рішення господарського суду від 12.06.08 залишено без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ТОВ "Ерос" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постановлені у справі рішення і постанову скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Касаційна скарга вмотивована доводами щодо порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 262, 264, 520 ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача Швеця В.О., представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 11.07.03 між ДП “Шахта Марія Глибока” (замовник) і ТОВ Фірма “Ерос” (підрядник) було укладено договір підряду № 10, за умовами якого підрядник зобов"язувався виконувати всі види гірничих робіт на шахті “Марія Глибока”, а замовник в свою чергу - прийняти та оплатити виконані роботи згідно з актами приймання виконаних робіт (далі –Договір, т.1, а.с.16-18).

Відповідно до пункту 4.1. Договору замовник оплачує вартість виконаних гірничих робіт згідно форми № 2 (яка повинна складати не менше 49% від вартості здобутого вугілля) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 5 банківських днів з моменту оформлення відповідних документів.

Згідно положень Статуту відповідача ТОВ „Інтер-інвест Вугілля” є правонаступником ДП „Шахта Марія Глибока” (т.1, а.с.143).

Встановлено, що на виконання договору підряду ТОВ Фірма „Ерос” виконані та передані ТОВ „Шахта Марія Глибока” підрядні роботи на суму 1350333, 65 грн за актами здачі-приймання виконаних робіт за липень-грудень 2003 року і січень 2004 року. (т.1, а.с.124-137).

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків, складеному сторонами у справі, станом на 01.06.04 заборгованість ТОВ "Інтер-Інвест Вугілля" перед позивачам складала 1350333, 65 грн (т.1, а.с.19).

Отже, предметом даного спору є стягнення боргу у сумі 1045483,01 грн, який утворився за відповідачем (правонаступником ДП „Шахта Марія Глибока”) при розрахунках за Договором підряду, укладеним між ДП “Шахта Марія Глибока” і ТОВ Фірма “Ерос”.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, встановленої в три роки. Враховуючи, що умовами Договору строк оплати за виконані роботи встановлений протягом п”яти банківських днів з моменту підписання актів здачі-приймання виконаних робіт форми 2, суди попередніх інстанцій зазначили, що у спірних правовідносинах перебіг позовної давності починається на 6-й банківський день з моменту підписання актів приймання виконаних робіт. Оскільки останній такий акт був підписаний 08.01.04, строк позовної давності розпочався 16.01.04 і закінчився 16.01.07.

Отже, враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ерос" звернулося до суду з позовом 24.03.08, тобто з пропуском встановленого строку позовної давності, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про необхідність відмови у позові.

За приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 1 статті 261 ЦК України унормовано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Посилаючись на приписи статті 262 ЦК України, згідно з якою заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, господарські суди зазначили, що заміна сторони у Договорі від 11.07.03, а саме з ДП “Шахта Марія Глибока” на його правонаступника - ТОВ “Інтер-інвест Вугілля” не є підставою для переривання перебігу строку позовної давності.

Згідно зі статтею 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Втім судами встановлено, що позивачем не надано суду доказів визнання відповідачем боргу за спірним договором.. В той же час, лист ТОВ "Інтер-Інвест Вугілля" № 472/14 від 31.08.05 про проведення заліку взаємних грошових вимог на суму 5043, 53 грн, відповідь на претензію від 25.12.06 № 28 ю і акт звіряння взаємних розрахунків від 01.06.05 господарські суди не прийняли в якості належних доказів переривання строку позовної давності, посилаючись на те, що останні не підтверджують факт визнання відповідачем боргу за спірним Договором на суму 1045483, 01 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду, що сплив трьохрічного строку позовної давності в даному випадку є підставою для відмови у позові.

Таким чином, приймаючи постанову суд апеляційної інстанції вірно застосував норми матеріального і процесуального права та обґрунтовано відмовив позивачеві в задоволенні його позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива першої та апеляційної інстанції.

Доводи позивача, що містяться в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова Луганського апеляційного господарського суду є законною та обґрунтованою, а тому не вбачається підстав для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ерос" залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22 липня 2008 року у справі № 6/84(43/4) - без змін.

Головуючий суддя                                                                      Т. Добролюбова

Судді

Т. Гоголь

В. Швець