ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2008 р. Справа № 13/184/08

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “АПК Комунар”

(54001, м.Миколаїв, вул.М.Морська, 4, кв.6)

до відповідача: Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” (54030, м.Миколаїв, вул.Шевченко, 40)

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Миколаївська міська рада

(54027, м.Миколаїв, вул..Адміральська, 20).

Суддя К.Л. Василяка

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Цвєткова Н.Ю. –дов. №09/07 від 09.07.2008р.

від відповідача:

від ІІІ особи:

СУТЬ СПОРУ: визнання права власності

Відповідач у відзиві проти позовних вимог не заперечує, однак вважає, що враховуючи вину позивача у виникненні спору, судові витрати слід покласти саме на нього.

Миколаївська міська рада у своїх поясненнях просить розглянути справу за наявними матеріалами, з врахуванням висновків управління містобудування та архітектури, без участі представника міськради.

Заслухавши представника позивача, вивчивши надані ними матеріали, суд –

в с т а н о в и в:

За договором купівлі-продажу від 09.01.2002р. позивач придбав у власність нерухоме майно квартиру №6 за адресою м.Миколаїв, вул. Мала Морська, 4.

Право власності позивача на вказане майно зареєстровано КП “ММБТІ” 28.01.2002р. за реєстровим №15460 у реєстровій книзі №91.

Відповідно до технічного паспорту на нежитлові приміщення офісу по вул.Мала Морська, 4, кв.6 у м.Миколаєві, виготовленого КП “ММБТІ” станом на 15.04.2008р. по інвентарній справі №16460 реєстровий №9498, та довідки КП “ММБТІ” №1177 від 17.04.2008р., позивачем самовільно збудовано: офіс переведений із квартири №6, загальною площею 44,4 кв.м, основною площею 44,4 кв.м; нежитлова прибудова до квартири №6 літ.Б’, загальною площею 45,5 кв.м, основною площею 26,8 кв.м, додатковою площею 18,7 кв.м, внаслідок чого загальна площа офісу становить 89,9 кв.м., основна площа –71,2 кв.м; гараж літ.Ж’загальною площею 15,7 кв.м; сарай літ.П розмірами (2,13*4,99) м.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на вказаний об’єкт нерухомості.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно можу бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Позивачем не надано суду доказів того, що земельна ділянка, на якій ним самочинно збудовані об’єкти нерухомості, передавалась йому у власність або користування до, чи після будівництва.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує це право, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду жодного доказу того, що ним було дотримано вимог названої статті Земельного кодексу та вчинені дії щодо отримання та оформлення права на земельну ділянку під самочинно збудоване ним нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя К.Л.Василяка