ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.08.08 Справа №15/188-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Яценко О.М.

при секретарі: Акімовій Т.М.,

за участю представників:

позивача: Роде С.В., дов. № 334626 від 06.11.2007 р.

відповідача-1: Шевченко С.В., дов. № 2923/10-16 від 13.08.2008 р.

відповідача-2: не з’явився

відповідача-3: не з’явився

прокуратури: Романов Р.О., посв. № 83 від 06.08.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, та апеляційне подання Першого заступника прокурора Херсонської області, м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 13.06.2008 р. у справі № 15/188-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Райффазен Банк Аваль” в особі Кримської республіканської дирекції, м. Сімферополь

95000, м. Сімферополь, вул. Набережна, 32

до відповідача-1 Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області

74402, Херсонська область, смт. Верхній Рогачик, вул. Владичанського, 16

до відповідача-2 Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон

73003, м. Херсон, вул. Комсомольська, 21

до відповідача-3 Державного казначейства України, м. Київ

01014, м. Київ, 14, вул. Бастіонна, 6

про стягнення 279.139,00 грн.

за участю прокурора

Відкрите акціонерне товариство “Райффазен Банк Аваль” в особі Кримської республіканської дирекції, м. Сімферополь, (далі - позивач) звернулося в господарський суд Херсонської області з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, (далі – відповідач-1) та до Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, (далі – відповідач-2) про стягнення 279.139,00 грн. шкоди.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 13.06.2008 р. у справі № 15/188-08 (суддя Клепай З.В.) позов задовольнив за рахунок держави, за рахунок державних рахунків, н яких обліковуються кошти Державного бюджету України позивачу вирішено відшкодувати 279.139,00 грн. збитків, з відповідача-1 на користь позивача стягнуто 2.791,39 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок неправомірних дій (а саме в результаті неналежного виконання своїх службових обов’язків, які виразилися в тому, що належний стягувач (позивач у справі) не отримав грошові кошти, які йому належать) позивачу спричинено реальну шкоду у вигляді втрати грошових коштів в сумі 279.139,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач-1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього судових витрат. Відповідач-1 зазначає, що новостворений ВДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, не є правонаступником ліквідованого відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції та не може бути відповідачем в даному випадку.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач-2 подав до Запорізького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, прокурор - апеляційне подання. Відповідач-2 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відшкодування за рахунок держави збитків в сумі 279.139,00 грн.; прокурор – рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Відповідач-2 і прокурор вважають, що згідно зі ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» виконання рішень, які приймаються судами щодо відшкодування завданої шкоди за рахунок державного бюджету, покладено виключно на Державне казначейство України, яке є відповідачем у справах даної категорії, а не його територіальні органи. Однак судом першої інстанції не залучено до участі у справі в якості належного відповідача Державне казначейство України.

Ухвалами Запорізького апеляційного господарського суду від 25.07.2008 р. апеляційні скарги відповідачів 1 і 2, апеляційне подання прокурора прийняті до розгляду, який призначено в судовому засіданні на 14.08.2008 р. Розгляд вказаних апеляційних скарг та апеляційного подання прокурора об’єднано в одне апеляційне провадження.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1522 від 13.08.2008 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого – Коробки Н.Д., суддів: Колодій Н.А., Яценко О.М.

Позивач у своєму відзиві на апеляційні скарги та апеляційне подання просить рішення господарського суду Херсонської області від 13.06.2008 р. у справі № 15/188-08 залишити без змін. Позивач вважає, що при здійсненні ліквідації державного органу, держава не вправі відмовитися від виконання своїх обов’язків. Також, на думку позивача, відшкодування коштів з Державного бюджету може відбуватися також і територіальними органами Державного казначейства України.

Ухвалою від 14.08.2008 р. у цій справі Запорізький апеляційний господарський суд залучив до участі у справі в якості відповідача-3 Державне казначейство України, м. Київ, розгляд справи було відкладено на 28.08.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1632 від 27.08.2008 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого – Коробки Н.Д., суддів: Каігітіної Л.П., Яценко О.М.

В судовому засіданні присутні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 в судове засідання не з’явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Відповідач-2 надіслав Запорізькому апеляційному господарському суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відовідача-2 і відповідача-3.

За заявою присутніх представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою присутніх представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційних скарг та апеляційного подання, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2001 р. між АППБ "Аваль", правонаступником якого є позивач, і ВАТ "Україна", смт. Верхній Рогачик Херсонської області, був укладений кредитний договір №12/1-01.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22.05.2001 р. АППБ "Аваль" і ВАТ "Україна" уклали договір застави, відповідно до якого в заставу Банку було передане майно позичальника, вартістю 1.200.000,00 грн.

21.11.2002 р. у зв'язку з невиконанням ВАТ "Україна" прийнятих на себе зобов'язань, на вищевказаному договорі застави державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Херсонської області було вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на майно ВАТ "Україна" для задоволення вимог Банку в сумі 478.312,33 грн., який був переданий на виконання у відділ ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції.

27.05.2003 р. постановою державного виконавця відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції Чепель О.І. відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису.

В процесі виконавчого провадження злочинними діями посадових осіб відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції було завдано майнову шкоду стягувачу - АППБ "Аваль".

В рамках виконавчого провадження в серпні 2003 р. описане та вилучене майно ВАТ «Україна» було передане на зберігання ПП «Реал НК», про що було укладено відповідний договір. Договір про збереження майна між відділом ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції та ПП «Реал НК» був підписаний начальником відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції Безрідним Д.І. У вказаному договорі була визначена винагорода 5% в місяць від визначеної суми вартості переданого на зберігання майна. Під час підписання договору про збереження майна у ПП «Реал НК» не було перевірено наявність ліцензії на надання послуг, пов’язаних з охороною державної та іншої власності. До того ж вказаний договір про збереження майна було укладено 18.08.2003 р., після того, як 13.08.2003 р. ВАТ «Україна» звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, тобто під час, коли необхідно було зупинити виконавче провадження і виконавчі дії не проводяться.

28.10.2004 р., 02.11.2004 р., 02.02.2005 р. від реалізації майна ВАТ «Україна» на рахунок відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції надійшло 292.863,00 грн., з яких 249.853,00 грн. було спрямовано на витрати по збереженню майна, 29.286,00 грн. на виконавчий збір. В порушення Закону України «Про виконавче провадження» працівниками відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції виконавчий збір було перераховано, виходячи зі всієї суми від реалізованого майна, а не з суми, яка передана стягувачу.

Таким чином, на думку позивача, незаконними діями працівників відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції йому була заподіяна шкода в сумі 279.139,00 грн. (249.853,00 грн. + 29.286,00 грн.).

Стягнення майнової шкоди у розмірі 279.139,00 грн. було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційних скарг та апеляційного подання прокурора, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за рахунок держави, в силу наступного:

Так, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що незаконними діями державного виконавця Чепель О.І. і начальника відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції Безрідного Д.І. позивачу заподіяно шкоду у розмірі 279.139,00 грн.

Позовні вимоги заявлені на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 1174 Цивільного кодексу України, ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Статтями 15,16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1174 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 86 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита. Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

В даному випадку, умовою настання відповідальності, передбаченої ст. 1174 Цивільного кодексу України, є неправомірні дії (бездіяльність) посадової особи або службової особи, при здійсненні своїх повноважень. При цьому, деліктна відповідальність за даною нормою наступає незалежно від вини органу державної влади або місцевого самоврядування. Підставою для настання деліктної відповідальності, може бути лише наявність певних елементів, а саме: шкода, незаконність рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи, причинний зв’язок між ними.

Тобто, для настання відповідальності держави у вигляді відшкодування потерпілій особі шкоди повинно мати місце таке діяння (або бездіяльність), в даному випадку державного виконавця під час виконання рішення, яке потягло спричинення шкоди, а саме втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов’язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв’язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як встановлено колегією суддів, 09.03.2006 року Великолепетиським районним судом Херсонської області у справі № 1-22/2003 винесено обвинувальний вирок щодо посадових осіб відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції - Безрідного Д.І. і Чепель О.І.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Згідно з вироком суду незаконні дії державного виконавця Чепель О.І. полягають у тому, що Чепель О.І. при надходженні коштів по виконавчому провадженню відносно ВАТ «Україна», порушуючи ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження», стягнув виконавчий збір 10% непропорційно фактично задоволеним вимогам стягувача, а 10% від усієї суми, що надійшла на рахунок ВДВС. Дії Чепель О.І., який скоїв службову недбалість, тобто будучи службовою особою, неналежним чином виконував посадові обов’язки внаслідок несумлінного ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам юридичної особи, суд кваліфікував за ч.1 ст. 367 КК України.

Згідно з вироком суду незаконні дії начальника відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції Безрідного Д.І. полягають у тому, що він не проконтролював розподіл коштів від реалізованого майна, який здійснив державний виконавець Чепель О.І. Крім того, Безрідний Д.І., будучи начальником ВДВС, уклав договір про зберігання майна з ПП «Реал НК», не перевірив наявність у ПП «Реал НК» ліцензії на надання послуг, пов’язаних з охороною майна, чим порушив ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», також ним порушені ст. ст. 34, 36 зазначеного Закону. Дії Безрідного Д.І., який будучи службовою особою, неналежним чином виконував посадові обов’язки внаслідок несумлінного ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам юридичної особи, суд кваліфікував за ч.2 ст. 367 КК України.

Вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 09.03.2006 р. посадові особи відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції - Безрідний Д.І. та Чепель О.І. була визнані винними та засуджені за ст. 367 ч. 2 та ч. 1 Кримінального кодексу України відповідно.

Статями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено колегією суддів, внаслідок неправомірних дій, які встановлені вироком суду, а саме в результаті неналежного виконання своїх службових обов’язків начальником відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції Безрідним Д.І. і державним виконавцем Чепель О.І. стягувач - позивач у справі не отримав грошові кошти, які йому належать, чим спричинено позивачу реальну шкоду у вигляді втрати грошових коштів в сумі 279.139,00 грн.

Шкода в спірній сумі є саме безпосереднім наслідком дій начальника відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції і державного виконавця. Порушення майнових прав позивача міститься в причинному зв’язку з протиправною поведінкою вищевказаних осіб.

Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв’язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як зазначено вище, шкода заподіяна позивачу державним виконавцем та начальником відділу ДВС Верхньорогачицького районного управління юстиції.

Однак, з прийняттям Закону України від 23.06.2005 року № 2716 «Про внесення змін до законів України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження», Указу Президента України від 20.04.2005 року № 701/2005 «Питання Міністерства юстиції України» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005 № 320 «Про утворення урядового органу державного управління у складі Міністерства юстиції» відбувся процес реформування органів державної виконавчої служби.

Вищевказаним законом встановлено, що Департамент державної виконавчої служби є урядовим органом державного управління у складі Міністерства юстиції України, на яке покладається реалізація єдиної державної політики у сфері примусового виконання рішень.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» та пункту 3 Положення про Департамент державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2005 № 711, до складу Департаменту входить державна виконавча служба Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, державна виконавча служба у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах.

На виконання вищевказаних нормативних актів та Наказу міністерства юстиції України від 19.08.2005 року № 1482/к «Про ліквідацію органів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції» відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції міністерства юстиції України, Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського, міських, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції ліквідовано.

Відділ державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції (ід. код № 25801178) вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, у зв’язку з ліквідацією.

Наказом Департаменту Державної виконавчої служби від 26.10.2005 року № 46/к «Про утворення територіальних органів державної виконавчої служби» утворено в складі Департаменту державної виконавчої служби Державну виконавчу службу у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах.

Новостворені органи Державної виконавчої служби не є правонаступниками ліквідованих відділів Державної виконавчої служби обласних, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) управлінь юстиції.

Наказом Департаменту Державної виконавчої служби від 19.01.2007 року № 2 «Про ліквідацію регіональних та територіальних органів державної виконавчої служби» ліквідовано у складі Департаменту державної виконавчої служби» державну виконавчу службу Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2007 року № 21/5 «Про реформування органів юстиції», Міністерство юстиції України є правонаступником Департаменту державної виконавчої служби; Головне управління юстиції Міністерства юстиції в АР Крим є правонаступником ДВС АР Крим; головні управління юстиції в областях, м. Києві та Севастополі є правонаступниками відповідних обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, державних виконавчих служб областей, міст Києва та Севастополя; відділи державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції є правонаступниками відповідних державних служб у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 015712, 13.03.2007 державним реєстратором Верхньорогачицької районної державної адміністрації Херсонської області Бабич В.М. проведено державну реєстрацію Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції (ід. код № 34944322). Номер запису про державну реєстрацію - 1 000241.

Таким чином, відповідач-1 у справі - Відділ Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, не є правонаступником Відділу державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, з вини якого, позивачу завдано шкоду.

Але, не дивлячись на вищевикладене, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної державним виконавцем, здійснюється за рахунок держави, господарським судам немає підстав припиняти провадження у справі або відмовляти в позові у зв'язку з ліквідацією відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Зазначена позиція викладена в рекомендаціях президії Вищого господарського суду України, від 29.12.2007 N 04-5/239

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» установлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України. Рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, передаються до Державного казначейства України. Безспірне списання коштів з рахунку державного бюджету здійснюється виключно органами Державного казначейства України за черговістю надходження рішень за рахунок і в межах відповідних бюджетних асигнувань. Установити, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, у 2008 році за вимогою органів державної виконавчої служби України здійснюється органами Державного казначейства України в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на цю мету.

Отже, при вирішенні зазначених спорів господарському суду слід залучати до участі у справі відповідні державні органи, які здійснюють розпорядження бюджетними коштами, як іншого відповідача.

Таким чином, господарським судом першої інстанції правильно задоволено вимоги позивача щодо стягнення 279.139,00 грн. шкоди за рахунок держави, але неправомірно не залучено до участі у справі Державне казначейство України.

Згідно з ч. 8 ст. 84 ГПК України якщо у справі беруть участь кілька позивачів і відповідачів, в рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них.

В порушення зазначеної норми судом першої інстанції не вказано як вирішено спір стосовно відповідача-2 у справі - Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон.

Отже, відносно відповідача-2 в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки ним права позивача не порушено.

Враховуючи, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального права, рішення господарського суду Херсонської області від 13.06.2008 р. у справі № 15/188-08 слід скасувати частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, задовольнити.

Апеляційне подання Першого заступника прокурора Херсонської області, м. Херсон, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 13.06.2008 р. у справі № 15/188-08 скасувати частково. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь відкритого акціонерного товариства “Райффазен Банк Аваль” в особі Кримської республіканської дирекції, м. Сімферополь, 279.139,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої Відділом державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, 2.791,39 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Відносно Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області, в позові відмовити.

Відносно Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, в позові відмовити.»

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Яценко О.М.