ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2008 р.

№
Б-2566/2-23(Б-2566/7-71)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Коваленка
В.М.

Хандуріна
М.І.

розглянувши
касаційну скаргу

гр. ОСОБА_1

на
постанову

від
21.01.2008 р. Харківського апеляційного господарського суду

у
справі

№ Б-2566/2-23
господарського
суду Харківської області

за
заявою

Української
державної інноваційної компанії в особі Вінницького регіонального відділення,
м. Вінниця

до

Страхового
акціонерного товариства "Саламандра",  м. Харків

про

банкрутство

кредитор

гр.
ОСОБА_1

арбітражний
керуючий

ОСОБА_2

представники
сторін в судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У
провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №
Б-2566/2-23 про банкрутство Страхового акціонерного товариства  "Саламандра" (далі -САТ
"Саламандра").

Постановою
господарського суду Харківської області від 25.02.2002 р. САТ
"Саламандра" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

До
господарського суду Харківської області надійшли заяви гр. ОСОБА_1 про
поновлення пропущеного строку, встановленого для подання заяви з грошовими
вимогами до боржника, стягнення з САТ "Саламандра" на його користь 2
400 000,00 крб. майнової шкоди, 2 245 000,00 грн. збитків та 200 000,00 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 14.11.2007 р. (суддя Крестьянінов
О.О.) відмовлено гр. ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 21.01.2008 р. (судді: Погребняк
В.Я. - головуючий, Гончар Т.В., Лащенко Л.Д.) апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1
залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від
14.11.2007 р. - без змін та справу направлено для подальшого розгляду до
господарського суду Харківської області.

Не
погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, гр. ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просив скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду
21.01.2008 р. та задовольнити вимоги його заяви про визнання його кредитором
боржника.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, зокрема, ст. ст. 3, 22, 41 Конституції України, ст. 105 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 59, 60 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону
України "Про захист прав споживачів".

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга  не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В
силу ст. 10 Закону України "Про банкрутство" від 14.05.1992 р. N
2343-XII кредитори у місячний строк з дня опублікування в офіційному
друкованому органі Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України
оголошення про порушення справи про банкрутство подають до арбітражного
суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх
підтверджують.

Згідно
з абз. 6 ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, в редакції Закону України від  17.11.2005 р. N 3108-IV, (далі -Закон про
банкрутство) вимоги, які виникають після порушення справи про банкрутство,
є поточними вимогами.

Кредитори
з грошовими вимогами, які виникли після порушення справи про банкрутство, а
саме під час проведення процедур банкрутства, мають заявити свої вимоги до
боржника після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури
в порядку ст. 23 Закону про банкрутство.

Натомість,
вимоги, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є
конкурсними вимогами (абз. 6 ст. 1 Закону про банкрутство).

Провадження
у справі про банкрутство САТ "Саламандра" порушено ухвалою суду від
22.08.1997 р.

Як
встановлено попередніми судовими інстанціями, гр. ОСОБА_1 свої грошові вимоги
до боржника - САТ "Саламандра" обґрунтував страховим полісом НОМЕР_1
від 24.08.1994 р., проте, не довів, що право вимоги за цим зобов'язанням
виникло після порушення провадження у справі.

Відтак,
грошові вимоги гр. ОСОБА_1 виникли до порушення справи про банкрутство
боржника.

Отже,
гр. ОСОБА_1 є конкурсним кредитором САТ "Саламандра".

Законом
України “Про внесення змін до Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” від 07.03.2002 р. № 3088-ІІІ, який набрав
чинності 13.07.2002 р., внесені зміни до статті 14 Закону про банкрутство.

Отже,
з 13.07.2002 р. частиною другої цієї статті встановлено, що вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх
подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються
погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Незважаючи
на те, що публікація оголошення про порушення справи про банкрутство боржника
мала місце у 2001 році, з відповідною заявою кредитор звернувся до суду лише в
2007 році, коли вже діяла нова редакція ст. 14 Закону про банкрутство.

Під
час дії нової редакції Закону про банкрутство суд позбавлений права поновлювати
строк на звернення кредитора з заявою про грошові вимоги до боржника.

Відповідної
правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові
від 05.07.2005 р. у справі № 5/5/466.

Таким
чином, сплив граничного строку на подання заяви з грошовими вимогами до боржника
в порядку ст. 14 Закону про банкрутство не дає право кредитору вимагати
визнання його грошових вимог.

Згідно
з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково
або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За
таких обставин справи грошові зобов'язання САТ "Саламандра" перед гр.
ОСОБА_1 є припиненими в силу закону, а саме ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство.

Враховуючи
наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги кредитора
не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій, а оскаржувані
судові рішення відповідають нормам матеріального і процесуального права та
підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

З
урахуванням вказаного та керуючись  ст.
10 Закону України "Про банкрутство" від 14.05.1992 р. N 2343-XII, ст.
ст. 1, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, в редакції Закону України від 07.03.2002 р. №
3088-ІІІ, ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1115, 1117,
1119 -11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

2.          Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 21.01.2008 р. у справі № Б-2566/2-23 залишити
без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

М.І.
Хандурін