СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08
Справа № 13/63

За позовом Луганського обласного
територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Луганськ

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1
м. Ровеньки

про стягнення 1837 грн. 50 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Савенко
В.Ю.

Від позивача

Несвіт В.В. дов. № 2008/3 від
24.01.08 р.

Від відповідача

Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1500
грн. 00 коп., та пені в розмірі 337 грн. 50 коп. за прострочення сплати штрафу.

Заявою від 03.06.2008 р. позивач
збільшив розмір позовних вимог та, просить суд стягнути штраф та пеню в розмірі
1462 грн. 50 коп. нараховану за період з 02.04.2008 р. по 05.06.2008 р.

Позивач позов підтримав.

Учасників судового процесу було
належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому
судом з урахуванням вимог ст.ст. 42 , 43 Господарського  процесуального кодексу України створені всі
необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності
учасників процесу перед законом.

Відповідач у судове засідання не
прибув, відзиву на позовну заяву не надав.

Неприбуття повторно у судове
засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце
проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки до повноважень господарських
суддів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих
чи інших процесуальних дій.

Тому направлення кореспонденції на
адресу відповідача відповідно до інформації, що міститься в матеріалах справи є
належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію відносинам  сторін і
виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми,
яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового
процесу, суд

ВСТАНОВИВ,
що 17 липня 2007 року адміністративною колегією Луганського обласного
територіального відділення антимонопольного комітету України по справі № 418
було прийнято рішення № 01-29/20 «Про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення штрафу»яким позивач визнав дії
відповідача такими, що порушують законодавство про захист економічної
конкуренції у вигляді недобросовісної конкуренції, які кваліфікуються за п. 1
ст. 50 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції»як анти
конкурентні узгоджені дії суб'єктів господарювання схожих дій на ринку товару,
які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на
ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин  для вчинення таких дій; зобов'язав
відповідача припинити порушення протягом двох днів з дня отримання рішення, та
відповідно до ч. 1 ч. 5 ст. 52 Закону України «Про захист економічної
конкуренції»наклав на відповідача штраф у розмірі 1500 грн. 00 коп.

Відповідач був зобов'язаний сплатити
штраф у двомісячний термін з дня одержання даного рішення.

19.01.2008 р. в офіційному
друкованому виданні Луганської обласної ради «Наша газета»було опубліковане
рішення адміністративної колегії Луганського обласного територіального
відділення АМКУ від 17.07.2007 р. № 01-29/20, що з врахуванням положень ст. 56
Закону України «Про захист економічної конкуренції»свідчить про вручення
рішення відповідачу 31.01.2008 р.

У встановлений двохмісячний термін
відповідач штраф не сплатив.

Позивач звернувся з позовом в якому
просить суд стягнути штраф в сумі 1500 грн. 00 коп., та пеню в сумі 1462 грн.
50 коп. нараховану за період з 02.04.2008 р. по 05.06.2008 р. нараховану
відповідно до п. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»

Відповідач заперечень проти позову,
або доказів оплати штрафу та пені суду не надав.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження. Згідно з частиною другою статті 4 названого
Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

В пункті 4 Інформаційного листа
Верховного Суду України також зазначено, що: “Закони України можуть передбачати
вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого
судочинства».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі
справи  за  заявами
органів  Антимонопольного  комітету України

Отже, розгляд даної справи
здійснюється за правилами ГПК України.

Рішення адміністративної колегії
Луганського обласного територіального відділення АМКУ від 17.07.2007 р. №
01-29/20 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу»відповідачем оскаржено не було, та є чинним.

У встановлений строк відповідач
рішення не виконав, стягнутий рішенням штраф в сумі 1500 грн. 00 коп. не
сплатив.

Відповідно до абзацу третього частини
п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»за кожний
день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу; розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України; нарахування пені
припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення
відповідного штрафу; нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду
господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про накладення штрафу та відповідного рішення
(постанови) господарського суду.

Позивачем пеня нарахована у
відповідності до вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

За таких обставин, вимоги позивача є
обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -102 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Луганського обласного
територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Луганськ до
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_1на користь:

загального фонду державного бюджету
України штраф в сумі 1500 грн. 00 коп., пеню в сумі 1462 грн. 50 коп.

державного бюджету України державне
мито у сумі -102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Б.В.
Яресько