ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.09.08  о 10:00
Справа № А17/260-08

Господарський суд Київської області
у складі судді Суховий В.Г.

при секретарі судового засідання
Фролов О.С.

за участю представників:

позивача:  ОСОБА_1

відповідача: Рожков
Й.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом    Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа

ОСОБА_2

до           Київське обласне управління у
справах захисту прав споживачів

про         скасування
постанови

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської
області звернувся з позовом Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_2
(далі -Позивач) до Київського обласного управління у справах захисту прав
споживачів (далі -Відповідач) про скасування постанови № 2702 від 16.12.2007р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 07.05.2008р. відкрито провадження у справі № А17/260-08
та призначено її до розгляду.

Позов обґрунтовано тим, що з 2001
року позивач займається діяльністю щодо надання послуг по паркуванню  на автостоянці АДРЕСА_1. Проте, у зв'язку з
отримання у червні 2007 року дозволу на виконання земельних робіт щодо
будівництва приміщення для миття автотранспорту, з липня 2007 року позивачем
було розпочато відповідні роботи та закладено фундамент, а автостоянка
відповідно перестала функціонувати, про що також було повідомлено
Білоцерківську податкову інспекцію.

Однак, як стало відомо позивачу, в
липні 2008 року інспекторами Київського обласного управління у справах захисту
прав споживачів О.А. Шевцовим та О.І. Треджев була проведена перевірка щодо
дотримання законодавства щодо захисту прав споживачів. На підставі акту
перевірки № 002506 від 16 листопада 2007р. була винесена Постанова про
накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України “Про захист прав
споживачів” за № 2702, в якій постановлено: за відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію застосувати до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2а Петра Костянтиновича штраф у розмірі 115
985,70 грн.

Оскільки, на думку позивача,
зазначена постанова не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства,
позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач у своєму запереченні
позовні вимоги не визнає та проти позову заперечує, посилаючись на те, що на
момент проведення перевірки на автостоянці позивача знаходилися на зберіганні
автомобілі. Крім того, подальшою перевіркою встановлено, що при в'їзді на
автостоянку відсутній щит із схемою руху транспортних заходів, нумерація місць,
планом термінової евакуації Т.З., розпорядком роботи автостоянки і тарифи за
надання за надання послуг, так на території автостоянки відсутня нумерація
місць. У службовому приміщенні, де розташовується черговий приймальник
автостоянки не вивішені “правила зберігання Т.З. на автостоянках”, “правила
пожежної безпеки та техніки безпеки”, обов'язки чергового приймальника, план
схема автостоянки із зазначенням напряму руху транспорту і номерів місць
зберігання, план термінової евакуації Т.З. номери телефонів власника
автостоянки, державного органу у справах захисту прав споживачів, міліції,
органів пожежної охорони, швидкої медичної допомоги, книга скарг та
пропозиції, зразки оформлення перепустки і квитанцій на зданий для зберігання
Т.З.. Автостоянка не обладнана запасними воротами, шлагбаумом.

Вищевикладене, за посиланням
відповідача, свідчить про порушення вимог            п.п. 5, 6, 7 “Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках”, п. 7, 32 “Правил Побутового
обслуговування населення”, ст. 15 Закону України “Про захист прав споживачів”.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги в частині дати прийняття спірної постанови відповідача №
2702 і просить суд скасувати постанову № 2702 від 26.12.2007р.

У зв'язку з неявкою представника
відповідача розгляд справи було відкладено.
В судових засіданнях 28.05.2008р. та 07.07.2008р. були оголошені
перерви.

В судовому засіданні 15.09.2008р.
представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд в
с т а н о в и в:

16 листопада 2007 року Державним
комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики
Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів було
проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів стосовно
автостоянки СПД ОСОБА_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

За наслідками зазначеної перевірки
було складено Акт № 002506 (копія в матеріалах справи), відповідно до якого при
в'їзді на автостоянку відсутній щит із схемою руху транспортних засобів, нумерація
місць, план термінової евакуації транспортних засобів, розподіл роботи
автостоянки, тарифи для надання послуг, правила зберігання транспортних засобів
на автостоянці тощо.

На підставі зазначеного Акту
перевірки 26 грудня 2007 року Київським обласним управлінням у справах захисту
прав споживачів винесено Постанову                     № 2702 про накладення на
позивача штрафу у розмірі 115 985,70 грн (копія в матеріалах справи). Дана
постанова прийнята на підставі ст.ст. 23 і 26 Закону України “Про захист прав
споживачів” та Положення про порядок накладення на господарюючи суб'єкти сфери
торгівлі, громадського харчування і послуг, у тому числі громадян-підприємців,
стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. № 1177.

Позивач звернувся з позовом до
Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів про
скасування Постанови № 2702 від 26.12.2007р., оскільки, як зазначає
позивач,  зазначена постанова не відповідає
вимогам чинного законодавства. А саме, з липня 2007 року позивачем було
розпочато роботи по будівництву приміщення для миття автотранспорту та
закладено фундамент, а автостоянка відповідно фактично перестала функціонувати.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України                (далі -КАС України) в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано суду
належних доказів, що позивачем на час здійснення перевірки надавалися послуги з
паркування автотранспорту на автостоянці АДРЕСА_1. Такими доказами відповідно
до чинного законодавства можуть бути фінансовий чек, квитанція тощо.

Посилання відповідача лише на Акт
перевірки № 002506 від 16.11.2007р., в якому встановлено знаходження на
території автостоянки автомобілів, не підтверджує самого факту, що відповідачем
надавалися послуги з паркування автотранспорту.

Пояснення працівників автостоянки,
про які зазначено в акті, та їх підписи, не є належним доказом, що підтверджує
факт надання 16.11.2007р. СПД ОСОБА_2 послуг з паркування автомобілів.

Крім того, як вбачається з листа
позивача, надісланого на адресу Білоцерківської ОДПІ (Вх. № 24268/10 від
20.08.2007р.), позивач повідомив податкову інспекцію про припинення з липня
2007 року справляння місцевого податку - збору за паркування автотранспорту в
зв'язку з реконструкцією території автостоянки, що також підтверджується листом
Білоцерківської ОДПІ № 8253/10/01-0 від 26.03.2008р.

Також, згідно з листом
Білоцерківської ОДПІ № 8147/7/19 від 25.03.2008р. остання сплата місцевого
податку-збору за паркування за 2007 рік проводилась в червні 2007 року
(оригінал в матеріалах справи).

Ухвалою господарського суду від
07.07.2008р. суд зобов'язував Білоцерківську об'єднану державну податкову
інспекцію надати інформацію про обсяг виручки за послуги з паркування
автомобілів, надані Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_2 (відповідач) за ІІІ квартал 2007 року.

Листом-відповіддю Білоцерківської
ОДПІ № 4295/9/17-2-23 від 29.08.2008р. повідомлено, що відповідно до
пред'явлених ПП ОСОБА_2 книг обліку доходів і витрат (форма № 10), обсяги
виручки за послуги паркування автомобілів в 3 кварталі 2007 року відсутні.

Зазначені вище обставини свідчать
про те, що на час проведення перевірки, позивач (СПД ОСОБА_2) не надавав
послуги з паркування автомобілів АДРЕСА_1, у зв'язку з чим у відповідача були
відсутні будь-які підстави для проведення перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів стосовно автостоянки СПД ОСОБА_2

Крім того, п.7 ст. 23 Закону
України “Про захист прав споживачів” у разі порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність
за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про
продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не
менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий
облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що визначаючи розмір штрафної санкції, застосованої до
позивача відповідно до Постанови № 2702 від 26.12.2007р., відповідачем
враховано лист Білоцерківської ОДПІ від 30.11.2007р.                                       №
59350/10/2951/17-0 (копія в матеріалах справи), відповідно до якого обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) ПП ОСОБА_2 за 9-ть місяців 2007
року склав 386 619,00 грн.

Однак, суд вважає необґрунтованим
даний розрахунок з огляду на те, що в даному випадку відповідачем порушено
приписи п.7 ст. 23 Закону України “Про захист прав споживачів”, а саме
нараховано штраф з урахування усієї виручки, отриманої позивачем протягом
дев'яти місяців 2007 року. В той час як зазначена норма Закону встановлює нарахування
штрафної санкції у розмірі 30% від вартості наданої послуги.

З листа Білоцерківської ОДПІ №
4295/9/17-2-23 від 29.08.2008р., наданого на запит суду, вбачається, що в 3-му
кварталі обсяги виручки за послуги з паркування автомобілів у ПП ОСОБА_2 -відсутні.

Доказів же надання позивачем послуг
з паркування автомобілів на автостоянці по вул. Леваневського, а також їх
вартості на час проведення перевірки, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 1.3 “Порядку
проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому
числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання
послуг”, затвердженого Наказом Державного комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики № 311 від 25.10.2006р., передбачено, що
перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю
стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо
якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам
необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Отже, даним пунктом Порядку
встановлено, що Управлінням з питань захисту споживачів перевіряється наявність
порушення суб'єктом господарювання своєю діяльністю прав споживача. Оскільки,
як встановлено судом, на час перевірки, позивач не надавав послуги по
паркуванню автомобілів на автостоянці по вул. Леваневського, то і не було
підстав для здійснення перевірки у Київського обласного управління у справах
захисту прав споживачів, тим більше -для притягнення до відповідальності та
накладення стягнення.

Таким чином, відповідачем не
доведено законності прийняття оспорюваного рішення, що відповідно до ч.2 ст. 71
КАС України покладено на нього, оскільки він заперечує проти адміністративного
позову.

За таких обставин, суд визнав
позовні вимоги позивача обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 128, 157-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати постанову Київського
обласного управління у справах захисту прав споживачів № 2702 від 26.12.2007р.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2                    (код НОМЕР_1) 3,40 грн.
судових витрат.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне
оскарження/апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення
20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку
неподання апеляційної скарги або після закінчення апеляційного розгляду справи
і залишення постанови без змін.

Дану постанову може бути оскаржено
у 10-денний термін з дня складення у повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження/апеляційної скарги або у 20-денний термін після подання у
10-денний термін заяви про її апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної
скарги.

Суддя:
Суховий В. Г.