ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2008
Справа № 18/712-07

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Головка В.Г. (доповідач)

суддів:
Логвиненка А.О.,
Стрелець Т.Г.

при
секретарі: Ревковій
Г.О.

за
участю представників сторін:

від
позивача:  ОСОБА_1 підприємець

від
відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений

від
третьої особи: не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства
"НВП "Металургмашремонт", м.Дніпропетровськ

на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від  04.03.2008р. у справі №18/712-07

за
позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1а,
м.Дніпропетровськ

до
приватного
підприємства "НВП "Металургмашремонт", м. Дніпропетровськ

третя
особа на стороні позивача
Державна виконавча служба Бабушкінського районного управління юстиції м.
Дніпропетровська

третя
особа на стороні відповідача товариство
з обмеженою відповідальністю "Південінформатика", м.
Дніпропетровськ

про виселення та  стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 04.03.2008 року по справі №18/712-07 (суддя
Петрова В.І.) позов фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1а до приватного
підприємства "НВП "Металургмашремонт", за участю третіх осіб
Державної виконавчої служби Бабушкінського районного управління юстиції м.
Дніпропетровська та ТОВ "Південінформатика" про виселення та
стягнення заборгованості з орендної плати задоволено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як
прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись
на наступне:

-
відповідач фактично так і не приступив до експлуатації об”єкта договору
№11-45/2007 від 21.03.2007року, оскільки відповідач звільнив приміщення у
грудні 2006року з причини того, що з новим власником не було укладено угоди і
він не був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Позивач надав
проект договору у березні 2007року і пропонував укласти договір з
21.03.2007року, у той час, як СПД він став лише 26.03.2007року;

-
фактично відповідач не переїхав до приміщення, оскільки відповідно до пункту
6.3. Договору передача орендодавцем приміщень орендарю здійснюється на підставі
акту прийому-передачі;

-
рахунків, які надав позивач, відповідач не отримав, претензії від позивача
також не надходило тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить рішення суду залишити без змін, а  апеляційну скаргу - без задоволення.

Треті особи відзив на апеляційну
скаргу не надали, їх представники та відповідача в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому
суд вважає можливим розглянути скаргу у їх відсутність за наявними в матеріалах
справи документами.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.12.2006р. по справі
№22-6056-06, яке Вищим господарським судом України залишено в силі було
вилучено і передано ОСОБА_1 у власність майно товариства, в складі якого були
передані і нежитлові  приміщення, а саме:
кімнати №№ 11-45, 11-46, 11-47, основною
площею 58,2кв.м. в будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-13 т.1).

Зазначені приміщення знаходились в оренді  на підставі договору №05/А-06 від 15.12.2005р.,
укладеного між відповідачем та третьою особою-2 у даній справі, строк дії якого
закінчувався 31.12.2007р. (а.с.72-75 т.1).

В цей період між підприємцем ОСОБА_1
та ПП "НВП "Металургмашремонт 21.03.2007р. був укладений договір
№11-45/2007 найму (оперативної оренди) нежитлових приміщень (далі - Договір), а
саме: кімнат №№ 11-45, 11-46, 11-47 загальною площею 58,2 кв.м. в будівлі за
адресою: АДРЕСА_1, що належить Орендодавцю на праві власності (а.с.16-18 т.1).

Пунктом 6.1 договору оренди
передбачено, що договір укладений сторонами терміном з 21.03.2007 по 31.12.2007
року, тобто в межах дії попереднього договору.

Відповідно
до п.3.1.3 договору  Орендар  зобов'язаний був сплачувати орендну плату за
перший календарний місяць оренди на умовах передплати на протязі 7 банківських
днів з моменту підписання договору, а за послідуючі місяці оренди на умовах
передплати на протязі перших 25 днів наступного місяця, але не пізніше 10
(десяти) календарних днів з моменту отримання від Орендодавця відповідного
рахунку.

Прийняті
на себе зобов'язання відповідачем не були виконані, оскільки надані позивачем
рахунки для оплати оренди не сплачені (а.с.19 т.1).

Позивач 08.10.2007 року вручив
директору підприємства відповідача ОСОБА_2 під розписку лист з вимогою про
звільнення орендованих приміщень та повернення їх позивачеві, а також про
погашення заборгованості по орендній платі і сплаті пені за прострочення
орендної плати (а.с.24 т.1).

Відповідно
до відповіді на лист №131 від 15.10.2007року відповідач повністю відмовився
задовольнити вимоги позивача, посилаючись на відсутність у нього договору
оренди, актів приймання-передачі послуг тощо (а.с.25 т.1).

Зазначене
стало підставою для звернення до суду з позовом про виселення відповідача та
стягнення заборгованості по орендній платі, яка за уточненими вимогами позивача
склала  за період з 21 березня по 26
грудня 2007р. в сумі 45218,59грн.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського України договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст.291 ГК України на вимогу
однієї із сторін договір оренди  може
бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для  розірвання договору найму, в порядку, встановленому
ст.188  цього Кодексу.

Відповідно
до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від  договору найму, якщо наймач не вносить плату
за користування річчю  протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору  найму договір є розірваним з моменту
одержання наймачем повідомлення
наймодавця про відмову від договору.

Згідно
п.4.3 договору, якщо Орендар продовжує займати приміщення або інші його частини
після дати закінчення або дати дострокового розірвання даного договору без
письмової згоди про це між Орендодавцем та Орендарем, то Орендар несе відповідальність  за всі збитки та шкоду, спричинені
Орендодавцю. При цьому, Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату із
збільшенням у два рази в порівнянні з останньою діючою по даному договору
орендною платою.

При
цьому, у відповідності з п.4.4 договору, внесення орендарем плати і її
прийняття орендодавцем після закінчення строку дії договору ніяким чином не
продовжує строк дії договору, або надає право орендарю користування
приміщенням.

Згідно
п.4.2 договору за порушення строків оплати, передбачених договором, Орендар, на
вимогу Орендодавця, сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який
нараховується пеня, за кожний день прострочення.

Позивач
заявив вимоги про стягнення орендної плати за період з 21 березня 2007р. по 26
грудня 2007р. включно у загальній сумі 44 711грн. 03коп. ( з урахуванням
індексу інфляції) та пені за період з березня по травень 2007р. в сумі 507грн.
56коп.

Відповідач
наданий позивачем розрахунок в установленому порядку не спростував, приміщення
не звільнив, тому суд вірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Посилання
в апеляційній скарзі на те, що на день укладення договору оренди позивач не був
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності не може бути прийнято до
уваги, оскільки воно не впливає на вирішення справи по суті.

Інші
доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Враховуючи
викладене, підстав для скасування рішення суду відповідно до ст.104
Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись
ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2008 року по справі
№18/712-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Постанова
може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий
В.Г.Головко

Судді                                                                                         А.О.Логвиненко

Т.Г.Стрелець