ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.08 Справа № 22/77/08

Суддя Скиданова Ю.О.

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевого науково – дослідного виробничого об’єднання “Прогрес”

(75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, 152 км., з/д Одеса - Херсон)

до відповідача:          Відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш”

(71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 1)

про           стягнення 10 646, 29 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:           не з’явився

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш” на користь товариства з обмеженою відповідальністю міжгалузевого науково –дослідного виробничого об’єднання “Прогрес” заборгованості по договору на підготовку виробництва № 210 від 14.10.2005 року в сумі 8190 грн., а також збитків від інфляції в сумі 2186 грн. 62 коп. та 3 % річних в сумі 269 грн. 67 коп.

Ухвалою від 10.06.2008 року було порушено провадження у справі № 22/77/08, судове засідання призначено на 02.07.2008 року.

До початку судового засідання від відповідача надійшов лист, в якому він визнав позовні вимоги в сумі 8190 грн. і зазначив, що заборгованість не була погашена у зв’язку з фінансовими труднощами, що виникли на підприємстві. Також, відповідач просить суд розглянути справу без участі його представника, оскільки відсутня можливість його присутності у судовому засіданні.

Від позивача надійшли телеграми про перенесення розгляду справи, призначеної на 02.07.2008 року у зв’язку з тим, що представник позивача не має можливості прибути у судове засідання.

Позивач та відповідач, повідомлені про місце, день та час засідання суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (надалі –ГПК України) в судове засідання не прибули, витребувані судом документи не надали.

Ухвалою від 02.07.2008 року розгляд справи був відкладений на 04.08.2008 року.

Ухвалою від 28.07.2008 року у зв’язку з виробничою необхідністю розгляд справи було перенесено на 11.08.2008 року.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу без участі його представника, оскільки на підприємстві склалося скрутне фінансове становище, тому воно не має можливості направити свого представника для участі у розгляді даної справи.

Позивач та відповідач, повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання двічі не з’явились.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Позивач і відповідач по справі № 22/77/08 є юридичними особами, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівники підприємств зобов’язані були направити компетентних представників в судове засідання, чи самі прийняти участь в судових засіданнях.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

У судовому засіданні 11.08.2008 року розгляд справи завершено і прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд

ВСТАНОВИВ:

14.10.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на підготовку виробництва № 210 з додатками (надалі - договір).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору, відповідач взяв на себе зобов’язання провести підготовку виробництва (робіт) для виготовлення продукції позивачу, а позивач зобов’язався прийняти та сплатити виконані роботи відповідачу на умовах даного договору.

Згідно з п. 3.2 договору позивач зобов’язаний провести 100 % оплату вартості замовлення на розрахунковий рахунок відповідача протягом п’яти календарних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідач приступає до виконання робіт з моменту надходження грошових коштів на його розрахунковий рахунок, що визначено п. 3.3 договору.

Відповідно до специфікації на підготовку виробництва, що є невід’ємною частиною договору, відповідач зобов’язався виконати роботи з виготовлення хрестовини на суму 2760 грн.

На виконання умов договору відповідач виставив позивачу рахунок № 49-418 від 14.08.2006 року на суму 12 486 грн.

Позивач сплатив даний рахунок у повному обсягу, перерахувавши відповідачу суму 12 486 грн. платіжним дорученням № 92 від 28.08.2006 року.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, виконавши для позивача роботи на суму 4296 грн., що підтверджується двосторонньою видатковою накладною № 2608 від 11.09.2006 року.

Роботи на суму 8190 грн. відповідач не виконав.

Відповідач визнав позов в сумі 8 190 грн., підтвердив, що не повернув вказану суму позивачу. Вказана сума визнана сторонами і підтверджується двосторонніми актами звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2007 року та 29.07.2008 року.

Статтею 193 ГК України, зокрема п. п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

З метою врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 25/04-08 від 25.04.2008 року з вимогою повернути надлишково сплачені грошові кошти в сумі 8190 грн. до 06.05.2008 року.

Претензія була отримана відповідачем 05.05.2008 року, про що свідчить відповідний напис на повідомленні про вручення поштового відправлення № 280391.

Суму 8190 грн. відповідач позивачу не повернув.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідач суми 8190 грн. суд знаходить обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції за період з травня 2007 року по квітень 2008 року в сумі 2186 грн. 62 коп., а також 3 % річних за період з 18.04.2007 року по 22.05.2008 року в сумі 269 грн. 67 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що позивач необґрунтовано нарахував відповідачу інфляцію за період з травня 2007 року по квітень 2008 року, а також 3 % річних за період з 18.04.2007 року по 22.05.2008 року.

В матеріалах справи знаходяться листи позивача № 61 від 16.04.2007 року та № 102 від 02.08.2007 року. Як слідує з тексту листа № 61 від 16.04.2008 року позивач просить відповідача повернути не грошові кошти, а повернути заготовки у кількості 10 штук. Листом № 102 від 02.08.2007 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути надлишково сплачені грошові кошти в сумі 8190 грн. Однак будь –яких доказів направлення (вручення) відповідачу даного листа суду не було надано.

Також, в матеріалах справи знаходиться копія претензії позивача № 25/04-08 від 25.04.2008 року з вимогою до відповідача повернути надлишково сплачені грошові кошти в сумі 8190 грн. до 06.05.2008 року, а також копія повідомлення про вручення поштового відправлення, яка свідчить про те, що претензія була отримана відповідачем 05.05.2008 року.

За таких обставин, починаючи з 07.05.2008 року відповідач має перед позивачем прострочені грошові зобов’язання з надлишково сплачених грошових коштів в сумі 8190 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача збитки від інфляції за період з травня 2007 року по квітень 2008 року в сумі 2186 грн. 62 коп. є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 18.04.2007 року по 22.05.2008 року в сумі 269 грн. 67 коп. обґрунтована позивачем частково, тому з відповідача підлягає стягненню 3 % річних за період з 07.05.2008 року по 22.05.2008 року в сумі 10,74 грн.

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш” (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 1, р/р № 7061 в ЗРУ КБ “Приватбанк” в м. Запоріжжя, МФО 313399, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю міжгалузеве науково –дослідне виробниче об’єднання “Прогрес” (75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, 152 км., з/д Одеса –Херсон, р/р № 371 в ХФ ВАТ “Кредо банк”, МФО 352413, ) 8190 грн. безпідставно збережених грошових коштів, 3 % річних в сумі 10 грн. 74 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 82 грн. 02 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 90 грн. 88 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 21.08.2008 р.

Суддя Ю.О. Скиданова