ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2008

Справа №2-7/9885-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Кримагрохім» (95050, м. Сімферополь, вул. Лізи Чайкіної, 1; ідентифікаційний код 05489649)

До відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно – Кримська фондова компанія» (98100, м. Феодосія, вул. Перемоги, 2, ідентифікаційний код 24862692); 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Реєстри Криму» (99053, м. Севастополь, Фіолентівське шосе, 1; ідентифікаційний код 31051584)

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримський реєстровий центр» (95050, м. Сімферополь, вул. Лізи Чайкіної, 1, офіс 203)

Про визнання недійсними передавальних розпоряджень, визнання дій неправомірними та про спонукання до виконання певних дій.

Суддя ГС АР Крим І.І. Дворний

представники:

Від позивача – Лепехін В.А., довіреність у справі

Від відповідача 1) – Штофер Г.А., довіреність у справі

Від відповідача 2) – Сировяткіна І.Ю., довіреність у справі

Від третьої особи – Кондрашова О. О., директор.

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство «Кримагрохім» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія», ТОВ «Реєстри Криму», третя особа - ТОВ «Кримський реєстровий центр», про визнання недійсним передавальних розпоряджень від 27.10.2005 р. про передачу акцій ВАТ «Кримагрохім» у власність ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія»

від імені акціонерів - фізичних осіб Огньова Михайла Менейовича, Коваленка Анатолія

Юрійовича, Літвіненко Наталії Миколаївни, Воробйової Світлани Олександрівни,

Воробйова Анатолія Володимировича, Прожеєва Валерія Андрійовича, Огньової Вікторії

Валентинівни, Бірюкова Олега Васильовича, Нестеренко Тамари Василівни, Коваленка

Юрія Єрофійовича, Коваленко Антоніни Василівни, Бірюкової Надії Олегівни та

Бірюкової Наталії Іванівни, про визнання дій реєстратора ТОВ «Реєстри Криму» в особі СФ ТОВ «Реєстри Криму» неправомірними, а також про покладення обов’язку на ТОВ «Кримський реєстровий центр» щодо анулювання запису в журналі обліку записів в реєстрі про операції з переходу прав власності на акції ВАТ «Кримагрохім» до ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.10.05 р. тринадцятьма акціонерами ВАТ «Кримагрохім» були укладені договори купівлі - продажу акцій з Відкритим акціонерним товариством «Східно - Кримська фондова компанія», при укладені зазначених угод акціонерами ВАТ «Кримагрохім» крім вказаних договорів купівлі-продажу своїх акцій були також підписані з представниками ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія» передавальні розпорядження про передачу акцій, достовірність підписів власників акцій на передавальних розпорядженнях від 27.10.05 була засвідчена підписом секретаря та печаткою виконавчого комітету Пушкінської сільської ради народних депутатів АР Крим. Однак рішенням Кіровського районного суду секретар виконавчого комітету Пушкінської сільської ради Советського району АР Крим була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у зв’язку з тим, що завірив підписи акціонерів на передавальних розпорядженнях від 27.10.05 без їх особистої присутності, що є порушенням Закону України «Про боротьбу з корупцією». У зв’язку з цим позивач вважає, що зазначені передавальні розпорядження слід визнати недійсними, а також вважає відсутність законних підстав у реєстратора щодо реєстрування переходу права власності на акції позивача.

ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія» проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов, який був залучений до матеріалів справи.

ТОВ «Реєстри Криму» проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов, який був прийнятий судом до провадження.

Третя особа проти позову заперечує, з мотивів, викладених у поясненнях до позову.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Відкрите акціонерне товариство «Кримагрохім» засноване відповідно до наказу Фонду майна АР Крим «Про створення Відкритого акціонерного товариства «Кримагрохім» від 24.01.97 р. №76 та наказу «Про внесення змін у наказ Фонду майна АР Крим «Про створення Відкритого акціонерного товариства «Кримагрохім» від 24.01.97 р. №76» від 23.05.00 №334 шляхом перетворення Кримської республіканської виробничої асоціації «Плодородие» у відкрите акціонерне товариство (зареєстроване виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради 31.01.97 р.) відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.96 р. №290/96-ВР.

ВАТ «Кримагрохім» здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого 29.04.05 р. загальними зборами акціонерів, відповідно до якого метою діяльності товариства є здійснення підприємницької діяльності для одержання прибутку в інтересах акціонерів ВАТ «Кримагрохім», максимізації добробуту акціонерів у вигляді зростання ринкової вартості його акцій, а також отримання акціонерами дивідендів.

Згідно з п.2.7 Статуту ВАТ «Кримагрохім» має право випускати акції, облігації та інші цінні папери. Статутний фонд товариства відповідно до п.4.2 Розділу 4 Статуту складається з простих іменних акцій номінальної вартістю 25 копійок кожна на загальну суму 2 675192грн.

Підпунктом 5.2.3 Статуту ВАТ «Кримагрохім» передбачено право акціонера на вихід з товариства шляхом відчуження належних йому акцій, зокрема акціонер має право вільно розпоряджатися належними йому акціями: продавати чи іншим чином відчужувати їх на користь інших юридичних та фізичних осіб без попереднього інформування та отримання на це дозволу інших акціонерів або ВАТ «Кримагрохім».

У позовній заяві позивач посилається на те, що 27.10.05 р. акціонерами ВАТ «Кримагрохім» (Огньовим Михайлом Менейовичем, Коваленком Анатолієм Юрійовичем, Літвіненко Наталією Миколаївною, Воробйовою Світланою Олександрівною, Воробйовим Анатолієм Володимировичем, Прожеєвим Валеріем Андрійовичем, Огньовою Вікторією Валентинівною, Бірюковим Олегом Васильовичем, Нестеренко Тамарою Василівною, Коваленком Юрієм Єрофійовичем, Коваленко Антоніною Василівною, Бірюковою Надією Олегівною та Бірюковою Наталією Іванівною) були укладені договори купівлі - продажу акцій з Відкритим акціонерним товариством «Східно - Кримська фондова компанія».

При укладені зазначених угод акціонерами ВАТ «Кримагрохім» крім вказаних договорів купівлі-продажу своїх акцій були також підписані з представниками ТОВ «Східно - Кримська фондова компанія» передавальні розпорядження про передачу акцій, передані відповідні сертифікати акцій та одержана плата за продані акції.

31.10.05 р. Симферопольською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Реєстри Криму» в систему реєстру ВАТ «Кримагрохім» були внесені записи про перехід права власності на цінні папери, які були предметом договорів купівлі - продажу від акціонерів ВАТ «Кримагрохім» до ТОВ «Східно - Кримська фондова компанія», що підтверджується журналом обліку записів у реєстрі.

Крім того, як вбачається з листа СФ ТОВ «Реєстри Криму» від 16.12.05 р. №74, достовірність підписів власників акцій на передавальних розпорядженнях від 27.10.05 р. була засвідчена підписом секретаря та печаткою виконавчого комітету Пушкінської сільської ради народних депутатів АР Крим.

ВАТ«Кримагрохім» звернулося з заявою до прокуратури м. Сімферополя з проханням провести відповідну перевірку, яка була перенаправлена до Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Криму.

Перевіркою, проведеною Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в АР Крим, було встановлено, що секретар виконавчого комітету Пушкінської сільської ради Совєтського району АР Крим Андрєєва Л.Н. завірила підписи акціонерів на передавальних розпорядженнях від 27.10.05 р. без їх особистої присутності, внаслідок чого у відношенні неї співробітниками міліції складено адміністративний протокол за скоєння адміністративного правопорушення за п.«а» ст.1 та п. «а» ч. 3 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією». За результатами розгляду зазначеного протоколу Кіровським районним судом на громадянку Андрєєву Л.Н. був накладений штраф.

Зазначене викладено у листі № 2311 від 19.05.06 р. Управління о боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в АР Крим.

Таким чином, позивач вважає, що встановлений співробітниками Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Криму факт свідчить про порушення вимог п.8 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.06 р. №22/5, зі змінами та доповненнями, через що передавальні розпорядження від 27.10.2005 р. про передачу акцій ВАТ «Кримагрохім» у власність ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія» від імені акціонерів - ВАТ «Кримагрохім» слід визнати недійсним.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до Роз’яснень Президії Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів” №02-5/35 від 26.01.2000 р. (з наступними змінами та доповненнями) акт державного чи іншого органу — це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт — це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкта (чи визначеного ними певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

Згідно з пунктом 6.2 Роз’яснень не можуть оспорюватися в господарському суді акти ревізій, документальних перевірок, різного роду листи, інформації, роз’яснення тощо, у зв’язку з тим, що не мають обов’язкового характеру для виконання.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як указано у пункті 10 частини 1 названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Проте, оскаржувані передавальні розпорядження від 27.10.05 р. про передачу акцій ВАТ «Кримагрохім» у власність ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія» не є актами нормативного характеру, оскільки вони не мають обов’язкового характеру та не можуть вважатися документами, які тягнуть певні правові наслідки, а навпроти зазначені розпорядження є лише дозволом власника, номінального утримувача, який дає розпорядження реєстроутримувачу внести зміни до реєстру власників іменних цінних паперів у зв'язку з передачею іменних цінних паперів іншій особі на підставі операції з купівлі – продажу цінних паперів.

Відповідно до Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17 жовтня 2006 року N 1000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2007 р. за N 49/13316, передавальні розпорядження входять до переліку документів, необхідних для внесення записів про перехід прав власності за цінними паперами за наслідками цивільно-правових договорів. Однак підтвердженням переходу права власності на цінні папери є цивільно - правовий договір.

Відповідно до частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Як вбачається з журналу обліку записів у реєстрі, ТОВ «Реєстри Криму» в систему реєстру ВАТ «Кримагрохім» були внесені записи про перехід права власності на цінні папери, які були предметом договорів купівлі - продажу від акціонерів ВАТ «Кримагрохім» до ТОВ «Східно - Кримська фондова компанія».

У позовній заяві позивач посилається на п. 7.16 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, яким визначений перелік документів, надання яких необхідне для внесення в систему реєстру записів про перехід права власності на цінні папери в результаті цивільно-правових правочинів, а саме: передавальне розпорядження, складене від імені зареєстрованої особи; сертифікат цінних паперів власника, який продає цінні папери (при документарній формі випуску цінних паперів); оригінал або нотаріально завірена копії цивільно-правової угоди, яка підтверджує перехід права власності на цінні папери.

Виходячи із змісту даного пункту Положення, в обов'язковому порядку потрібна наявність всіх вказаних вище документів в їх сукупності. Відсутність документів або хоча б одного з них, встановлених Положенням як обов'язкових для внесення змін в систему реєстру, вказані в пункті 7.13 Положення є підставою для відмови у внесенні змін в систему реєстру.

За таких обставин позивач вважає, що реєстратор не мав законних підстав реєструвати перехід права власності на акції, випущені ТОВ «Кримагрохім», а отже зазначене є підставою для визнання таких дій неправомірними.

Зазначені позовні вимог не підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Крім того, ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У той же час, способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності прав;

- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування оперативно-господарських санкцій;

- застосування адміністративно-господарських санкцій;

- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими законом.

Отже, чинним законодавством України не передбачений такий захист цивільного права та інтересу як визнання неправомірними дії реєстратора щодо реєстрування переходу права власності на акції ТОВ «Кримагрохім».

Вказана вимога за своєю правовою природою є вимогою про встановлення факту неправомірності дій відповідача при проведення реєстраційних дій, що у свою чергу не призводить до поновлення порушених прав.

Таким чином, невірно обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними дій реєстратора ТОВ «Реєстри Криму» в особі СФ ТОВ «Реєстри Криму» слід відмовити. Аналогічна позиція викладена в п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» N 01-8/344 від 11.04.2005 р. (зі змінами станом на 07.11.2007 р.), в якому зазначено, що суд, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду.

Також позивач просить суд покласти на ТОВ «Кримський реєстровий центр» обов'язок анулювати записи в журналі обліку записів в реєстрі про операції з переходу прав власності на акції ВАТ «Кримагрохім» до ТОВ «Східно - Кримська фондова компанія», оскільки система реєстру ІЦБ з 01.12.06 р. була передана від реєстроутримувача ТОВ «Реєстри Криму» до ТОВ «Кримський реєстровий центр».

Таким чином позивач просить суд зобов’язати третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Кримський реєстровий центр», вчинити певні дії, що не є можливим, оскільки інститут третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору не передбачає покладенні на них будь – яких матеріально – правових обов’язків, а також установлення чи захист їхніх прав, через що у задоволенні вимог щодо покладання на ТОВ «Кримський реєстровий центр» обов'язку анулювати записи в журналі обліку записів в реєстрі про операції з переходу прав власності на акції ВАТ «Кримагрохім» до ТОВ «Східно - Кримська фондова компанія» слід відмовити. Так, відповідно до частини 3 статті 21 Господарського процесуального кодексу України позовні вимоги можуть бути пред’явлені виключно до відповідачів.

З урахуванням викладеного, керуючись частиною 1 статті 80, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження у справі в частині визнання недійсним передавальних розпоряджень від 27.10.2005 р. про передачу акцій ВАТ «Кримагрохім» у власність ТОВ «Східно – Кримська фондова компанія» від імені акціонерів - фізичних осіб Огньова Михайла Менейовича, Коваленка Анатолія Юрійовича, Літвіненко Наталії Миколаївни, Воробйової Світлани Олександрівни, Воробйова Анатолія Володимировича, Прожеєва Валерія Андрійовича, Огньової Вікторії Валентинівни, Бірюкова Олега Васильовича, Нестеренко Тамари Василівни, Коваленка Юрія Єрофійовича, Коваленко Антоніни Василівни, Бірюкової Надії Олегівни та Бірюкової Наталії Іванівни.

2.          В іншій частині позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.