ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.08                                                                                 Справа № 5/130

За позовом державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»м. Сєвєродонецьк

до Сєвєродонецького міського військового комісаріату м. Сєвєродонецьк

та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська м. Луганськ

про стягнення 68345 грн. 40 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Чорна І.М.

Від позивача

Рожко Є.В. дов. № 24-01-141/1186 від 05.11.07

Від першого відповідача

Не прибув

Від другого відповідача

Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів 36786 грн. 95 коп. боргу, 28739 грн. 56 коп. пені, втрат від інфляції в сумі 2572 грн. 39 коп., 3 % річних в сумі 245 грн. 96 коп.

Представник позивача позов підтримав.

Луганський обласний військовий комісаріат структурним підрозділом якого є перший відповідач заперечень проти суми вимог не надав.

Другий відповідач заперечень проти заявлених вимог також не надав.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що 01 січня 2008 року між сторонами по справі був укладений договір № 37 про постачання теплової енергії в гарячій воді за яким позивач зобов’язався постачати першому відповідачу теплову енергію в вигляді гарячої води для опалення приміщення за адресою м. Сєвєродонецьк вул.. Заводська 4 загальний об’єм будов 8319,2 м3. Відповідно до умов укладеного договору другий відповідач зобов’язався оплачувати відповідно до умов договору одержану першим відповідачем теплову енергію.

Згідно п. 7.2.3. договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію, нараховується пеня за 1 рік в розмірі 1 % належної до сплати суми за кожен день прострочення.

На виконання зазначеного договору позивач надав першому відповідачу опалення у період з січня 2008 року по березень 2008 р. на суму 36786 грн. 95 коп.

В порушення умов договору другий відповідач зобов’язання по оплаті за договором не виконав.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь борг в сумі 36786 грн. 95 коп., пеню в сумі 28739 грн. 56 коп. нараховану станом на 02.07.2008 р., втрати від інфляції в сумі 2572 грн. 39 коп., та 3 % річних в сумі 245 грн. 96 коп. нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України

Відповідачі заперечень проти позову або доказів оплати боргу суду не надали.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення 36786 грн. 95 коп. боргу, 28739 грн. 56 коп. пені, втрат від інфляції в сумі 2572 грн. 39 коп., 3 % річних в сумі 245 грн. 96 коп. є обґрунтованими, та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.1, 21 Господарського процесуального кодексу України стороною у господарському процесі може бути юридична або фізична особа. Як вбачається з довідки № 14/08 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 52) Сєвєродонецький міський війковий комісаріат не має статусу юридичної особи.

За таких обставин відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України провадження в частині вимог до першого відповідача підлягає припиненню.

Позивачем заявлена вимога щодо стягнення пені в сумі 28739 грн. 56 коп.

З врахуванням того, що другий відповідач по справі є держаною установою, фінансується виключно за рахунок державного бюджету України, суд відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір пені, що підлягає стягненню до 3678 грн. 70 коп.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –683 грн. 45 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська м. Луганськ, вул. Оборонная 32 ідентифікаційний код 07652214 на користь державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»м. Сєвєродонецьк ідентифікаційний код 00131050 - 36786 грн. 95 коп. боргу, 3678 грн. 70 коп. пені, втрати від інфляції в сумі 2572 грн. 39 коп., 3 % річних в сумі 245 грн. 96 коп.

3. Провадження в частині вимог до першого відповідача припинити.

4. Відмовити в стягненні пені в сумі 25060 грн. 86 коп.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

07 жовтня 2008 р.