ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.08
Справа №  28/376/08

Суддя   Яцун О.В.

За
позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Запоріжжя

до
відповідача -1: Управління
житлового господарства Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

до
відповідача -2:
Комунального підприємства “Ремонтно-експлуатаційне підприємство по
обслуговування гуртожитків”, м.Запоріжжя

про
визнання  договору оренди нежитлового приміщення від
01.11.2004р. №1060 з додатками до нього дійсним.

Суддя    О.В. Яцун

Представники:

від
позивача: ОСОБА_1
-приватний підприємець

від
відповідача-1: не
з'явився

від
відповідача-2: Шеховцова
Н.О. -представник на підставі довіреності №1710 від 15.09.2008р.

Заявлені
вимоги про визнання  договору оренди
нежитлового приміщення від 01.11.2004р. №1060 з додатками до нього дійсним.

Ухвалою
суду від 09.09.2008р. порушено провадження у справі № 28/376/08, судове
засідання призначено на 13.10.2008р.

Сторонами
було заявлено клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

З
метою мирного врегулювання спору у судовому засіданні оголошувалась перерва до
28.10.2008р.

Розгляд
справи продовжено 28.10.2008р.

Представник
позивача наполягає на задоволені позовних вимог з підстав, що зазначені в
позові.

Відповідач-1
проти заявлених позовних вимог заперечує, в обґрунтування заперечень
посилається на те, що установа є бюджетною організацією, а бюджетом не
передбачено коштів на нотаріальне посвідчення договору. Представник
відповідача-1 в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не
повідомив.

Представник
відповідача-2 проти позову також заперечує.

Згідно
ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав
достатніми для вирішення спору по суті.

В
судовому засіданні 28.10.2008р. представникам сторін за їх згодою було
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши
представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

01
листопада 2004 р. між  Управлінням
житлового господарства  Запорізької
міської ради (далі-орендодавець) та КП “РЕПОГ” (балансоутримувач, відповідачі)
та ПП ОСОБА_1 (далі -орендар, позивач)
був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1060.

Згідно
з п. 1.1 договору, орендодавець, на підставі рішення Запорізької міської ради
від 28.10.2004р. №414/50, передає, а орендар приймає в строкове платне   користування нежитлове  приміщення, загальною площею 223,4 кв.
м,  за адресою: м.Запоріжжя,
вул.Аваліані, 4 яке знаходиться на
балансі КП “РЕПОГ” .

Згідно з ч.2 ст.793 ЦК України,
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх  окремої частини) строком на один рік і
більше  підлягає нотаріальному
посвідченню в редакції, що діяла на момент укладання договору).

Строк дії договору встановлений п.
11.1. договору: з 01.11.2004р по 31.10.2009р.

Позивач обґрунтовує своїх вимоги ст.
220 ЦК України.

Згідно зі ст. 220 У ЦК України, у  разі
недодержання   сторонами   вимоги
закону   про  нотаріальне посвідчення договору, такий
договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими
доказами  і  відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.
У  цьому  разі
наступне  нотаріальне  посвідчення
договору   не  вимагається.

Суд
може застосувати норми закону (ст. 220ЦК України) про визнання договору дійсним
при одночасній наявності наступних умов: якщо сторони домовились
відносно всіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України), оскільки при
відсутності цих умов договір вважається неукладеним,  а не нікчемним; повне або часткове виконання
договору; ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення такого
договору.

При дослідженні обставин по справі
судом встановлено, що  між сторонами був
укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1060 від 01.11.2004р.,
сторонами узгоджені суттєві умови договору, відбулося його виконання.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у  тому  числі
іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку  діяльність без створення юридичної особи і, в
установленому порядку,  набули   статусу
суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  -  підприємства
та   організації),   мають
право   звертатися   до
господарського    суду,   згідно
з   встановленою   підвідомчістю  господарських справ, за захистом
своїх  порушених  або
оспорюваних  прав   і
охоронюваних  законом  інтересів,  а
також  для  вжиття
передбачених  цим  Кодексом
заходів,  спрямованих  на запобігання  правопорушенням.

В той же час, позивачем не було  надано суду
доказів,  які б підтверджували
факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору.

При
розгляді справи позивач не навів суду жодної з передбачених ст. 220  ЦК України підстав для визнання угоди
дійсною.

Доказів
про те, що відповідачі викликалися чи повідомлялися про час та місце  проведення нотаріального посвідчення суду не
надано. Позивач також не надав доказів, що він в установленому порядку
звертався до  суду  про захист свого порушеного права шляхом
спонукання відповідача вчинити певні дії: спонукання  здійснити
дії по нотаріальному посвідченню договору (правова позиція суду
співпадає з правовою позицією ВСУ України Постанова  № 15/96-05 від 26.09.2006р.).

В ході розгляду справи судом не
встановлений факт (відсутні будь-які документальні докази), що на відповідачах
лежить обов'язок нотаріального посвідчення договору, оскільки зазначений обов'язок
чинним законодавством покладений на сторони, тобто і на позивача в тому
числі.

Приписами
ст.33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Разом
з тим, заслухавши представників сторін оцінивши надані до суду матеріали, суд
приходить до висновку, що позивач документально не довів та нормативно не
обґрунтував позовні вимоги.

Суд
звертає увагу, що відсутність коштів в бюджеті м.Запоріжжя також не може бути
підставою для визнання договору оренди дійсним, оскільки вищезазначене є
способом фінансування  державної  (комерційної) установи і не може розцінитись
судом, як факт ухилення відповідача від вчинення нотаріальних дій, оскільки як
було зазначено чинним законодавством не покладено на відповідачів обов'язок
фінансування нотаріальних дій. Зазначені дії могли бути оплачені і позивачем.

Виходячи
з вищевикладеного, не вбачається порушення інтересів позивача з боку
відповідачів і не встановлено факту ухилення відповідачів від нотаріального
посвідчення договору, з чого слідує, що в суда відсутні правові підстави для
задоволення позову згідно ст. 220 ЦК України.

В
позові слід відмовити.

Доводи
позивача спростовуються вищевикладеними обставинами.

Судові
витрати покласти на позивача.

Керуючись
ст.ст.44,49,75 ст.ст.82-85 ГПК України, ст.ст.220 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволені позовних вимог відмовити.

Суддя
О.В. Яцун

Рішення підписано: 03
листопада 2008р.