ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2008 р.

Справа 46/135

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький виробничий комбінат “Спецгазпром”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Буран-Прогрес”

про

стягнення 10 000,00 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Біцюта А.О. —представник за довіреністю від 10.09.2008 р.

від відповідача

не з’явився

У судовому засіданні, яке відбулося 29.09.2008 р., за згодою присутнього представника судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький виробничий комбінат “Спецгазпром” було заявленого до господарського суду позов № 16/7-01 від 16.07.2008 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Буран-Прогрес” 10 000,00 грн. заборгованості за договором № 18/08 від 18.08.2006 р.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 46/135 від 26.08.2008 р., яку призначено до розгляду на 17.09.2008 р.

У судове засідання, призначене на 17.09.2008 р. представник відповідача не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив, документів на виконання вимог ухвали від 26.08.2008 р. не надав.

Ухвалою від 17.09.2008р. розгляд справи було відкладено на 26.08.2008р., повторно зобов’язано відповідача виконати вимоги ухвали про порушення провадження та зобов’язано позивача надати докази часткового погашення боргу.

29.09.2008р. до відділу діловодства суду на виконання вимог ухвали від 17.09.2008р. надійшли пояснення позивача № 26-04/02 від 26.09.2008 р. з доказами часткового погашення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю “Буран-Прогрес”.

У судове засідання, призначене на 29.09.2008р. відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, заявлені вимоги не оспорив.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача борг за поставлений та переданий йому у власність товар.

На підтвердження заявлених вимог, мотивованих порушенням договірних зобов’язань, позивачем надано копії договору, видаткової накладної, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, витяг з рахунку про часткове погашення боргу, претензії про сплату заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

18.08.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький виробничий комбінат “Спецгазпром” в якості продавця та товариством з обмеженою відповідальністю “Буран-Прогрес” в якості покупця укладено договір № 18/08, за умовами якого продавець продає, а покупець купує пальникові пристрої моделі СНГ-33 на умовах даного договору.

За договором продавець передав, а покупець прийняв пальникові пристрої моделі СНГ-33 у кількості 1 шт. потужністю 3МВт у комплекті з системою регулювання безпеки. Вартість товару склала 50 000,00 грн. з ПДВ включно.

Передання позивачем та отримання відповідачем товару підтверджується видатковою накладною № РН-458 від 05.09.2006р. на суму 50 000,00 грн. та довіреністю на отримання серії ЯЛУ № 973501 від 05.09.2006р. на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький виробничий комбінат “Спецгазпром” товарно-матеріальних цінностей, виданої на ім’я Кузнєцова І.А.

Відповідачем частково було погашено заборгованість, що підтверджується виписками з особового рахунку позивача від 09.08.2006 р. на суму 5 000,00 грн., від 05.09.2006 р. –20 000,00 грн. та від 27.09.2006р. –15 000,00 грн.

Таким чином, відповідач згідно з договором № 18/08 від 18.08.2006 р. не сплатив за отриманий товар 10 000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 82/03 від 29.11.2006 р. на суму заборгованості за договором № 18/08 від 18.08.2006 р. у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про відправлення від 06.12.2006р. На момент подання позову відповідачем не було задоволено зазначену претензію та не надано на неї відповідь.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Вимогами ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги чинного законодавства та умови угоди сторін, позовні вимоги про стягнення боргу за договором купівлі-продажу № 18/08 від 18.08.2006 р. у розмірі 10 000 грн. підлягають повному задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи з положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються, при задоволенні позову —на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Буран-Прогрес” (03150, м. Київ, вул. Ямська, 52, ідентифікаційний код 32767797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький виробничий комбінат “Спецгазпром” (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 6, ідентифікаційний код 32297838) 10 000 (десять тисяч) грн. боргу, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                        С.В. Шабунін

Дата підписання: 10.11.2008 р.

справа № 46/135

29.09.08