ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.08 р.
Справа № 41/172

Суддя господарського суду Донецької
області      Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Маріупольського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Ялтинської
селищної ради Першотравневого району Донецької області, смт. Ялта

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1, смт. Ялта

про стягнення 4180 грн. шкоди,
заподіяної території природно-заповідного фонду України - РЛП „Меотида” внаслідок
порушення режиму охорони заповідного об'єкту
шляхом незаконного будівництва тимчасової споруди на площі 50 м2 та
складування  будівельних матеріалів на
площі 20 м2 на території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП
„Меотида”

При участі представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: ОСОБА_1 - особисто

в засіданні брали участь: прокурор
Гармашова І.В.

СУТЬ СПОРУ:

Маріупольський міжрайонний
природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Ялтинської селищної ради
Першотравневого району Донецької області звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Ялта про
стягнення 4180 грн. шкоди, заподіяної території природно-заповідного фонду
України - РЛП „Меотида” внаслідок порушення режиму охорони заповідного
об'єкту  шляхом незаконного будівництва
тимчасової споруди на площі 50 м2 та складування  будівельних матеріалів на площі 20 м2 на
території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП „Меотида”.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що під час перевірки дотримання вимог Закону
України „Про природно-заповідний фонд України”, проведеної фахівцями
регіонального ландшафтного парку „Меотида” встановлено, що 13.07.2008 року
відповідач на території РЛП „Меотида” Ялтинської селищної ради Першотравневого
району порушив режим охорони території та об'єктів природно-заповідного фонду
шляхом незаконного будівництва тимчасової споруди на площі 50 м2 та
складування  будівельних матеріалів на
площі 20 м2, що підтверджується актом перевірки, протоколом про адміністративні
правопорушення, розрахунком шкоди, поясненням правопорушника, рапортом
інспектора з охорони ПЗФ відділення „Білосарайський”, фототаблицею.

Прокурором зазначено, що згідно
розрахунку, виконаного Регіональним ландшафтним парком „Меотида”, на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України № 521 від 21.04.98 року „Про затвердження
такс щодо розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних порушенням
природоохоронного законодавства у межах території та об'єктів
природно-заповідного фонду України”, розмір шкоди, завданої відповідачем
території природно-заповідного фонду України внаслідок порушення режиму охорони
об'єкту, становить 4180 грн.

Згідно додатково наданих прокурором
пояснень, ним зазначено про те, що, з огляду на Положення про регіональний
ландшафтний парк „Меотида” та Положення про службу державної охорони
природно-заповідного фонду України, служба державної охорони регіонального
ландшафтного парку „Меотида” наділена правом забезпечення додержання режиму
охорони шляхом здійснення контролю за додержанням природоохоронного
законодавства на території РЛП „Меотида”, перевірка додержання вимог
природоохоронного законодавства на території Ялтинської селищної ради, що
входить до складу РЛП „Меотида” проведена в межах вимог діючого законодавства
України.

Позивачем надані суду пояснення,
згідно яких позивачем повідомлено суд про те, що згідно акту обстеження
земельної ділянки від 04.11.2008 року, басейн та будівні матеріали на
орендованій ділянці чи на прилягаючій до нього території відсутні.

Відповідач, згідно з відзивом на
позовну заяву, проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на
наступне: повноваження інспекторів РЛП „Меотида” не визначені у відповідності з
КУпАП; межі РЛП „Меотида” не визначено та, таким чином, порушення
природно-заповідного фонду не може бути встановлено; об'єкт відповідача
знаходиться на території, що орендується ним на підставі договору оренди
земельної ділянки, укладеного з позивачем; будівний матеріал складувався
відповідачем по вул. Морська, а не на території РЛП „Меотида” та був вивезений
протягом 3-х днів; в документах, складених інспекторами РЛП „Меотида” невірно
зазначено площу, на якій складувались будівні матеріали та в протоколі не
зазначено вимірювальний прилад, яким здійснювався вимір; на момент складення
протоколу басейн відповідача на об'єкті був відсутній; відповідачем у
поясненнях про часткове розташування басейну не на орендованій території було
зазначено припустимо.

Крім того, відповідач наполягає на
тому, що твердження прокурора про те, що на даний час відповідачем не здійснені
роботи з прибирання будівних матеріалів не відповідають дійсності, повторна
перевірка не проводилась.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач, Приватний підприємець
ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа - підприємець 04.04.2002 року
Першотравневою районною державною адміністрацією Донецької області, про що
видано відповідне свідоцтво НОМЕР_1.

08.04.2005 року між Ялтинською
селищною радою (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір
оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар
приймає  в строкове платне користування
земельної ділянку загальною площею 0,0299 га, яка заходиться в с. Юр'ївка по
вул. Морській, 2 Першотравневого району Донецької області із земель Ялтинської
селищної ради під розміщення атракціону „Водна горка”. Договір укладено на 20
років, починаючи з дати його реєстрації.

Договір зареєстровано у Першотравневому
районному відділі ДРФ ДП „Центра ДЗК”, про що у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 24.05.2005 року за №
03.

Згідно акту приймання-передачі від
08.04.2005 року позивачем передано, а відповідачем прийнято земельну ділянку,
щодо якої укладався зазначений вище договір оренди землі.

Доповненням до договору оренди
землі від 11.06.2008 року до наведеного договору було внесено зміни щодо
розміру орендної плати за орендовану земельну ділянку.

Рішенням Донецької обласної ради
від 30.06.2000 року № 23/14-304 створено на території Новоазовського та
Першотравневого районів без вилучення земель у землекористувачів, регіональний
ландшафтний парк „Меотида”, загальною площею 13016,9 га.

Як зазначалось, прокурором заявлені
вимоги до відповідача про стягнення 4180 грн. шкоди, заподіяної території
природно-заповідного фонду України - РЛП „Меотида” внаслідок порушення режиму
охорони заповідного об'єкту  шляхом
незаконного будівництва тимчасової споруди на площі 50 м2 та складування  будівельних матеріалів на площі 20 м2 на
території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП „Меотида”.

В обґрунтування позовних вимог
прокурором надано суду адміністративний матеріал за статтею 91 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у відношенні громадянина ОСОБА_1, який
містить маршрутний лист № 72 від 13.07.2008 року на проведення рейду з охорони
території регіонального ландшафтного парку „Меотида”, Акт перевірки виконання
відповідачем природоохоронного законодавства, складений 13.07.2008 року
дільничним інспектором служби державної охорони Регіонального ландшафтного
парку „Меотида”, Протокол № 14 від 13.07.2008 року про адміністративне
правопорушення, вчинене відповідачем, рапорт від 13.07.2008 року, пояснення
відповідача від 13.07.2008 року, фототаблицю, розрахунок шкоди, проведений
дільничним інспектором з охорони природно-заповідного фонду РЛП „Меотида”.

Наведений адміністративний матеріал
прокурор вважає доказом вчинення відповідачем порушення режиму охорони
заповідного об'єкту  шляхом незаконного
будівництва тимчасової споруди на площі 50 м2 та складування  будівельних матеріалів на площі 20 м2 на
території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП „Меотида” та
заподіяння ним території природно-заповідного фонду України - РЛП „Меотида”
шкоди в розмірі 4180 грн.

Такі посилання прокурора не
ґрунтуються на вимогах діючого законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України
„Про природно-заповідний фонд України” Державний контроль за додержанням режиму
територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним
органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища,
його органами на місцях та іншими спеціально уповноваженими державними
органами.

Порядок здійснення державного
контролю за додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду
визначається законодавством України.

Відповідно до п. 1. Положення про
Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 р. N 1524,
Міністерство охорони навколишнього природного середовища України (Мінприроди) є
центральним органом виконавчої влади, є головним (провідним) органом у системі
центральних органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного
середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних
ресурсів, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель,
екологічної безпеки, заповідної справи, поводження з відходами, формування,
збереження та використання екологічної мережі, геологічного вивчення та
забезпечення раціонального використання надр, а також топографо-геодезичної та
картографічної діяльності.

Пунктом 6 наведеного Положення
встановлено, що Мінприроди України здійснює свої повноваження безпосередньо та
через утворені в його складі урядові органи державного управління,
уповноважений орган виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного
середовища в Автономній Республіці Крим, територіальні органи, інспекції,
установи та організації, що перебувають в його управлінні.

Положенням про Державну екологічну
інспекцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада
2001 р. N 1520 передбачено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї
завдань організовує та здійснює державний контроль, зокрема, за додержанням
вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища,
раціональне використання, відтворення та охорони природних ресурсів, екологічну
та в межах своєї компетенції радіаційну безпеку, у сфері поводження з відходами
(крім поводження з радіоактивними відходами) та небезпечними хімічними
речовинами центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади, підприємствами, установами і організаціями,
громадянами (п.п. 1 п. 4 Положення).

Також, наведеним положенням
передбачено право Державної екологічної інспекції складати акти перевірки і
протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про
адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом (п.п 5
п. 5 Положення).

Згідно Положення про Державну
екологічну інспекцію Азовського моря, затвердженого Наказом Міністерства
охорони навколишнього природного середовища України № 527 від 06.12.2006 року,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2007 року за № 39/13306,
Державна екологічна інспекція Азовського моря (далі - Інспекція) є спеціальним
підрозділом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України
(далі - Мінприроди) та входить до сфери його управління.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5
наведеного Положення Інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює
державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього
природного середовища, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної
безпеки виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних і районних
у містах (у разі їх створення) рад з питань здійснення делегованих їм
повноважень органами виконавчої влади щодо контролю за додержанням вимог
природоохоронного законодавства, використанням, відтворенням і охороною
природних ресурсів підприємствами, установами та організаціями незалежно від
форм власності та господарювання, громадянами України та особами без
громадянства, а також іноземними юридичними і фізичними особами, у тому числі,
за використанням та охороною територій і об'єктів природно-заповідного фонду, а
також охороною видів рослин і тварин, занесених до Червоної книги України

Підпунктами 9, 11 пункту 6
Положення про Державну екологічну інспекцію Азовського моря передбачено, що
Інспекція та її посадові особи під час виконання покладених на них завдань
мають право, складати акти перевірок і протоколи про адміністративні порушення
законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища,
використання, відтворення та охорони природних ресурсів, екологічної та в межах
своєї компетенції радіаційної безпеки; розглядати справи про адміністративні
правопорушення у галузі охорони навколишнього природного середовища,
раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів,
екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки відповідно до
законодавства

Згідно підпунктів 1, 2 пункту 7
Положення про Державну екологічну інспекцію Азовського моря Діяльність
Інспекції поширюється на територію від державного кордону України з Російською
Федерацією (Новоазовський район Донецької області), територію завширшки сто
метрів від урізу води Азовського моря, його заток та лиманів у межах Донецької,
Запорізької, Херсонської областей та території Кримського півострова до мису
Казантип (смт Щолкіне) включно, а також Арабатської стрілки; усі об'єкти,
розташовані в зоні діяльності Інспекції.

Зважаючи на викладене, суд робить
висновок про те, що виключно до повноважень Державної екологічної інспекції
Азовського моря відноситься здійснення державного контролю за додержанням
режиму території природно-заповідного фонду України - Регіонального
ландшафтного парку „Меотида” та складання актів перевірок дотримання вимог
природоохоронного законодавства на наведеному об'єкті.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
акт перевірки виконання природоохоронного законодавства від 13.07.2008 року,
який наявний в адміністративному матеріалі за статтею 91 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у відношенні відповідача та на який посилається
прокурор в обгрунтування позовних вимог, складений службою державної охорони
Регіонального ландшафтного парку „Меотида” Донецької обласної ради.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, акт перевірки
виконання природоохоронного законодавства від 13.07.2008 року, складений
дільничним інспектором служби державної охорони Регіонального ландшафтного
парку „Меотида”, не є належним доказом вчинення відповідачем порушення режиму
охорони заповідного об'єкту  шляхом
незаконного будівництва тимчасової споруди на площі 50 м2 та складування  будівельних матеріалів на площі 20 м2 на
території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП „Меотида” та
заподіяння відповідачем території природно-заповідного фонду України - РЛП
„Меотида” шкоди в розмірі 4180 грн.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які
мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Прокурором та позивачем до
матеріалів справи не надано складений належним чином уповноваженим
законодавством органом з охорони навколишнього природного середовища акт
перевірки виконання відповідачем природоохоронного законодавства, який би
підтверджував вчинення відповідачем порушення режиму охорони заповідного об'єкту
- Регіонального ландшафтного парку „Меотида” та заподіяння ним шкоди в розмірі
4180 грн.

Крім того, як зазначалось, шкода
розрахована за такі порушення, як незаконне будівництво тимчасової споруди та
складування будівельних матеріалів. Саме це визначено як порушення у наданому
прокурором адміністративному матеріалі.

Проте, відповідно до статті 92
Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, засади
цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними
або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відшкодування шкоди є видом
цивільно-правової відповідальності і порушення, за які встановлено таку
відповідальність у природно-заповідний сфері, встановлені ст. 64 Закону України
„Про природно-заповідний фонд України”.

Так, цією нормою визначено, що
відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть
особи, винні у:

а) нецільовому використанні
територій та об'єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення
та організації територій природно-заповідного фонду;

б) здійсненні в межах територій та
об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської
діяльності;

в) організації на територіях та
об'єктах природно-заповідного фонду, в їх охоронних зонах господарської
діяльності без попереднього проведення екологічної експертизи або з порушенням
її висновків;

г) невжитті заходів щодо
попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого
впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду;

д) порушенні строків і порядку
розгляду клопотань про створення територій та об'єктів природно-заповідного
фонду;

е) порушенні вимог щодо
використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду;

є) перевищенні допустимих хімічних,
фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, порушенні
вимог наданих дозволів на використання територій та об'єктів
природно-заповідного фонду;

ж) псуванні, пошкодженні чи
знищенні природних комплексів територій та об'єктів природно-заповідного фонду
та зарезервованих для включення до його складу;

з) самочинній зміні меж, відведенні
територій та об'єктів природно-заповідного фонду для інших потреб.

Тобто, порушення за які прокурором
вимагається стягнення з відповідача шкоди, законом не встановлені,
відповідальність за них не передбачена. Також матеріалами справи не доводиться,
що РЛП „Меотида” має такий режим, у якому заборонені ті чи інші види
господарської діяльності.

Суд зазначає, що наявність
розроблених Кабінетом Міністрів такс щодо розрахунків розміру шкоди сама по
собі не є підставою для визначення порушень природоохоронного законодавства та
встановлення відповідної відповідальності. Такі порушення і відповідальність
мають визначатися виключно законами України у відповідності до наведених
приписів Конституції.

Суд також зазначає, що статтею
65  Закону України „Про
природно-заповідний фонд України” визначені особливості застосування цивільної
відповідальності, які полягають у тому, що розміри шкоди, заподіяної внаслідок
порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі
кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та
об'єктів, що проводиться відповідно до цього Закону, та спеціальних такс, які
затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законом передбачено при
визначенні розміру шкоди застосування саме двох показників - і кадастрової
еколого-економічної оцінки, і спеціальних такс. Як вбачається з наданого
прокурором розрахунку розміру шкоди, при визначенні розміру шкоди кадастрова
еколого-економічна оцінка включених до складу РЛП „Меотида” територій та
об'єктів не застосовувалась, що свідчить про загальну необґрунтованість
визначеного розміру шкоди.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 19, 92 Конституції України, ст. 62, 64, 65 Закону України „Про
природно-заповідний фонд України”, постановами Кабінету Міністрів України від
02.11.2006 р. N 1524, від 17.11.2001 р. N 1520, Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України № 527 від 06.12.2006 року,  ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Маріупольського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в
особі Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області до
Приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Ялта
про стягнення 4180 грн. шкоди, заподіяної території природно-заповідного
фонду України - РЛП „Меотида” внаслідок порушення режиму охорони заповідного
об'єкту  шляхом незаконного будівництва
тимчасової споруди на площі 50 м2 та складування  будівельних матеріалів на площі 20 м2 на
території Ялтинської селищної ради, яка входить до складу РЛП „Меотида” -
відмовити.

Суддя