ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"03" листопада 2008 р.

справа № 5020-3/108

За позовом          Севастопольського міжрайонного
природоохоронного прокурора

(99011, м. Севастополь,
вул. Вороніна, 11)

в інтересах держави

в особі          Севастопольської міської Ради

(99011,
м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

до                    фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Управління з контролю за
використанням та охороною земель у м. Севастополі

(99045, м. Севастополь, вул.
Д.Ульянова, 16)

Севастопольського міського
Головного управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул.
Леніна, 2)

Закритого
акціонерного товариства "Югрибстрой"

(99014,
м. Севастополь, Камишове шосе, 14)

Комунальне
підприємство "Благоустрій" Севастопольської міської Ради

(99011,
м. Севастополь, вул. Леніна, 48)

про зобов'язання відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку,

Суддя Головко
В.О.,

Представники сторін:

прокурор -Шульга А.М., посвідчення № 438
від 20.02.2006;

позивача -Антипенко А.В., представник,
довіреність № 03-15/4080 від 27.10.2008;

відповідача
-ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1, виданий Нахімовським РВ УМВС

України в м. Севастополі
11.02.2000;

третьої особи
(Управління з контролю за використанням та охороною земель у місті

Севастополі) -не з'явився;

третьої особи
(Севастопольське міське Головне управління земельних ресурсів) -

не з'явився;

третьої особи
(ЗАТ "Югрибстрой") - не з'явився;

третьої особи
(КП М"Благоустрій") -Срощенко Т.І., представник, довіреність № б/н

від 22.10.2008,

Москаленко О.С., представник,
довіреність № б/н від 22.10.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Севастопольський міжрайонний
природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду міста Севастополя з
позовом в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду м.
Севастополя від 03.09.2008 порушено провадження у справі, до участі у справі
залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -Управління з контролю за використанням та охороною
земель у місті Севастополі; Севастопольське міське Головне управління земельних
ресурсів; Закрите акціонерне товариство "Югрибстрой".

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги
посиланням на обставини самовільного зайняття відповідачем спірної земельної
ділянки під розміщення та використання у комерційних цілях кафе-бару
"Венеція" без прийняття позивачем як власником відповідного рішення
про надання земельної ділянки в користування.

Заявою від 30.10.2008 прокурор
уточнив позовні вимоги, доповнивши їх суб'єктом, якому належить повернути
спірну земельну ділянку в разі задоволення позову (вх. 15019).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав прокурора, просить позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач не скористався правом,
наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав
господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують
заперечення проти позову. В судовому засіданні відповідач позов не визнав,
посилаючись на раніше укладений із Комунальним підприємством
"Севастопольський комбінат благоустрою" Севастопольської міської Ради
договір про спільну діяльність та на те, що приміщення кафе-бару
"Венеція" вже належить іншим особам.

До початку судового розгляду на
адресу суду надійшло клопотання від Комунального підприємства
"Благоустрій" Севастопольської міської Ради про допущення його до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача (вх. 15085).

Суд задовольнив зазначене
клопотання, вважаючи, що рішення у цій справі може вплинути на права або
обов'язки КП "Благоустрій" Севастопольської міської Ради, оскільки щодо
нього власником спірної земельної ділянки (Севастопольською міською Радою)
фактично завершено оформлення права користування зазначеною ділянкою.

Прокурору, представникам сторін та
третьої особи в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки,
передбачені статтями 20, 22, 27, 29, 811 Господарського
процесуального кодексу України.

За клопотанням представників
сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України
"Про судоустрій України", пояснення та клопотання по справі
надавалися ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи за
наявними в ній матеріалами (в порядку статті 75 Господарського процесуального
кодексу України), заслухавши прокурора, представників позивача, третіх осіб,
дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Перевіркою, проведеною Управлінням
з контролю за використанням і охороною земель на вимогу Севастопольської
міжрайонної природоохоронної прокуратури встановлений факт самовільного
займання та використання без правовстановлювальних документів відповідачем
земельної ділянки площею 220 м2 під розташування та використання у
комерційних цілях кафе-бару "Венеція". Дана земельна ділянка
знаходиться на території західного берега бухти Омега в м. Севастополі.

Зазначене стало підставою для
звернення Севастопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до суду із
даним позовом в інтересах Севастопольської міської Ради.

Суд вважає позовні вимоги прокурора
такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами у
даній справі регулюються статтями 5, 7, 13, 14, 121, 140 Конституції України,
статтями 9, 116, 125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, статтею 327
Цивільного кодексу України, статтею 10 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", а також статтею 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до статті 121
Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів
громадян та держави в судах у випадках, передбачених законом. Згідно зі статтею
2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор має право звертатися
до господарського суду в інтересах держави. Рішенням Конституційного суду
України № 3-рп/99 від 08.04.1999 про офіційне тлумачення статті 2
Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор чи його
заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, у чому саме
полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтує в
позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з пунктом
2 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України, під поняттям
"орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах", визначеним у частини другій статті 2 ГПК України, слід
розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому
законом надані повноваження органу виконавчої влади.

В силу статей 5, 7 Конституції
України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ
здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого
самоврядування. В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Згідно зі статтями 13, 14
Конституції України земля перебуває під охороною держави і владні повноваження
з розпорядження землею здійснюють органи державної влади й місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 140
Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно з частиною 2 статті 327
Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого
самоврядування.

Відповідно до пункту 2 статті 152
Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 9 Земельного кодексу
України передбачено, що до повноважень Севастопольської міської Ради у сфері
земельних правовідносин відноситься розпорядження землями територіальної
громади міста, у тому числі й надання земельних ділянок у користування,
власність, прийняття рішень про звільнення самовільно зайнятих земельних
ділянок.

Виходячи з аналізу наведених вище
норм та положення пункту 1 статті 10 Закону України "Про місцеве
самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з наступними змінами і
доповненнями), міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє
відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах
функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією
України, цим та іншими законами.

Як представницький орган
територіальної громади рада у земельних відносинах за законом набуває
повноважень суб'єкта права комунальної власності на землю, виконуючи надані їй
територіальною громадою повноваження і, відповідно, набуває статусу виконавчого
органу влади у системі органів самоврядування на території населеного пункту,
як це визначено у мотивувальній частині та пункті 2 резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Таким чином, прокурор правомірно
звернувся до суду з даним позовом в інтересах Севастопольської міської Ради.

Згідно з Типовим положенням
"Про Київське та Севастопольське міські головні управління земельних
ресурсів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
24.02.2003 № 200 (із змінами і доповненнями) на Севастопольське міське головне
управління земельних ресурсів покладено державний контроль за дотриманням вимог
земельного законодавства, у тому числі встановленого порядку викупу, вилучення,
надання земельних ділянок, режиму використання земельних ділянок власниками,
землекористувачами відповідно до їх цільового призначення.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного
кодексу України, вказане право посвідчується державним актом встановленої форми
або договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статтею 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №
963-ІV (із змінами і доповненнями) визначено термін "самовільне зайняття
земельної ділянки, відповідно до якої самовільним зайняттям земельної
ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Таким чином, посилання відповідача
на договір про спільну діяльність, укладений між ним та Комунальним
підприємством "Севастопольський комбінат благоустрою"
Севастопольської міської Ради (або договір № 42 від 17.05.2005 про часткову
участь в утриманні припляжної території -як це зазначено в Акті перевірки
дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.07.2008) не може бути прийнято
судом до уваги, оскільки цей договір не є рішенням органу місцевого
самоврядування та документом, який надає відповідачеві право користування
спірною земельною ділянкою.

Статтею 212 Земельного кодексу
України встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню
власнику землі або землекористувачу, без відшкодування затрат понесених за час
незаконного користування нею. При цьому приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Згідно з частиною 3 статті 212
Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зібраними у справі доказами (Актом
перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 000691 від 02.07.2008,
Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від
10.07.2008, постановою про порушення провадження про адміністративне
правопорушення від 29.08.2008) в їх сукупності підтверджується факт
самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 220 м2,
що розташована на території західного берегу бухти Омега в місті Севастополі
під розміщення та використання у комерційних цілях кафе-бару
"Венеція".

Натомість відповідачем не надано
доказів, які підтверджують його право користування земельною ділянкою площею
220 м2, що розташована на території західного берегу бухти Омега в
місті Севастополі та спростовують доводи прокурора.

За таких обставин позовні вимоги
прокурора в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради є
обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, за правилами статті
49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з
відповідача в доход Державного бюджету України.

Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись статтями 5, 7, 13, 14, 121, 140 Конституції України, статтями 9, 116,
125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, частиною 2 статті 327 Цивільного
кодексу України, статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні", статтею 1 Закону України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель", статтями 49, 69, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, відомості про рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні)
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 220 м2,
розташовану на території західного берега бухти Омега в місті Севастополі, з
приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення будинків,
будівель і споруд, які використовуються під розміщення кафе-бару
"Венеція", за рахунок коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, і
повернути земельну ділянку Севастопольській міській Раді (99011, м.
Севастополь, вул. Леніна, 3, відомості про ідентифікаційний код та рахунки в
установах банку в матеріалах справи відсутні).

3.          Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, відомості про рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні)
в доход Державного бюджету України (р/р № 0007 в ГУ ДКУ м.
Севастополя, МФО 824509, , код платежу 22090200, одержувач
-Ленінський район) державне мито в сумі 85,00 грн.

4.          Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, відомості про рахунки в установах банку в матеріалах справи відсутні)
в доход Державного бюджету України (р/р № 0007 в УДК м.
Севастополя, МФО 824509, , код платежу 22050000, одержувач
-Ленінський район) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118,00 грн.

Видати
накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя
В.О. Головко

Рішення оформлено згідно з вимогами

статті 84 Господарського процесуального

кодексу України та підписано 10.11.2008

Розсилка:

1.          Севастопольська міжрайонна
природоохоронна прокуратура

(99011, м. Севастополь, вул.
Вороніна, 11)

2.          Прокуратура міста Севастополя

(99011, м. Севастополь, вул.
Павліченко, 1)

3.          Севастопольська міська Рада

(99011, м.
Севастополь, вул. Леніна, 3)

4.          Севастопольське міське Головне
управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул.
Леніна, 2)

5.          Управління з контролю за
використанням та охороною земель у м. Севастополі

(99045, м.
Севастополь, вул. Д.Ульянова, 16)

6.          Закрите акціонерне товариство
"Югрибстрой"

(99014, м.
Севастополь, Камишове шосе, 14)

7.          Комунальне підприємство
"Благоустрій" Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна,
48)

8.          ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

9.          Справа

10.          Наряд