ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 р.

№ 47/8

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на рішення господарського суду м. Києва від 15.04.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008р.

у справі №47/8 господарського суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергобуд"

до відповідача Відкритого акціонерного товариства

"Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

про стягнення 73 011,77грн.

за участю представників:

ТОВ "Техенергобуд" – Гринчук О.Ю.;

ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" – Михайлюк К.О., Сухомлин А.О.

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергобуд" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом та просило суд стягнути з відповідача –Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" 73 011,77грн., у т.ч. 61 101,53грн. збитків від інфляції та 11 910,24грн. річних.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач допустив порушення строку виконання зобов’язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт (а.с.2-5).

Відповідач у справі – ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" до прийняття рішення у даній справі судом першої інстанції письмового відзиву на позов не надав.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.04.2008р. позов задоволено частково. Відповідно до рішення суду з ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на користь ТОВ "Техенергобуд" стягнуто 59693,32грн. збитків від інфляції за період з 01.09.2006р. по 08.06.2007р., 11910,14грн. річних, нарахованих за період з 03.10.2006р. по 08.06.2007р.; в іншій частині позову –відмовлено (а.с.130-134).

Частково задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- відповідач допустив порушення грошового зобов’язання, а саме не оплатив у встановлений строк виконані підрядні роботи, що встановлено рішенням господарського суду м. Києва у справі №13/618-31/404 від 14.12.2006р., яке набрало законної сили і є преюдиційним для даної справи;

- зобов’язання відповідача по оплаті виконаних робіт припинені у повному обсязі лише 08.06.2007р.;

- відповідач як особа, що допустила порушення строку виконання грошового зобов’язання, повинна сплатити суму боргу з урахуванням інфляції та трьох процентів річних;

- рішенням господарського суду м. Києва від 14.12.2006р. у вищевказаній справі збитки від інфляції стягнуті за період до 31.08.2006р., а три проценти річних –до 02.10.2006р., тому є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення збитків від інфляції за період з 01.09.2006р. по 08.06.2007р. та трьох процентів річних з 03.10.2006р. по 08.06.2007р., з урахуванням проведених оплат, якими частково погашався основний борг.

При цьому, заявлені позивачем вимоги задоволені лише частково, оскільки позивачем не вірно розраховано їх розмір.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008р. рішення господарського суду м. Києва від 15.04.2008р. залишено без змін (а.с.161-167).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права судами, а саме ст.ст.256,257,264,266 ЦК України, 101 ГПК України (а.с.169-172).

Позивач у справі –ТОВ "Техенергобуд" у відзиві на касаційну скаргу, вважаючи її доводи безпідставними, просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час вирішення спору у даній справі по суті заявлених вимог та перегляді прийнятого рішення в апеляційному порядку, судами встановлені наступні обставин.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.12.2006р. у справі №13/618-31/404 частково задоволено позов ТОВ "Техенергобуд" та стягнуто на його користь з відповідача –ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" 632 878,04грн. основної заборгованості, 135 367,21грн. збитків від інфляції за період з 03.11.2004р. по 31.08.2006р., 40 612,16грн. річних за період з 03.11.23004р. по 02.10.2006р., 34 941,48грн. штрафу.

Предметом спору у вищевказаній справі є виконання ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" зобов’язань з оплати виконаних позивачем підрядних робіт за договорами №45 від 30.11.2000р., №25 від 01.08.2000р., №6 від 25.01.2001р., №9 від 26.02.2001р., №10 від 14.03.2001р., №42 від 01.10.2001р., №50 від 30.11.2001р., №№6,16,14 від 2002р., №22 від 04.04.2002р., №7 без дати.

Під час розгляду спорів у справі №13/618-31/404 господарським судом м. Києва встановлено факти виконання відповідних робіт позивачем та факт порушення відповідачем взятих на себе зобов’язань з оплати таких робіт.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007р. рішення господарського суду від 14.12.2006р. у справі №13/618-31/404 залишено без змін.

Отже, таке рішення, відповідно до ч.4 ст. 85 ГПК України, набрало законної сили.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.05.2007р. прийнято відмову ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" від касаційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 14.12.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007р.

В силу ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи склад сторін у даній справі та вищевказаній, який є тотожним, факти, встановлені судовими актами у справі №13/618-31/404 є преюдиційними для даної справи, що вірно визначено судами першої та апеляційної інстанцій..

Судами встановлено, що оплата основного боргу за виконані підрядні роботи, який стягнуто відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 14.12.2006р., відбулась під час виконання рішення у справі №13/18-31/404, частинами, внаслідок чого сума заборгованості становила після: 12.04.2007р. –563 744,60грн., 08.05.2007р. –281 872,30грн. При цьому. остаточно заборгованість за виконані роботи погашена лише 08.06.2007р., внаслідок чого у повному обсязі припинились зобов’язання відповідача по оплаті виконаних підрядних робіт, виконання яких було предметом спору у справі №13/618-31/404 господарського суду м. Києва.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності за неналежне виконання взятих на себе зобов’язань за відповідними підрядними договорами в частині оплати робіт у вигляді стягнення збитків від інфляції та трьох процентів річних.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що відповідне грошове зобов’язання припинено у повному обсязі лише 08.06.2007р. і строк його виконання відповідачем порушено, дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення збитків від інфляції за період з 01.09.2006р. по 08.06.2007р. та трьох процентів річних за період з 03.10.2006р. по 08.06.2007р., з чим погодилась апеляційна інстанція. При цьому, під час обрахування збитків від інфляції судом першої інстанції взяті до уваги Рекомендації відносно поряду застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ, викладені у листі Верховного Суду України від 03.04.97р. №62-97р.

Касаційна інстанція погоджується з правильністю висновку суду апеляційної інстанції щодо не прийняття до уваги заяви відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки остання подана після прийняття рішення у даній справі, лише під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Посилання скаржника на те, що його не повідомлено належним чином про розгляд судом першої інстанції справи 15.04.2008р. обґрунтовано відхилені апеляційною інстанцією, оскільки відповідна ухвала господарського суду м. Києва від 08.04.2008р. направлена сторонам, у т.ч. відповідачу, з дотриманням строку, встановленого ст.87 ГПК України. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів отримання копії такої ухвали лише 16.04.2008р., а надано лише докази реєстрації її в установлений день. Також слід зазначити, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, у т.ч. 08.04.2008р. за клопотанням відповідача, який не був позбавлений можливості у цей же день або наступного дня отримати інформацію про результати розгляду його клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2008р. у справі №47/8 господарського суду м. Києва залишити без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" –без задоволення.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.