ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10"
листопада 2008 р.
Справа № 37/211-08

вх. № 6977/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

прокурора -  Бартош Р.Г.за
посвідченням № 197 від 29.09.2008 р. позивача - не з'явився  відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом  Ізюмського міжрайонного прокурору Харківської
області, м. Ізюм в інтересах держави
в особі Управління житлово-комунального господарства виконавчого
комітету Ізюмської міської ради Харківської області, м. Ізюм

до  ФОП ОСОБА_1, м.
Ізюм

про стягнення 2044,17 грн. та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Ізюмський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до
господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління
житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ізюмської міської ради
Харківської області (позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(відповідач) в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача
2044,17 грн. та розірвати договір оренди комунального № 139 від 06.12.2006 р.

Сторони про судове засідання були повідомлені належним чином, в
судове засідання не з'явилися.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення
представника прокуратури, встановив наступне.

06.12.2006 р. між Управлінням житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди № 139 майна, що
належить до комунальної власності та було складено акт передачі в оренду
нежитлового приміщення.

Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору відповідач прийняв в
строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове
приміщення площею 13,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Ізюм, вул. Фрунзе, 37 що
знаходяться на балансі КЖЕРП - 1. Майно передавалося для розміщення складу
будівельних матеріалів.

У відповідності до пункту 3.3 договору, орендна плата повинна була
перераховуватися до місцевого бюджету у розмірі 100% до 15 числа наступного
місяця.

Пунктом 5.2 договору було передбачено, що відповідач повинен
своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п. 5.6 відповідач повинен щокварталу до 15 числа місяця
наступного за останнім місяцем звітного кварталу, надати орендодавцю інформацію
про перерахування орендної плати.

Однак, в порушення умов відповідач орендну плату сплачував не
своєчасно, у зв'язку з чим утворилася заборгованість та була нарахована
відповідачу пеня.

Згідно пункту 3.5 договору, орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до Державного бюджету,
відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення,
включаючи день оплати.

Таким чином, загальний розмір боргу відповідача з урахуванням пені
перед позивачем за договором оренди № 139 від 06.12.2006 р. складає 2044,17
грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей  строк (термін).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК
України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
розірвання договору; сплата неустойки.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України, договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на
що вона розраховувала при укладенні договору.

На підставі вищевикладеного, господарський суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача  є
обґрунтованими, вони підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами та
не спростовані відповідачем, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача  належить стягнути до державного бюджету
України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, що становить 187,00 грн., та згідно зі
статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 629, 651 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про розрахункові рахунки в
матеріалах справи відсутні) на користь Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області
(64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Фрунзе, буд. 32, ,
р/р 0012 в Ізюмському ВДК в Харківської області, МФО 851011) - 2044,
17 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Розірвати договір оренди комунального № 139 від 06.12.2006 р.
укладений між Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого
комітету Ізюмської міської ради Харківської області та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про розрахункові рахунки в
матеріалах справи відсутні) на користь державного бюджету України (одержувач
коштів - Управління Державного Казначейства у м. Харкові, ,
рахунок 0002, банк одержувача - Головне Управління Державного
Казначейства у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації
22090200, символ звітності банку 095) - 187,00 грн. державного мита.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про розрахункові рахунки в
матеріалах справи відсутні) на користь державного бюджету України (одержувач
коштів - Управління Державного Казначейства у м. Харкові, ,
рахунок 0002, банк одержувача - Головне Управління Державного
Казначейства України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної
класифікації 22050000, символ звітності банку 259) - 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 17.11.2008 року.

Суддя
Доленчук Д. О.