Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2008 р.
Справа № 13/173-08

Колегія суддів у складі:

головуючого-судді-Могилєвкіна
Ю.О., суддів -Плужник О.В., Такмакова Ю.В.

при секретарі - Карпенко Ж.М.

за участю представників сторін:

позивача -Панової Л.П.

відповідача -не з'явився

розглянувши
апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1771С/3-7) на рішення господарського
суду Сумської області від 26.06.08 по справі № 13/173-08

за позовом - ВАТ "Укрнафта" в особі
Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз", м. Охтирка

до - Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Охтирка

про звільнення нежитлового
приміщення та стягнення 3650,83 грн.,

встановила:

У березні 2008 р. позивач звернувся до господарського суду
Сумської області про зобов'язання ПП ОСОБА_1. звільнити нежитлове приміщення,
яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1та передати його у власність ВАТ
"Укрнафта" в особі НГВУ «Охтирканафтагаз» за актом прийому-передачі
нежитлового приміщення. Стягнути з відповідача на свою користь неустойку за час
прострочення виконання обов'язку щодо передачі з оренди нежитлового приміщення
в сумі 3650,83 грн., а також судові витрати.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.06.08 (суддя
Лиховид Б.І.) по справі № 13/173-08 позовні вимоги задоволено частково.
Зобов'язано відповідача  звільнити
нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та передати його у
власність ВАТ "Укрнафта" в особі НГВУ «Охтирканафтагаз». Стягнути з
відповідача на користь позивача 85,00 грн. за сплату державного мита та 14,32
грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову
-відмовити.

Відповідач з
рішенням господарського суду Сумської області не погоджується, просить його
скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних
вимог.

В підтвердження
доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що суд першої
інстанції при винесенні рішення порушив норми матеріального та процесуального
права. До того ж, на його думку, рішення не відповідає обставинам справи.

Так, 21.06.2001
р. між сторонами був підписаний договір оренди нежитлового приміщення №
1012-0Р, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Умови договору виконувалися
належним чином, претензій з боку орендодавця не було. Однак, 01.03.2003 р. було
укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої          дія договору була продовжена
до 01.03.2004 р., що вказує на пролонгування договору. Пунктом 5.2. зазначеного
договору передбачено, що в разі згоди сторін на пролонгацію договору,
орендодавець та орендар укладають письмову угоду, яка прикладається до даного
договору. В угоді вказуються нові строки початку та закінчення дії договору,
розміри та строки оплати, встановлені договором, зміни наданих послуг та
обов'язки сторін. Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, за відсутністю
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений договором. До того ж, про продовження дії
договору фактично свідчать і дії самого позивача, оскільки він надавав об'єкт
нерухомості в оренду та прийняв оплату за користування майном, електроенергією.
При цьому, відповідач посилається на ч.2 ст.220 ГПК України, відповідно до
якої, якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес до
кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків. Однак, в даному випадку, виконання для кредитора не
втратило інтерес, оскільки позивач продовжував приймати платежі і після подачі
позовної заяви, тому звільнення зазначеної нежитлової будівлі відповідач вважає
-безпідставною.

Позивач в свою
чергу вважає рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його в силі, а
апеляційну скаргу -без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це
другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про
заміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання
пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Крім того, в
порядку передбаченому ст. 782 ЦК України, 20.11.2007р., на адресу відповідача
було направлено лист №38-1/8316, з вимогою про звільнення орендованого
приміщення та складання акту приймання - передачі орендованого майна. За
текстом листа №38-1/8316 договір оренди нежитлового приміщення №1012-ОР від
21.06.2001 р. припиняє свою дію з 01.01.2008р.

Відповідно до
ст. 782 ЦК України, договір оренди вважається розірваним з моменту отримання
Апелянтом даного повідомлення, у апелянта відсутні правові підстави для
користування спірним приміщенням. Однак, в супереч цьому, зазначене приміщення
не було звільнено апелянтом, орендоване майно не повернуто власнику.

На підставі
ст.48 Закону України „Про власність", власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, які можуть бути не поєднані з позбавленням
володіння і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно з ч.1
ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі.

За текстом
апеляційної скарги, апелянт посилається на той факт, що строк дії договору
оренди нежитлового приміщення між: стропами постійно пролонгувався, в силу дії
п. 5.2 -договору.

Однак, позивач
вважає безпідставними посилання апелянта на ч.2 ст., 220 ГПК України, щодо
обґрунтування позиції - відносно продовження терміну дії договору №1012-ОР
після 01.03.2008 р. та прийняття позивачем виконання зобов'язання за договором,
а саме прийняття плати за користування
приміщенням, після припинення дії договору.

Враховуючи
судову практику, сплата апелянтом орендних та інших передбачених договором
платежів, що вносилися даним за час фактичного використання приміщення після
закінчення терміну дії договору оренди не є підставою вважати договір № 1012-ОР
від 21.01.2001 р - пролонгованим, та не позбавляє позивача приймати плату за
фактичне використання приміщення після закінчення строку дії договору.

Свого
представника в судове засідання відповідач не направив, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду справи за поданою скаргою.

Перевіривши
повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст.101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про
залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги
без задоволення з наступних підстав.Як встановлено судом першої інстанції,
21.06.2001 року між сторонами по справі було укладено договір № 1012-ОР  оренди нежилого приміщення  загальною
площею  62 кв. м.,  яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з
матеріалів справи, передача нерухомого майна була проведена відповідно до акту
приймання-передачі приміщення від 22.06.2001 року.

Відповідно до
п. 5.1 договору орендатор, належним чином виконавши обов'язки по даному
договору, має переважне право на пролонгацію договору.

Відповідно до
додаткової угоди № 1 до договору № 1012-ОР від 21.06.2001 року, термін дії
договору продовжено до 01.03.2004 року.

Відповідно до
ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення
строку договору найму (оренди), то за відсутністю заперечень наймодавця,
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Строк  дії договору
був встановлений на один
рік.  Отже, договір поновлявся до
01.03.2005 року, 01.03.2006 року, 01.03.2007 року та до 01.03.2008 року.

В подальшому
намірів продовження дії договору з боку орендодавця не було, про що свідчить
лист за № 38-1/8316 від 20.11.2007 року з вимогою про звільнення орендованого
приміщення, акту відповідно котрого відповідач відмовився від передачі
орендованого майна, та сам факт звернення позивача до суду з позовом.

Таким чином,
договір оренди № 1012-ОР від 21.03.2001 року, у зв'язку зі спливом строку його
укладення втратив чинність; орендоване відповідачем приміщення загальною площею
62 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ним не повернуто.

Відповідно до
ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахування нормального зносу.

Враховуючи   зазначене,
вимоги   позивача   щодо
зобов'язання   відповідача
звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 та передачі його
позивачу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до
ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Вимоги
позивача, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, збільшення позовних
вимог та стягнення з відповідача неустойки за весь час прострочення виконання
зобов'язання в сумі 8184 грн. 94 коп. задоволенню не підлягають, оскільки їх
розрахунок проведено без урахування строку фактичного припинення договору та
без урахування сплаченої орендної плати.

Вимоги щодо
стягнення з відповідача збитків у вигляді неодержаних прибутків (втраченої
вигоди) в розмірі 53350 грн. 02 коп. також не підлягають задоволенню, оскільки
вони є необґрунтованими та побудовані на припущеннях.

На підставі
вищевикладеного, рішення господарського суду Сумської області від 26.06.2008 р.
прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без
порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 101, 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення
господарського суду Сумської області від 26.06.2008 р. по справі № 13/173-08
залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Головуючий
суддя
Могилєвкін Ю.О.

судді                                                      Плужник О.В.

Такмаков Ю.В.