ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № К10/200-08
суд Київської області у складі судді Тищенко О.В., розглянувши справу
з обмеженою відповідальністю „МВСС”, м.Бровари Київської обл.
участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
(далі -третя особа-1); ОСОБА_3, АДРЕСА_1. (далі -третя особа-2); ОСОБА_4,
АДРЕСА_1. (далі -третя особа-3); Виконавчого комітету Броварської міської
ради (далі -третя особа-4); приватного нотаріуса Броварського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, АДРЕСА_1. (далі -третя особа-5); державного
реєстратора Броварського міської ради (далі -третя особа-6)
недійсним рішення загальних зборів учасників (засновників) ТОВ „МВСС” щодо
необхідності введення осіб до складу учасників (засновників), перерозподілу
часток в статутному фонді
представник за довіреністю від 22.11.2008 р.;
представник за довіреністю від 16.06.2006 р.;
представник за довіреністю від 16.06.2006 р.;
паспорт серії НОМЕР_1;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
квітні 2008 р. на розгляд господарського суду Київської області передано
позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС” про
визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (засновників) Товариства
з обмеженою відповідальністю „МВСС” від 01.04.2004 р. (протокол №14 від
01.04.2004 р.) на підставі якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 введено до складу учасників
(засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС” та перерозподілено
частки в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС” і
внесено зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС”, що
зареєстровані Виконкомом Броварської міської ради Київської області.
господарського суду Київської області від 14.04.2008 р. було порушено
провадження у справі та прийнято позовну заяву ОСОБА_1. до розгляду, розгляд
справи призначався на 03.06.2008 р.
господарського суду Київської області від 03.06.2008 р. було залучено до участі
у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача Виконавчий комітет Броварської міської ради, приватного нотаріуса
Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_5, державного реєстратора
Броварського міської ради Київської області, у зв'язку з чим розгляд справи
відкладався на 24.06.2008 р.
від 03.06.2008 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: (1) визнати
недійсним протокол №14 від 01.04.2004 р. загальних зборів учасників ТОВ „МВСС”,
рішення цих зборів від 01.04.2004 р., на підставі якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
введено до складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою
відповідальністю „МВСС”, перерозподілено частки у статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю „МВСС”  і
внесено зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС”, що
були зареєстровані 22.04.2004 р. Виконкомом Броварської міської ради Київської
області.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на наступне:

-
17.11.1995 р було створено ТОВ „МВСС”, державна реєстрація якого відбулася
29.02.1996 р. Засновниками даного підприємства виступили ОСОБА_4. та ОСОБА_8. з
розподілом часток у статутному фонді по 50% кожний. Директором підприємства
було обрано ОСОБА_4.;

-
21.01.1997 р. ОСОБА_8. вийшов зі складу засновників, а свою частку у статутному
фонді ТОВ „МВСС” на підставі угоди купівлі-продажу частки передав позивачеві,
якого було прийнято до складу учасників товариства;

-
25.10.1997 р. загальними зборами учасників ТОВ „МВСС” розмір статутного фонду
було збільшено до 14 000,00 грн., свою частку збільшення у сумі 6 880,00 грн.
позивач вніс протягом 1998 р. Зобов'язання щодо сплати частки після збільшення
статутного фонду виконав також і ОСОБА_4. Відтоді статутний фонд ТОВ „МВСС” не
змінювався, намірів про збільшення його розміру ні у кого з учасників
товариства не виникало та жодних рішень загальними зборами з цього питання не
приймалося;

-
15.04.2004 р. ОСОБА_4 привіз позивача до нотаріальної контори з метою
реєстрації змін до статуту ТОВ „МВСС”, пояснивши, що до складу учасників
товариства бажають увійти ОСОБА_2. та ОСОБА_3., які хочуть викупити у позивача
та ОСОБА_4. по 50% від розміру їхніх часток у статутному фонді, уклавши договір
купівлі-продажу частин цих часток протягом наступних двох років;

- з
намірів ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на той час вбачалося, що вони мають плани по
розширенню сфери діяльності ТОВ „МВСС”, змін процесу виробництва, до реалізації
яких бажали приступити негайно, а тому з метою гарантій щодо своєї роботи на
підприємстві, участі в управлінні товариством і отриманні прибутків на законних
підставах, на їхнє переконання, необхідні були зміни до статуту ТОВ „МВСС” щодо
введення їх до складу учасників товариства та перерозподілу часток у статутному
фонді;

-
протягом наступних років третя особа-1 і третя особа-2 ухилялися від укладення
угоди купівлі-продажу частин належних позивачеві та ОСОБА_4. часток у
статутному фонді, мотивуючи свою відмову недостатністю коштів для повної
оплати, а після останнього пред'явлення вимоги 28.04.2006 р. взагалі
відмовилися здійснити необхідні розрахунки, перестали ходити на роботу, почали
висувати претензії як повноправні учасники ТОВ „МВСС”;

-
після цього, розпочавши з'ясовувати питання юридичного оформлення введення до
складу учасників ТОВ „МВСС” третьої особи-1 і третьої особи-2, позивач встановив,
що ним, а також ОСОБА_4., ОСОБА_2. і ОСОБА_3 було підписано протокол загальних
зборів засновників ТОВ „МВСС” №14 від 01.04.2004 р. про необхідність введення
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. до складу засновників товариства та перерозподіл часток у
статутному фонді;

-
позивач стверджує, що не приймав участі в цих зборах, а з пояснень ОСОБА_4.
випливає, що ці збори не проводилися взагалі та були оформлені лише
документально для дотримання формальної процедури внесення змін до статуту;

- при
прийнятті оспорюваного рішення зборів учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „МВСС” від 01.04.2004 р. було порушено встановлений ст. 147
Цивільного кодексу України порядок повідомлення учасників про намір учасника
товариства продати частину своєї частки та фіксування відмови інших учасників
від переважного права купівлі частки (її частини).

У
судових засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач
вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Київської області від
14.04.2008 р., від 03.06.2008 р. щодо надання суду письмових пояснень по суті
заявлених позовних вимог, не виконав, поважних причин такого невиконання суду
не навів.

Третя
особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2.
у письмовій заяві від 03.06.2008 р. посилається на наступне:

-
директор ТОВ „МВСС” ОСОБА_4. втратив свої повноваження 01.01.2007 р.,
повноваження ОСОБА_4. як директора пролонговані не були, інша особа на цю
посаду не обиралася, загальні збори з цього питання не проводилися. Таким
чином, ТОВ „МВСС” не може представляти ні ОСОБА_4., ні будь-яка інша особа,
оскільки вона не уповноважена компетентним органом товариства;

-
визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „МВСС” від 01.04.2004
р. призведе до втрати корпоративних прав ОСОБА_3. та ОСОБА_2.

Представник
третьої особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, АДРЕСА_1. надав до суду заперечення на
позовну заяву, в яких вказав про надуманість та необґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_1, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву від 24.06.2008р.

Приватний
нотаріус Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_5. в поясненнях від
20.06.2008р. зазначив про те, що договір відчуження корпоративних прав останній
не посвідчував. Також  в зазначених
поясненнях приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу
ОСОБА_5. вказав про те, що останній засвідчив справжність підписів ОСОБА_4. ,
ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2. на двох примірниках змін до Статуту ТОВ „МВСС”,
зареєстрував в реєстр нотаріальних дій за №2003, 2004, 2005, 2006р. 15.04.2006р.

Державний
реєстратор Броварського міської ради у Відзиві від 20.06.2008р. №72-08 на
позовну заяву вказав про те, що останньому не було відомо про те, що насправді
загальних зборів ТОВ „МВСС” не проводилось.

Третя
особа ОСОБА_4. вимог, викладених в ухвалі господарського суду Київської області
від 03.06.2008 р. щодо надання суду письмових пояснень по суті заявлених
позовних вимог не виконав, поважних причин такого невиконання суду не надала.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно
з ст. 6 Угоди про заснування та діяльність Товариства з обмеженою
відповідальністю„МВСС” від 17.11.1995 р. його учасниками були ОСОБА_8. та
ОСОБА_4., за рахунок внесків яких було створено статутний фонд товариства у
розмірі 37 500 000,00 крб., з часткою по 18 750 000,00 крб. кожного з вказаних
учасників.

З
розписки від 07.10.1997 р. та заяви ОСОБА_8 від 28.01.1998 р. на адресу зборів
засновників ТОВ „МВСС”, завіреної 28.01.1998 р. приватним нотаріусом
Броварського нотаріального округу ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_8. просив
вивести його зі складу засновників ТОВ „МВСС” та відступив свою частку у
розмірі 50% статутного фонду ТОВ „МВСС” позивачу ОСОБА_1

Відповідно
до змін до ст. 8.1 статуту ТОВ „МВСС”, затверджених зборами засновників
25.10.1997 р. і зареєстрованих виконкомом міської Ради народних депутатів м.
Бровари 29.01.1998 р., розмір статутного фонду становив 14 000,00 грн. та
складався з внесків двох його учасників: ОСОБА_4. -50% та ОСОБА_1 -50%.

Згідно
з протоколом №14 загальних зборів засновників товариства з обмеженою
відповідальністю„МВСС” від 01.04.2004 р. на порядок денний були винесені
питання про зміну складу засновників ТОВ „МВСС” та про перерозподіл часток
статутного фонду. Присутні на вказаних зборах ОСОБА_4., ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. заслухали доповідь ОСОБА_4. про необхідність введення до складу
засновників ТОВ „МВСС” громадян ОСОБА_2., ОСОБА_3. та про зміни часток у
статутному фонді.

Відповідно
до рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою
відповідальністю„МВСС” від 01.04.2004 р. у зв'язку з тим, що виробнича база ТОВ
„МВСС” постійно розширюється і у виробництві використовується обладнання
громадян ОСОБА_2., ОСОБА_3., було вирішено вважати необхідним введення їх до
складу засновників ТОВ „МВСС”, а також внести зміни щодо перерозподілу часток
статутного фонду між засновниками ТОВ „МВСС” у такому порядку: ОСОБА_4. -25%,
ОСОБА_1. -25%, ОСОБА_2. -25%, ОСОБА_3. -25%.

Оцінюючи
подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових
засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх
взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають
частковому задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Стаття
116 Цивільного кодексу України передбачає право учасника господарського
товариства здійснити відчуження належної йому частки у статутному (складеному)
капіталі товариства.

Відповідно
до ч. 1 ст. 147 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.
Частиною другою статті 147 ЦК України також передбачена можливість відчуження
частки (її частини) учасником товариства з обмеженою відповідальністю третій
особі.

Статтею
53 Закону України „Про господарські товариства” (із змінами та доповненнями,
чинними станом на 01.04.2004 р.) передбачалось, що учасник товариства з
обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою
частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше
не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства
користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її
відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому
погодженому між ними розмірі.

Правочин,
який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках,
встановлених законом або домовленістю сторін (ч. 1 ст. 209 ЦК України).

Згідно
з ч. 3 ст. 29 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців” у разі внесення змін до установчих документів, які
пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім
документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається
або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників),
завірена в установленому порядку, або нотаріально посвідчена копія заяви
фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально
посвідчена копія документа про перехід частки учасника у статутному капіталі
товариства, або нотаріально посвідчений документ про передання права
засновника (учасника) іншій особі, або рішення уповноваженого органу
юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу
засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими
документами юридичної особи.

Таким
чином, документом про передачу права учасника товариства з обмеженою
відповідальністю іншій особі має бути нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу, міни, дарування, інший договір або заява учасника про відступлення
своєї частки у статутному фонді на користь іншої особи (Аналогічну позицію
займає Державний комітет України з питань регуляторної політики і
підприємництва у листі від 31.03.2005 р. №2272).

Відповідачем
та третіми особами не надано доказів відступлення або відчуження на підставі
іншого нотаріально посвідченого правочину частини належної позивачу частки на
користь ОСОБА_3, ОСОБА_2, а тому рішення загальних зборів засновників ТОВ
„МВСС” від 01.04.2004 р. про введення до складу засновників товариства ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та про перерозподіл часток на їх користь не відповідають ст. 147
Цивільного кодексу України, ст. 53 Закону України „Про господарські
товариства”, а також ст. 321 Цивільного кодексу України щодо недопустимості
протиправного позбавлення особи права власності.

Судом
також встановлено, що протокол №14 загальних зборів засновників товариства з
обмеженою відповідальністю„МВСС” від 01.04.2004 р. не містить даних про
результати голосування учасників товариства з питання про введення до складу учасників
товариства ОСОБА_3, ОСОБА_2 та про перерозподіл часток на їх користь.

Судом
відхиляються посилання ОСОБА_2. на те, що ОСОБА_4. втратив повноваження
директора ТОВ „МВСС” з 01.01.2007 р., його повноваження пролонговані не були.

У
письмовій заяві від 03.06.2008 р. третя особа-1 посилається на наказ №7-ОК від
14.02.2004 р., виданого на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ
„МВСС” від 14.02.2004 .р., відповідно до яких термін повноважень директора ТОВ
„МВСС” ОСОБА_4. було продовжено лише на три роки з 01.01.2004 р. по 01.01.2007
р.

Відповідно
до п. 12.1 статуту ТОВ „МВСС”, затвердженого загальними зборами учасників ТОВ
„МВСС” 17.11.1995 р. і зареєстрованого виконкомом Броварської міської Ради
народних депутатів 29.02.1996 р. за №1364, вищим органом управління товариства
є збори учасників.

Згідно
з п. 12.2 статуту ТОВ „МВСС” виконавчим органом товариства є директор, який діє
на підставі контракту, що укладається і затверджується зборами учасників.

Як
вбачається з протоколу загальних зборів учасників від 06.03.1996 р., рішенням
загальних зборів учасників від 06.03.1996 р. було призначено директором ТОВ
„МВСС” ОСОБА_4. та від імені загальних зборів учасників ТОВ „МВСС” доручено
ОСОБА_8. укласти контракт на управління ТОВ „МВСС” у формі трудового договору на
невизначений термін.

Судом
також встановлено, що 06.03.1996 р. загальними зборами ТОВ „МВСС” в особі
ОСОБА_8 з ОСОБА_4. було укладено Контракт на управління підприємством, пунктом
1.1 якого визначалося, що він укладається на невизначений строк.

Таким
чином, директор ТОВ „МВСС” обирається безстроково, а його повноваження
припиняються переобранням.

Відповідно
до п. 6.3 контракту на управління підприємством від 06.03.1996 р. дія його
припинялася: за угодою сторін; з ініціативи вищого органу у випадках,
передбачених п. 6.4 цього контракту, за яким керівник міг бути звільнений з
посади, а контракт розірваний з ініціативи вищого органу у випадку
систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків,
покладених на нього цим контрактом, з інших підстав, передбачених Кодексом
законів про працю.

Пунктом
6.1 контракту встановлювалося, що по закінченні кожного року його дії умови
контракту аналізуються і обґрунтовані пропозиції сторін враховуються шляхом
внесення до контракту відповідних змін і доповнень; зміни оформлюються додатковою
угодою до контракту.

Дослідивши
матеріли справи, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4. на час вирішення
спору перебуває на посаді директора ТОВ „МВСС” і є його повноважним
представником, оскільки рішення про його переобрання зборами учасників
товариства не приймалося та до контракту на управління підприємством від
06.03.1996 р. зміни про встановлення строків перебування ОСОБА_4. на цій посаді
додатковою угодою не вносилися.

Відповідно
до п. 13 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від
27.06.2007 №04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" справи, що виникають з корпоративних відносин, - це
спори між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), в тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами), що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом відповідних
позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів управління
господарського товариства, припинення незаконних дій (бездіяльності) його
посадових чи службових осіб, визнання недійсними установчих документів
товариства або угод про відчуження майна, корпоративних прав тощо.

Згідно
з пунктом 1 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України „Про деякі
питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів
державних чи інших органів” від 26.01.2000 р. №02-5/35  акт державного чи іншого органу -це юридична
форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно
до ст.ст. 59, 60 Закону України „Про господарські товариства” збори учасників
товариства з обмеженою відповідальністю приймають рішення, а не протоколи.

Протокол
є лише способом фіксування процесу зборів учасників та прийняття колегіальних
рішень, а тому не може вважатися актом вищого органу управління товариства з
обмеженою відповідальністю. Основним документом, що породжує права та обов'язки
є рішення загальних зборів учасників, а оскаржуваний протокол є похідним
документом.

Тому
провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним протоколу
№14 від 01.04.2004 р. загальних зборів учасників ТОВ „МВСС” підлягає припиненню
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки зазначений документ не може
визнаватися недійсним на підставі ст. 12 ГПК України.

Згідно
з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На
підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача.

Керуючись
ст.ст. 33, 43. 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.
Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним
протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю
„МВСС” №14 від 01.04.2004 р. -припинити.

3.
Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „МВСС” від 01.04.2004 р., оформлене протоколом загальних
зборів учасників ТОВ „МВСС” №14 від 01.04.2004 р.

4.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „МВСС” (07400, Київська
область, м. Бровари, вул. Красовського, 26-а; ) на користь
ОСОБА_1 (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Глінки, 55; ідентифікаційний
номер ) 85,00 грн. (вісімдесят п'ять гривень) витрат по сплаті
державного мита, 118,00 (сто вісімнадцять гривень) витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття, оформленого у відповідності до статті 84 ГПК України.

Суддя