ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.08                                                                                           Справа№ 30/194

за позовом: ТзОВ „ Тридента Агро”, м. Київ

до відповідача: ТзОВ „Правда”, с. Пониковиця

про стягнення 1404,41 грн.

Суддя Мороз Н.В

Представники:

від позивача: Сербан В.Ф. –предст.

від відповідача: н/з

Суть спору:

Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю „ Тридента Агро”, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Правда”, с.Пониковиця про стягнення 1404,41 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.08.2008р.

Для об”єктивного та всестороннього вирішення спору, розгляд справи відкладався ухвалою суду.

Представник позивача в судове засідання з”явився, позовні вимоги підтримав повністю. Зазначив, що рішенням Господарського суду від 18.03.2008р. по справі №16/25 задоволено позовні вимоги ТзОВ „ Тридента Агро” до ТзОВ „Правда” про стягнення за договором купівлі-продажу заборгованості та штрафних санкцій. Однак враховуючи те, що відповідачем заборгованість погашено 22.02.2008р. та 03.03.2008р., позивачем за період з 08.02.2008р. по 21.02.2008р. нараховано пеню в розмірі 481,41 грн., за період з 08.02.2008р. по 03.03.2008р. 3% річних в сумі 72,18 грн. та інфляційні нарахування в сумі 600,82 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 250 грн. за надання юридичних послуг. Позов просить задоволити.

В судове засідання представник відповідача не з”явився, причин неявки суду не повідомив. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2008 року у справі № 16/25 позов задоволено частково, стягнуто з ТзОВ „Правда” за договором купівлі-продажу № ЗУФ- 02/03/07 від 01.03.2007р. на користь ТзОВ «Тридента Агро” пеню в розмірі 1657,69 грн., 3% річних в сумі 277,60 грн., 887,31 грн. інфляційних нарахувань, 5057,67 грн. штрафу, 2500 грн. збитків. З врахуванням того, що основний борг в сумі 42252,43 грн. погашено під час судового розгляду, а саме 22.02.2008р. та 03.03.2008р., провадження у справі в цій частині припинено.

Дане рішення суду набрало законної сили, на виконання даного рішення судом видано наказ.

Згідно із ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні, річні за збитки за період з 08.02.2008р. по 03.03.2008р., що не охоплений рішенням суду №16/25 від 18.03.2008р. Слід зазначити, що згідно ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,в яких беруть участь ті самі сторони. Так, у відповідності до поданого розрахунку позовних вимог, стягненню підлягають пеня в сумі 481,41 грн. та 3% річних в розмірі 72,18 грн., 600,82 грн. інфляційних втрат.

Крім того, позивачем також заявлено вимогу щодо відшкодування відповідачем збитків в розмірі 250 грн., що складають суму витрат позивача на оплату юридичних послуг згідно договору №121/06/08 від 13.06.2008 року.

Згідно з вимогами ст.220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов”язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Частина 3 ст.216 ГК України передбачає, що потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того чи є застереження про це в договорі.

В силу ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов”язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб”єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов”язання або додержання правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб”єктом, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов”язання другою стороною.

Судом встановлено, що у зв’язку з необхідністю звернення до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, ТзОВ „Тридента Агро” несе додаткові витрати на оплату послуг юридичної фірми згідно укладеного договору 121/06/08 від 13.06.2008 року, що відповідно до вимог ст.225 ГК України відноситься до збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Доказом понесення позивачем додаткових витрат у вигляді оплати юридичної допомоги є платіжне доручення №7425 від 10.07.2008р.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо відшкодування понесених останнім збитків у вигляді додаткових витрат на оплату юридичних послуг задоволити.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Незважаючи на всебічне сприяння суду сторонам у реалізації своїх прав та обов”язків, відповідач своїм правом на захист не скористався, підставність позовних вимог не спростував.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами, і підлягають до задоволення в сумі 1404,41 грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.509, 525, 526, 598 ЦК України, ст.ст.179, 180, 193, 216, 220, 224, 225 ГК України, ст.ст.33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Правда”, с. Пониковиця Бродівського району Львівської області (р/р 260044959 в ЛОД Райффайзен Банк Аваль, МФО 325570, ) на користь ТзОВ „Тридента Агро”, м. Київ, вул. Ямська, 28 А (р/р 0101 в ЗАТ „Сведбанк Інвест” в м. Києві, МФО 320650, ) –1404,41 грн. заборгованості, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя