ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2008 р. Справа № 51/185-08

вх. № 6192/5-51

Суддя господарського суду Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Болтенко А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Гальченко А.О., довіренність від 17.06.2008 року відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ПСП "Молнія-1", с. Юрченкове

до ТОВ "Багатопрофільна комерційна фірма "Монтажтеплосервіс", Харківськаобласть

про стягнення 18727,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18727,80 грн. заборгованості, з яких: 14700,00 грн. - основний борг; 441,00 грн. штрафу, 367,50 грн. - три відсотки річних; 3219,30 грн.- інфляційні, які виникли з договору № 29, укладеного між сторонами 22.09.2007 року. Позов обгрунтовано не виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг.

18.11.2008 року до господарського суду, через канцелярію, від позивача надійшов супровідний лист, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи виписку з ЄДРПОУ серії № 884333.

Суд, дослідивши надані документи, долучає їх до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 20.11.2008 року свого представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Ухвала суду від 19.11.2008 року повернута до суду з відміткою листоноші: "за зазначенолю адресою не проживає".

Ухвалою від 19.08.2008 року, суд попередив сторони про те, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

22.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 29, відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу послуги по вантаженню цукрового буряку. Позивач зобов"язаний прийняти виконання робіт згідно "Акту виконаних робіт".

Відповідно до договору розрахунки проводяться за кожні сім днів роботи навантажувача, відповідно до акту виконаних робіт із розрахунку 700,00 грн. за добу, на протязі семи днів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача або готівковим платежом через касу підприємства.

Позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог до суду наданий акт виконаних робіт відповідно договору № 29 від 22.09.2007 року на суму 14700,00 грн. за 21 день роботи.

Проте, на акті в графі "роботу прийняв директор А.Т. Позняк" немає підпису директора та печатки відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 905 Цивільного кодексу України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Такі фактичні обставини спору дають суду підстави вважати, що початок строку виконання відповідачем зобов'язань, щодо оплати виконаних робіт, настає на протязі семи днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт. Як свідчать матеріали справи, акт приймання виконаних робіт відповідачем не підписаний. Тобто у позивача не виникло права вимагати оплати згідно договору № 29 від 22.09.2007 року, тому позивач звернувся до суду передчасно.

Таким чином, суд, вислухавши пояснення представника позивача, ретельно дослідивши матеріали справи, не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 530, Цивільного кодексу України ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Шарко Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24 листопада 2008року.