ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.09.08 р.                     Справа № 4/141

Представником позивча не надане письмове клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб’юторські

системи Донбасу Нова” м. Донецьк

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозяюшка плюс”

м. Маріуполь

про стягнення 1832,67грн. заборгованості, пені та штрафу

за участю представників сторін:

від позивача – Нікітін В.В. - за довіреністю від 05.02.2008р.,

від відповідача – не явився,

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 1832,67грн., з яких: 1503,56грн. - заборгованість, 178,77грн. – пеня, 150,35грн. - штраф.

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір купівлі-продажу №232 від 29.10.2007року, видаткові накладні №76951 від 01.12.2007року на суму 301,32грн., №76952 від 01.12.2007року на суму 609,10грн., №76953 від 01.12.2007року на суму 144,58грн., №76954 від 01.12.2007року на суму 485,95грн., по яких відвантажений товар.

Також з метою забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідача.

Відповідач не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений замовленою поштою, яку він одержав, про що свідчить підпис уповноваженої особи на повідомленні про одержання ухвали.

Суд не позбавлений права вирішити спір без участі представника сторони за достатністю матеріалів для вирішення даного спору.

Дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, між позивачем та відповідачем підписаний договір купівлі-продажу №232 від 29.10.2007року, в якому передбачені всі істотні умови для договорів даного виду, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання продавати покупцю – відповідачу продукти харчування у кількості та асортименті визначеному сторонами та відображеному у накладних (п. п. 1.1, 1.2 договору), а покупець – прийняти товар та оплатити його протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару (п. 6.1 договору).

Сторонами в договорі передбачений конкретний термін оплати товару.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідачем отриманий товар по видатковим накладним:

-          №76951 від 01.12.2007року на суму 263,93грн.;

-           №76952 від 01.12.2007року на суму 609,10грн.;

-           №76953 від 01.12.2007року на суму 144,58грн.;

-           №76954 від 01.12.2007року на суму 485,95грн.

Всього за цими накладними відповідачем отримано товар на загальну суму 1503,56грн., що свідчать штампи підприємства і підписис особи, яка одержала товар. Таким чином, зобов’язання позивачем, взяті за договором виконанні.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в ст. ст. 526,530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору.

Відповідач в порушення умов договору не оплатив отриманий ним товар, таким чином сума заборгованості на час звернення із позовом складає 1503,56грн.

Оскільки, господарський суд вважає доведеними позивачем факт невиконання умов договору відповідачем, як і факт заборгованості в розмірі 1503,56грн., він стягує з відповідача доведену суму боргу.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, яка є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Вимоги позивача щодо стягнення з боржника 178,77грн. пені задовольняються частково в сумі 159,89грн., так як вона повинна бути розрахована у відповідності із Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання”, в якому зазначено, що якщо сторонами прямо передбачені в договорах відповідальність і її розмір за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, боржник зобов’язаний сплатити пеню з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ та шестимісячного строку.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 150,35грн. штрафу у відповідності з п. 7.5 договору, в якому передбачено, що у разі прострочення оплати на строк більш ніж 30 календарних днів покупець окрім пені та суми основної заборгованості сплачує продавцю штраф в розмірі 105 від вартості неоплаченого в строк товару.

Враховуючи, що сторонами самостійно в договорі визначений конкретний вид відповідальності за прострочення оплати отриманого товару на строк більше ніж 30 календарних днів, визначений сторонами і розмір штрафу, суд задовольняє цю вимогу в повному обсязі.

Також з метою забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідача.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного:

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням інтересів юридичної або фізичної особи, може забезпечуватись на будь-який стадії процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Оскільки позивач не довів суду такого обґрунтовування, господарський суд відмовляє в забезпечені позову.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством прямо пропорційно між сумою, що заявлена до стягнення та задоволена судом.

На підставі ст.ст. 525,526,530,546,549 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 66,67,49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в :

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб’юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозяюшка плюс” м. Маріуполь про стягнення 1832,67грн. заборгованості, пені та штрафу частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хозяюшка плюс” м. Маріуполь-87549, вул. Артема, 134, ЗКПО 34372707, п/р №1913 в МФ КБ “Приватбанк”, МФО 335429 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб’юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк-83045, вул. Куйбишева, 34, ЗКПО 32085111, п/р № в ДФ ВАТ “Родовід банк” м. Донецька, МФО 394512 заборгованість в розмірі 1503,56грн., 159,89грн. – пені, 150,35грн. – штрафу, державне мито – 100,95грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Суддя

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений 09.09.2008року, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи,

1-позивачу,

1-відповідачу