СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2008 р.
Справа  № 3/122

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача  Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі
9081 грн. 82 коп.

Суддя  Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача  :
ОСОБА_3(довіреність №1607 від 09.06.2008 року)

від відповідача
:  не з'явився

Статті 20, 22, 91, 107
Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач -приватний підприємець
-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Рівненської області з
позовом до Приватного підприємця -фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення в розмірі 9081 грн.
82 коп. з яких: 7070 грн. 00 коп. - основного боргу;  369 грн. 62 коп. - пені; 201 грн. 79 коп. -
3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та 1440 грн. 41 коп.
збитків завданих інфляційним збільшенням заборгованості. Позивач також просить
стягнути судові витрати та витрати на оплату послуг адвоката.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, в судове засідання не з'явився двічі; про дату, час та місце
проведення судового засідання повідомлений належним чином (повідомлення про
вручення поштового відправлення №4279796, 4316187).

За таких обставин, керуючись ст.75
ГПК України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача та
відзиву з його боку за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника позивача,
вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський
суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2007 року між Приватним підприємцем  ОСОБА_1
(далі -Орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (далі -Орендар)
укладений Договір оренди нежитлового приміщення №3  (далі -Договір).

Відповідно до п.1.1.-1.3. Договору
Орендодавець передав, а орендар прийняв у платне строкове користування
приміщення -частину цеху торгівельного обладнання загальною площею 321 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м.Рівне, провул. Робітничий, буд.1 .

Пунктом 2.1. Договору орендна плата
за користування приміщенням складає 10 грн. за кв.м..

Відповідно до п.2.7. Договору
орендна плата сплачується орендарем не пізніше 10 днів наступного місяця на
підставі виставленого рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Орендодавця.

Відповідно до умов укладеного
Договору оренди нежитлового приміщення сторони взяли на себе відповідні
зобов'язання, а саме Орендодавець зобов'язався передати приміщення у
користування Орендарю (п. 3.3.1. Договору), а Орендар відповідно до п. 3.1.1.
Договорів - прийняти приміщення по акту приймання-передачі та своєчасно сплачувати
орендні платежі.

На виконання умов договору згідно з
Актом приймання-передачі від 16.05.2007 року Орендодавець передав, а Орендар
прийняв приміщення загальною площею 321 кв.м., за адресою: м.Рівне, провул.
Робітничий, 1.

Позивачем по справі були виконано
зобов'язання за Договорам та надані послуги на суму 30546 грн. 36 коп., що
підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками печаток сторін,
актами здачі-приймання виконаних робіт: акт №ОУ-0000003 від 31 травня 2007
року; акт №ОУ-0000006 від 30 червня 2007 року; акт №ОУ-0000009 від 31 липня
2007 року; акт №ОУ-0000012 від 31 серпня 2007 року; акт №ОУ-0000015 від 30
вересня 2007 року; акт №ОУ-0000018 від 31 жовтня 2007 року; акт №ОУ-0000021 від
30 листопада 2007 року; акт №ОУ-0000024 від 31 грудня 2007 року; акт
№ОУ-0000003 від 31 січня 2008 року; акт №ОУ-0000006 від 29 лютого 2008 року.

Відповідач виконав взяті на себе
зобов'язання щодо оплати оренди частково, сплативши позивачу суму в розмірі
23476 грн. 36 коп..

В матеріалах справи наявний
підписаний сторонами Акт звіряння розрахунків, згідно з яким станом на
19.03.2008 року борг відповідача перед позивачем становить 7070,00 грн..
Відповідач не надав суду доказів оплати боргу.

У відповідності до ст.11 Цивільного
кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст.509
Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи
утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати
виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та
вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в
Господарському кодексі України. Так, в ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 5.2.2 Договору сторони
узгодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно з запізненням більше п'яти
календарних днів або не в повному обсязі, стягується за рахунок орендаря
відповідно до чинного законодавства з врахуванням пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення  від суми несплаченої орендної плати.

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК
України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 231 ГК України
передбачає, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники
грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що
розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем за несвоєчасне виконання
зобов'язання на суму боргу за період з 31.07.2007 по 31.01.2008 року нараховано
пеню в розмірі 369 грн. 62 коп..

Частина 2 статті 625 ЦК України
передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Згідно з розрахунком наданим
позивачем на суму боргу нараховано інфляційні втрати від прострочення виконання
зобов'язання відповідачем за період з 31.07.2007 по 25.09.2008 року в сумі 1440
грн. 41 коп. та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за
період з 31.07.2007 по 25.09.2008 року в сумі 201 грн.79 коп..

З огляду на вищевказане позовні
вимоги позивача правомірні, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, з
покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті
інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу. Відповідно до
ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову
на відповідача покладається сума витрат за послуги адвоката, що підтверджуються
договором про надання юридичних (адвокатських) послуг від 01.09.2008 року,
підписаним сторонами актом про виконання замовлення  від 30.09.2008 року та доказами оплати
адвокатських послуг.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з Приватного
підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
НОМЕР_1) на користь Приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_2) 7070 грн. 00 коп. - основного боргу;  369 грн. 62 коп. - пені; 201 грн. 79 коп. -
3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та 1440 грн. 41 коп.
збитків завданих інфляційним збільшенням заборгованості; 102 грн. 00 коп.
витрат на оплату державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; 1000 грн. 00 коп. витрат
на оплату послуг адвоката.

3.          Стягнути з Приватного
підприємця - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
НОМЕР_2) в дохід державного бюджету 11 грн. 10 коп. державного мита.

4.          Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Повний
текст рішення суддею підписано “03” листопада 2008 року.