ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08                                                                                 Справа № 10/81.

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 м. Алчевськ Луганської філії, м. Алчевськ

до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго", м. Луганськ

про стягнення 987 грн. 78 коп.

Суддя Т.М. Мінська

Представники сторін:

від позивача - Шапошнікова О.В. - юрисконсульт, довіреність № 162 від 22.07.08.;

від відповідача - Деркунська Н.А. - юрисконсульт, довіреність № 18-01-29-08 від 08.09.08.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 987 грн. 78 коп.

Позивач надав клопотання від 10.09.2008р., яким заявив про зміну предмету позову та просить стягнути з відповідача понесені збитки в сумі 987 грн. 78 коп. вартості не отриманих послуг теплопостачання. Відповідно до ст. 22 ГПК України суд розглядає позов з урахуванням зміни предмету позову.

Відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між філією «Перевальськтеплокомуненерго» Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго" (відповідачем у справі) і ВАТ “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 м. Алчевськ Луганської філії (позивачем у справі) укладено договір № 17/40 від 02.09.2002. (надалі –Договір 17/40), згідно якого відповідач зобов’язався постачати позивачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а позивач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Даний договір був пролонгований і діяв в 2007 році.

Також між сторонами у справі укладений договір від 02.02.04 № 57 про надання послуг електрозв‘язку, згідно з яким підприємство зв’язку (позивач у справі) зобов‘язалося надавати послуги електрозв‘язку споживачеві (відповідачеві у справі), а останній –здійснювати оплату їх вартості відповідно до умов договору.

При розгляді господарським судом Луганської області справи № 3/30 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв'язку № 1 м. Алчевськ Луганської філії до Обласного комунального спеціалізованого теплозабезпе-чуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго" в особі філії "Перевальськтеплокомуненерго" було встановлено, що в порушення умов договору відповідач оплачував надані послуги несвоєчасно, та не в повному обсязі, в наслідок чого за період з жовтня 2007 по лютий 2008 за ним утворилась заборгованість в сумі 1 358 грн. 47 коп. Рішенням господарського суду Луганської області від 08.04.2008р. по справі № 3/30, яке набрало законної сили, було стягнуто з відповідача на користь позивача вищевказаний борг.

Позивач на обґрунтування своїх вимог посилається на ст. 224 ГК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач з 01.11.2007р. не надавав послуги з теплопостачання в порушення договору 17/40, чим спричинив збитки в сумі 987 грн. 78 коп. вартості не отриманих послуг, що позивач підтверджує актом звірення розрахунків від 15.11.2007р. (а.с. 20).

В акті звірення від 15.11.2007р. вказано, що він складений провідним бухгалтером ЛФ ВАТ «Укртелеком»центру електрозв’язку і головним бухгалтером МКС ТП «Перевальськтепло» в зв’язку із перевіркою взаємних розрахунків станом на 01.11.2007р. МКС ТП «Перевальськтепло» є іншою теплопостачальною організацією, але в той же час підпис головного бухгалтера МКС ТП «Перевальськтепло» засвідчений печаткою філії "Перевальськтеплокомуненерго", тобто філії відповідача у справі. В акті звірки зазначено сальдо на 01.11.2007р. - МКС ТП «Перевальськтепло» - «кредит»- 987, 78 грн., ЛФ ВАТ “Укртелеком” ЦЕС № 1 - «дебет» - 987, 78 грн.

Також в матеріалах справи маються документи про проведення взаємних заліків між сторонами за договорами № 17/40 і № 57 протягом січня –жовтня 2007 року.

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими з огляду на наступне:

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникали взаємні грошові зобов’язання за договорами № 17/40 і № 57 протягом січня –жовтня 2007 року.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги.

Як вбачається з акту звірення від 15.11.2007р. у Відповідача мається заборгованість перед позивачем в сумі 987, 78 грн. Така заборгованість могла виникнути в тому разі, якщо сума наданих послуг зв’язку станом 01.11.2007р. перевищувала б оплату за ці послуги або суму проведених заліків взаємної заборгованості на 987, 78 грн. З цією метою у позивача було витребувано розрахунок в якому зазначити, починаючи з дати дії договору, всі рахунки, їх суми за надані телефоні послуги і погашення боргу (платіжні доручення їх суми, акти взаємозаліків, їх суми). Позивач не зміг підтвердити первинними бухгалтерськими документами наявність або переплати грошовими коштами за послуги теплопостачання, або надання послуг зв’язку відповідачу на суму 987, 78 грн., що перевищує суму послуг теплопостачання, зарахованих шляхом заліку взаємної заборгованості. Тобто дані акту звірення від 15.11.2007р. не підтверджуються будь –якими документами.

Згідно статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Акт звірення від 15.11.2007р. не може бути доказом витрат, зроблених позивачем, оскільки такі витрати не підтверджені належними доказами, і суперечать іншим документам. Таким чином, позивачем не доведено наявність збитків, порушення зобов’язання відповідачем.

З огляду на вищевказане суд визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України за згодою сторін у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

підписано 29.09.2008р.

Суддя Т.М.Мінська