ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.09.08 Справа №7/130/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді Мойсеєнко Т. В. , Коробка Н.Д. , Мірошниченко М.В.

при секретарі Бредіхін Ю.Ю.

за участю представників

позивача: Турчинський М.І., довіреність № 01/128 від 15.08.2008р. спеціаліст - юрисконсульт;

відповідача: Могуренко С.Є., довіреність № 07/754 від 26.05.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 7/130/08 та апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Гамма», м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 7/130/08

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м.Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства «Гамма», м.Запоріжжя

про повернення позивачеві державної власності – майна, що є об’єктом оренди, шляхом виселення відповідача з займаних приміщень та стягнення неустойки в розмірі 2 246грн. 78 коп.

Встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі №7/130/08 (суддя Кутіщева Н.С.) позов задоволено і зобов’язано відкрите акціонерне товариство «Гамма» повернути до державної власності на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області майно, що є об’єктом оренди, а саме: вбудовані в підвальний поверх нежитлові приміщення, загальною площею 34,8 кв.м. (літ. А-5, приміщення № 200, 201), що розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Горького, 159-Б шляхом виселення з зайнятих приміщень. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Гамма» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області 2246грн.78коп. неустойки. Судові витрати покладено на відповідача.

Рішення суду прийнято з посиланням на ст.ст.526, 785 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та мотивовано тим, що позивач є орендодавцем приміщення, яке згідно договору оренди з ВАТ «Гамма» було передано у користування відповідача. Позивач повідомив відповідача про небажання продовжувати термін дії договору оренди майна та надіслав ВАТ «Гамма» примірники акту приймання – передачі орендованого майна. Відповідач не надав належних доказів, які б підтверджували повернення відповідачем позивачу орендованого майна в установленному законом порядку, спірне приміщення не звільнив до теперішнього часу. Оскільки відповідач не виконав обов’язку щодо повернення приміщення обов’язаний сплати відповідачем неустойки в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час використання державного майна з 26 грудня 2007р. по 17 квітня 2008р. у сумі 2246,78грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 7/130/08 у зв’язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області відмовити. Заявник апеляційної скарги зазначає, що судом не досліджено факту того, що на лист позивача № 9508/26 від 27.12.2007р. про не продовження на майбутнє договірних відносин та на вимогу підписати акти приймання – передачі орендованого майна і до 10.01.2008р. повернути майно регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області, відповідач супроводжувальним листом, що підтверджується записом у журналі вихідної кореспонденції ВАТ «Гамма» за № 07/03 від 09.01.2008р., направив на адресу позивача акти приймання – передачі орендованого майна. З моменту закінчення договору оренди державного нерухомого майна № 2231 ВАТ «Гамма» припинило користування орендованим приміщенням і звільнило його. Заявник апеляційної скарги вважає, що підписавши та надіславши 09.01.2008р. на адресу позивача акти приймання – передачі, ВАТ «Гамма» виконало вимогу позивача і повернуло останньому орендоване державне майно. Скаржник, вважає безпідставними і необґрунтованими листи позивача від 22.01.2008р. та від 25.01.2008р., в яких повідомлялося про закінчення терміну дії договору оренди № 2231 та пропонувалося звільнити орендоване приміщення з оплатою платежів за безпідставне використання об’єкту оренди, оскільки листом від 09.01.2008р. позивачу були надіслані підписанні з боку відповідача акти приймання – передачі та звільнено орендоване майно.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у повному обсязі встановлено усі фактичні обставини по справі та зроблені правильні висновки щодо фактичних правовідносин сторін, правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається. Твердження заявника апеляційної скарги про те, що повернення державного нерухомого майна за актом приймання – передачі та надіслання на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області листа від 09.01.2008р. за № 07/03 є безпідставними, оскільки зазначені обставини відповідачем у порядку вимог статей 33, 34 ГПК України не було доведено належними та допустимими доказами по справі. Крім того, відповідач листами від 16.01.2008р. за № 07/24, від 24.01.2008р. звертався до позивача з заявами про продовження договірних відносин та проханням передати приміщення в суборенду іншій особі, вважаючи при цьому, що зазначений договір є продовженим.

У судовому засіданні представник позивача також зазначив, що відповідач не надав доказів звільнення орендованого приміщення і не передав позивачу ключі від цього приміщення, що перешкоджає позивачу передати це приміщення в подальшу оренду. Представник у судовому засіданні 17.09.2008р. підтримав вимоги, викладені у відзиву на апеляційну скаргу відповідача, просить залишити без задоволення.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за їх згодою у судовому засіданні, яке відбулося 17.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1756 від 16.09.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів головуючого судді Мойсеєнко Т.В., суддів Коробка Н.Д., Мірошниченко М.В.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 грудня 2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Відкритим акціонерним товариством «Гамма» укладено договір № 2231 оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ВАТ «Гамма», за умовами якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудовані в підвальний поверх нежитлові приміщення, загальною площею 34,8кв.м., (літера А-5, приміщення № 200, № 201), відповідно до викопіровки з плану підвального поверху гуртожитку (додаток № 3 до договору), яке розташовано за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 159-Б. (пункт 1.1 договору).

Згідно п.2.1 договору вступ Орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору та акта прийому – передачі вказаного орендованого майна.

Передача державного майна в оренду відповідача підтверджується актом прийому-передачі (а.с.8 зворотня сторінка ).

Відповідно до п.3.1 договору з урахуванням договору про зміни № 1 від 28.02.2007р.(а.с. 9), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за орендну державного майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. за № 786 із змінами та доповненнями і на момент укладення договору, відповідно до цільового призначення, визначеного в пункті 1.2. складає без ПДВ 2996, 55грн. за рік, а розмір орендної плати за перший місяць оренди (за грудень 2006р.) становить без ПДВ 270,86грн. збільшений на індекс інфляції за грудень місяць 2006р. (п.3.2. договору). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.3.3 договору).

Пунктом 10.1 договору сторони встановили строк дії договору з 29.12.2006р. до 25.12.2007р.

Пунктом 10.6 договору встановлено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Господарським судом Запорізької області встановлено, що 27.12.2007р. позивач направив відповідачу листа № 9508/26-201 про не продовження на майбутнє договірних правовідносин та надіслав відповідачу акти приймання-передачі майна з оренди для підписання і повернення майна в строк до 10.01.2008р. Не отримавши відповіді та підписаного акту приймання-передачі, позивач повторно листом від 25.01.08р. за № 320/26-201(а.с12) вимагав від відповідача надіслати регіональному відділенню ФДМУ підписані акти приймання –передачі орендованого майна. Отримання вказаного листа підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (зв.сторона а.с.12).

Однак, названі листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області були залишені відповідачем без задоволення. Доказів повернення орендованого майна відповідно до умов п.2.5 договору відповідач не надав.

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч.2 ст.291 ГК України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно вимог до ч. 1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі закінчення строку дії договору орендар обов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Стаття 785 Цивільного кодексу України визначає, що у разі припинення договору оренди Орендар зобов’язаний негайно повернути Орендодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У пункті 2.5 договору сторони узгодили, що Орендар (відповідач у справі) у разі припинення договору оренди повертає майно позивачу в аналогічному порядку, встановленому цим договором при передачі майна Орендарю. Обов’язок по складанню акта приймання – передачі покладається на сторону, яка передає майно.

Таким чином, відповідач за умовами договору оренди зобов’язаний був скласти акт прийому – передачі після закінчення терміну дії договору та повернути майно позивачу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, відповідачем орендоване приміщення позивачу не повернуто, акт приймання – передачі не підписаний, позивач доступу до приміщень не має, що порушує його законні права в частині виконання покладених законом на РВ ФДМУ в Запорізькій області функцій щодо управління державним майном, зокрема вирішення питань щодо ефективного використання спірного майна і передачі у подальшу оренду.

За таких обставин, відповідач незаконно займає державне нерухоме майно, а саме: вбудовані в підвальний поверх гуртожитку нежитлові приміщення, загальною площею 34,8 кв.м. (літ. А-5, приміщення № 200, 201), що розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Горького, 159-Б

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов’язання ВАТ «Гамма» повернути позивачу орендовані за договором оренди № 2231 від 29.12.2006р. приміщення шляхом його виселення з цих приміщень.

Не приймаються колегією суддів твердження відповідача, що він супровідним листом № 07/03 від 09.01.2008р. надіслав позивачеві підписані акти приймання-передачі державного нерухомого майна, оскільки дана обставина не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні статті 34 ГПК України. Відсутні будь-які докази отримання позивачем даних актів та листа або вручення йому цих документів. Не має належних та допустимих доказів відправлення цих документів позивачу.

Посилання заявника апеляційної скарги на витяг з журналу вихідної кореспонденції, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки його не можна розцінювати належним доказом відправлення позивачу актів прийому – передачі орендованого майна, так як з зазначених в ньому даних не вбачається, які саме документи були направлено позивачеві.

Колегія суддів зазначає, що згідно пунктів 110, 111 Правил надання послуг поштового зв’язку, що затверджені Постановою КМУ за № 1155 від 17.08.2002р. встановлений порядок доставки поштових відправлень, періодичних друкованих видань, що надходять на адресу юридичних осіб, визначається на підставі письмового повідомлення або договору про доставку поштових відправлень, періодичних друкованих видань, що укладається юридичною особою з об’єктом поштового зв’язку. Належним доказом відправлення листів поштою є опис вкладення у цінний лист з відміткою пошти і фінансовий чек про оплату поштових послуг, повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, доводи відповідача щодо повернення поштою 09.01.08р. позивачу акту приймання-передачі та звільнення приміщення спростовуються подальшими листами відповідача до позивача про продовження дії договору та наданні дозволу на передачу спірних приміщень у суборенду, а саме: № 07/24 від 16.01.08р., № 07/55 від 24.01.08р.

Що стосується висновків суду щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача згідно ч.2 ст.785 ЦК України неустойки за порушення обов’язку повернення орендованих приміщень у розмірі подвійної плати за користування цими приміщеннями за період з 26.12.2007р. по 17.04.2008р. у сумі 2246,78грн., то колегія вважає що ці висновки є законними та обґрунтованими виходячи з наступного.

Матеріалами справи доведено факт невиконання відповідачем обов’язку, передбаченого п.2.5 договору оренди щодо повернення позивачу орендованого майна після припинення дії договору.

У пункті 9.3 договору, сторони встановили, що за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акту прийому-передачі, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Частиною 2 ст.785 ЦК України встановлено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення

Виходячи з наведеного, вимога позивача щодо стягнення з ВАТ «Гамма» неустойки в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час використання державного майна за період з 26 грудня 2007р. по 17 квітня 2008р., яка складає 2246,78грн. є цілком обґрунтованою і законною та підлягає задоволенню

Згідно статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем не надано суду ні першої інстанції ані суду апеляційної інстанції будь - яких доказів щодо направлення позивачу листа № 07/03 від 09.01.2008р. разом з підписаними актами приймання-передачі державного нерухомого майна та фактичного повернення орендованих приміщень.

За таких обставин підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, у розумінні статті 104 ГПК України, відсутні.

Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до статті 49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. 49, ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Гамма», м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 7/130/08 залишити без змін.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді Мойсеєнко Т. В.

Коробка Н.Д. Мірошниченко М.В.