ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Справа №9/23
адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ,
нечинними податкові  повідомлення-рішення
якими зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 41 833,00 грн. за січень
у д д я  БУНЯКІНА Ганна Іванівна
е к р е т а р  с у д о в о г о   з а с і д а н н я Хмурчик Андрій
суду змінено відповідно до ухвали заступника голови суду від 11.08.2008р.
позивача -Коваленко М.А. (див. журнал судового засідання)
відповідача -Педченко С.В., Губенко В.Г. (див. журнал судового засідання).
Постанова прийнята після перерви, оголошеної в судових засіданнях
14 серпня та 2 жовтня 2008року  в порядку
п.3 ст. 150 КАС України в реагування на процесуальні клопотання представників
сторін щодо надання додаткових документальних доказів, про що зафіксовано в
журналах судових засідань.

18.11.2008р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну
частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін
виготовлення її повного тексту.

Суть
спору : Розглядається позовна заява з обмеженою відповідальністю
“Метекс-плюс”, м. Кременчук про визнання нечинними податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ: (1) №/0/65 від 16.04.2007р.,
(2) №000192302/1/104 від 26.06.2007р., (3) №/2/138 від 11.09.2007р.
та (4)  №/3/175 від
27.11.2007р., за якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на
41 833,00 грн. за січень 2007 року.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на правомірність спірних
податкових повідомлень-рішень за мотивами обґрунтувань, викладених у
запереченнях від 14.04.2008р. №б/н.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін,
оцінивши надані докази, суд -

в с т а н о в и в:

За висновками виїзної позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метекс-плюс»м. Кременчук  з питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на додану вартість  на рахунок платника у банку за період: січень
2007 року, що набрали форму акту № 190/23-312/33672366 від 03.04.2007р.,
податкова-відповідач без констатації конкретних порушень податкового
законодавства з боку останнього з посиланням на пп. 1.8 ст. 1, пп. 7.7.4 та пп.
7.7.7  п. 7.7 ст. 7, п. 9.8 ст. 9 Закону
України "Про податок на додану вартість"№168/97-ВР від 03.04.97р. (
зі змінами і доповненнями) зробила висновок «про призупинення ТОВ
«Метекс-плюс»на суму бюджетного відшкодування:- за січень 2007р. в сумі 41 833
грн.»( див. стор. 10 акту).

Результатом
даних висновків стало визначення КОДПІ-відповідачем позивачу за податковим повідомленням-рішенням
від 16.04.2007р. №/0/65
визначено до зменшення суму бюджетного відшкодування в сумі  41 833,00 грн. за січень 2007 року.

За результатами оскарження в адміністративно-апеляційному порядку
зазначеного вище податкового повідомлення-рішення останнє набрало форму
податкових повідомлень-рішень: №000192302/1/104 від 26.06.2007р.,
№/2/138 від 11.09.2007р. та №/3/175 від 27.11.2007р. без
зміни цифрового ряду визначеної суми до зменшення бюджетного відшкодування ПДВ.

При цьому Кременчуцька ОДПІ ґрунтує свої висновки тим, що:

(1) у січні 2007 року поставщиком у позивача було ТОВ
«Енергопром», якому актом №44 від 13.02.2007р. було анульоване свідоцтво
про реєстрацію платника податку на додану вартість;

(2) самому ж позивачу свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ
анульовано цією ж датою -акт №72,

тому дослідити сплату ПДВ до бюджету неможливо ( див. стор. 8 акту
перевірки).

Позивач не погодився з даним висновком, звернувшись із даним
адміністративним позовом, мотиви обґрунтування якого мають право на увагу з
огляду на наступне.

Як сам позивач, так і його контрагент -ТОВ «Енергопром», м.
Кременчук (оскільки лише щодо нього як контрагента міститься інформація  в акті перевірки, стор. 6-8) в період січня
2007 року мали статус платників ПДВ і стояли в цей період на обліку щодо цього
в ДПС.

Акт анулювання №44 свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Енергопром», до
якого відсилається КОДПІ,  датується 13
лютого 2007 року і в силу приписів п. 9.8 ст. 9 ЗУ «Про ПДВ»реєстрація
останнього як платника податку на додану вартість діє саме до цієї дати
-13.02.2007р. З огляду на останнє в січні 2007 року  ТОВ «Енергопром»мав статус платника ПДВ і міг
виписувати податкові накладні позивачу -ТОВ «Метекс-плюс», про які йдеться на
стор. 6 та 8 акту перевірки, поставляючи останньому  труби сталеві нафтогазові, які були у
використанні.

Акт Кременчуцької ОДПІ №72 від 13.02.2007р. про анулювання
реєстрації ТОВ «Метекс-плюс»як платника податку на додану вартість за
постановою господарського суду Полтавської області від 17.04.2007р., яка
набрала законної сили відповідно до ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2007р., був визнаний недійсним з поновленням в
Реєстрі платників ПДВ.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість"  визначено, що
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у звітному періоді  у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу)
та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Право платника податку на податковий кредит виникає, у
відповідності з вимогами пп. 7. 5. 1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", з дати першої події: списання коштів з
банківського рахунку платника в оплату вартості товарів або з дати отримання
податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів.

При цьому слід зазначити, що пп. 7. 4. 5 п. 7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану вартість" забороняється включення до
податкового кредиту лише тих витрат по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями.

Оскільки позивач

(а) отримав ТМЦ від свого контрагента за умовами угоди -договору
№03/08 купівлі продажу від 03.08.2006р., залученого до матеріалів справи за
листом-припровідною позивача, вх. №05884 від 15.04.2008р., до видаткових
накладних, що не спростовується відповідачем,

(б) отримав від своїх контрагентів оригінали податкових накладних
(див. стор.6,8 акту перевірки),

(в) сплатив контрагентам за придбані ТМЦ, в т.ч. ПДВ, про що
надані відповідачем платіжні документи (залучені до справи),

він правомірно відніс до податкового кредиту суми ПДВ, що
значились в наведених податкових накладних, тобто діяв в межах положень вище
зазначених підпунктів ст. 7 ЗУ „Про ПДВ”.

Законом України „Про податок на додану вартість ” визначено лише
один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ
-відсутність податкової накладної чи вантажної митної декларації. Контрагент
позивача, виконав вимоги Закону про ПДВ (п.7.2) - видав покупцеві, яким є
позивач, належним чином оформлені податкові накладні   на визначені суми податку.

Інших обмежень щодо включення до податкового кредиту сум податку
на додану вартість, сплачених (нарахованих) при придбанні товарів (робіт,
послуг), законодавчо не встановлено, а тому посилання податкової-відповідача на
неможливість перевірки контрагента позивача, з огляду на позбавлення його
статусу платника ПДВ в період пізніший, ніж здійснювались реалізаційні операції
між контрагентами, та припущення щодо непідтвердження за її результатами сплати
податкового зобов'язання по податку на додану вартість прямим контрагентом
позивача, суд не оцінює як суттєві, оскільки :

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний характер., Згідно зі ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством (частина перша ст. 19 Конституції України). Чинне законодавство,
зокрема Закон про ПДВ, не встановлює обов'язки покупця сплачувати ПДВ ще й до
бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару.
Відповідно до положень Закону про ПДВ сума податку на додану вартість, включена
до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець
товару  має сплачувати цей податок до
бюджету.

Враховуючи викладене, суд має підстави для висновку, що у
Кременчуцької ОДПІ  - відповідача не було
підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

За
викладеного вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На
підставі матеріалів справи та керуючись, ст.ст. 94, 158, 160, 162, 163, п.6
розд. УІІ  “Прикінцеві та перехідні
положення” КАС України ,  суд -

П О С
Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ №/0/65 від 16.04.2007р.,
№000192302/1/104 від 26.06.2007р., №/2/138 від 11.09.2007р. та
№/3/175 від 27.11.2007р., за якими Товариству з обмеженою
відповідальністю “Метекс-плюс”, м. Кременчук зменшено суму бюджетного
відшкодування ПДВ на 41 833,00 грн. за січень 2007 року.

3.  Копію цієї постанови надіслати сторонам за
адресами, зазначеними в її вступній частині.

СУДДЯ
Г.І. БУНЯКІНА

Примітка:

1. Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в
строки, встановлені ст. 186 КАС України.