ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 37/313

23.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Міська промислова компанія «Донецьке промислово-сировинне забезпечення»

До

Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація»

Про

стягнення 737 391,01 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача : Круторогов А.С.- представник за довіреністю № 03/09 від 03.09.2008 року

Від відповідача не з’явився

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Міська промислова компанія «Донецьке промислово-сировинне забезпечення»до Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» про стягнення 737 391,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2008 р. порушено провадження у справі № 37/313, розгляд справи було призначено на 09.09.2008 року о 17-50.

Представник відповідача 09.09.2008 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/313 від 25.07.2008 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2008 року розгляд справи було відкладено у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 23.09.2008 р. вдруге в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/313 від 25.07.2008 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація»до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подав, справа № 37/313 у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.09.2008 року за згодою представника позивача судом оголошено лише вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Міська промислова компанія «Донецьке промислово-сировинне забезпечення»(далі –підрядник) та Державним підприємством «Донвуглереструктуризація», правонаступником якого згідно з наказом Міністерства вугільної промисловості від 29.12.2007 № 612 «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств»є відповідач (далі –замовник), був укладений договір на виконання робіт № 610/06, відповідно до умов якого підрядник зобов’язувався на свій ризик власними і залученими силами виконати усі роботи, доручені замовником, з приведення комплексів ш. «Красний Профінтерн»у відповідність до вимог ПБ, визначені позиційним списком (додаток № 1 до Договору) у встановлений строк, а замовник зобов’язувався прийняти та оплатити їх.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором підряду.

У відповідності до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання умов договору позивач в липні та серпні 2007 року виконав роботи на суму 828746,94 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних робіт.

В позовній заяві позивач стверджує, що Державне підприємство «Донвуглереструктуризація»за виконані позивачем роботи розрахувався частково, в зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість 737391,01 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Міська промислова компанія «Донецьке промислово-сировинне забезпечення»доказів вбачається, що позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не подано будь-яких доказів на спростування обставин, які повідомлені позивачем.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В договорі сторони погодили, що замовник зобов’язаний сплатити за виконані роботи, зазначені в п. 3.2 договору шляхом проміжних платежів в межах 95 % їх вартості. Невиплачені 5 % за виконані роботи замовник зобов’язаний перерахувати підряднику протягом 14 днів після підписання акту робочої комісії створеної замовником, про їх прийняття.

Отже з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що роботи виконані позивачем в липні та серпні 2007 року прийняті відповідачем, проте в порушення вимог договору та норм чинного законодавства, відповідач за виконані роботи розрахувався частково, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 737391,01 грн.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов в частині стягнення основного боргу в розмірі 737391,01 грн. визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193, 837 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 626 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація»(03142, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, будинок 46/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Міська промислова компанія «Донецьке промислово-сировинне забезпечення»(86125, Донецька обл., м. Макіївка, вул. Леніна, 79 ) 737391 (сімсот тридцять сім тисяч триста дев’яносто одна) грн. 01 коп. –основного боргу, 7373 (сім тисяч триста сімдесят три) грн. 91 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 25.09.2008 року