ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.08р.

Справа № 35/153-08

За позовом Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Міністерства палива та

енергетики України в особі Державного підприємства "Криворізька

теплоцентраль",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу "Рассвет-43", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 205 237,72 грн

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від прокурора - Акопова Л.В., посв. №98 від 14.05.2004 р.

від позивача - Вербицький О.В., начальник юр. відділу, дов. №6848/01 від 13.12.2007 р.

Потапенко Д.О., юрисконсульт 3 кат., дов. 1681/01 від 11.03.2008 р.

від відповідача - Денисюк Л.М., голова правління, витяг з протоколу №7 від 04.07.1997 р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор в інтересах держави в особі Позивача просить стягнути з Відповідача борг за спожиту теплову енергію –171 672,65 грн, інфляційні втрати –15 973,38 грн, пеню - 7 044,94 грн, 3% річних –1 799,99 грн, штраф 7% - 8 746,76 грн, посилаючись на договір № 604 від 01.11.2003р. З метою забезпечення позову просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Представник позивача вимоги прокурора підтримав, просив їх задовольнити, повідомив про часткову сплату Відповідачем боргу; в судовому засіданні надав уточнений розрахунок ціни позову, згідно якого заборгованість становить 160 350,98 грн, інфляційні втрати –12 874,32 грн, пеня - 6 956,98 грн, 3% річних –1 481,46 грн, штраф 7% - 8 654,25 грн

Відповідач з сумою боргу погодився, але у зв’язку з тяжким фінансовим становищем просив зменшити нараховані штрафні санкції.

За згодою прокурора та представників сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між позивачем Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (енергопостачальна організація) та відповідачем Житлово-будівельним кооперативом "Рассвет-43" (споживач) було укладено договір № 604 від 01.11.2003р. на постачання теплової енергії в гарячій воді строком дії до 31.10.2004р. та який відповідно до п. 10.4 вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо сторони не заявлять про його припинення. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

За вказаним договором позивач постачав теплову енергію відповідачу та в спірний період з квітня 2006р. по травень 2008р. включно всього поставив теплову енергію на 179 571,17 грн, що підтверджується актами передачі-приймання послуг за цей період, які підписані сторонами без зауважень.

Згідно умов п. 6.3., 6.4 договору споживач (відповідач) повинен сплачувати за теплову енергію за 3 дні до початку розрахункового періоду, виходячи з кількості теплової енергії, що передбачена договором. Остаточний розрахунок проводити не пізніше 25-го числа поточного місяця. Відповідач за спожиту теплову енергію розрахувався частково в сумі 19 220,19 грн. З них суму 7 898,52 грн сплатив частинами в червні 2007р., січні, травні та червні 2008р. Крім того, до звернення прокурора з позовом сплатив в червні 2008р. борг на суму 1 321,67 грн, що не враховано при первісному розрахунку суми позову, та в цій частині вимог слід відмовити. Борг в сумі 10 000,00 грн сплатив шляхом передачі векселя, про що сторонами складено акт від 23.07.2008р., тобто після подачі позову та в цій частині провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмету спору на час розгляду справи.

Заборгованість становить 160 350,98 грн, що підтверджується розрахунком позивача, актом звіряння на 23.07.2008р. та визнається відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати цього боргу на час розгляду справи суду не надано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Інфляційні втрати на несплачену суму боргу з урахуванням індексу інфляції з вересня 2007р. по травень 2008р. включно становлять 12 874,32 грн, 3% річних за період прострочення платежів відповідно дати виникнення зобов’язання (з 16-го числа кожного місяця) до 09.06.2008р. –1 481,46 грн.

За умовами п. 7.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. З врахуванням викладеного пеня за період прострочення платежів з 16.01.2008р. по 09.06.2008р. становить 6 956,98 грн.

Вимоги про стягнення пені, річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в межах наданого позивачем уточненого розрахунку. В решті ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки при первісному розрахунку не були враховані проведені відповідачем оплати.

В частині стягнення штрафу 7% - 8 654,25 грн також слід відмовити, оскільки відповідно до ст.231 Господарського кодексу України такий штраф стягується в разі, якщо інша відповідальність не встановлена в законі чи договорі. Позивач вибрав інший вид забезпечення виконання зобов’язання відповідачем, а саме нарахування пені.

Суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити пеню до 50% і стягнути її в розмірі 3 478,50 грн. Повноваженнями щодо зменшення річних та інфляційних втрат суд не наділений, та в цій частині клопотання відповідача судом відхиляється.

Таким чином, вимоги прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню частково в сумі боргу 160 350,98 грн, інфляційних втрат –12 874,32 грн, 3% річних –1 481,46 грн та пені 3 478,50 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на відповідача.

Суд вважає клопотання позивача про накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу, таким, що не підлягає задоволенню, так як умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі і грошові кошти), яке є у відповідача на момент подання позову, може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення господарського суду. Таких обґрунтованих припущень позивачем не наведено.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України господарський суд,-

ВИРІШИВ :

В частині стягнення 10 000,00 грн боргу провадження у справі припинити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-43»–50057, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мікр-н Гірницький, 8, (р/р 2513, КФ АКБ УСБ, МФО 305619) на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль»- 50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, (р/р 1268 в Жовтневому ТВБВ Центрально –Міського відділення «Промінвестбанку»у м. Кривому Розі, МФО 305493) борг –160 350,98 грн (сто шістдесят тисяч триста п’ятдесят грн 98 коп), інфляційні втрати –12 874,32 грн (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири грн 32 коп), 3% річних –1 481,46 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят одна грн 46 коп), пеню –3 478,50 грн (три тисячі чотириста сімдесят вісім грн 50 коп).

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-43»–50057, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мікр-н Гірницький, 8, (р/р 2513, КФ АКБ УСБ, МФО 305619) в доход державного бюджету державне мито –1 916,64 грн (одна тисяча дев’ятсот шістнадцять грн 64 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118,00 грн (сто вісімнадцять грн).

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 31 липня 2008 р.