ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
вересня 2008 р.

Справа
№ 9/77

Господарський
суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при
секретарі судового засідання Чмихові Юрію Анатолійовичу розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали
справи

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1  АДРЕСА_1

до відповідача  Івано-Франківської міської ради  вул.Грушевського,21, м.Івано-Франківськ,76000

про визнання права на
складання проекту землеустрою земельної ділянки

За участю представників :

Від
позивача:  ОСОБА_2 - представник,
(довіреність № 4793 від 15.09.2008 року, паспорт НОМЕР_1 від 20.02.2001 року)

Від
відповідача: ОСОБА_3 - головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого
комітету, (довіреність № 1059/05-17/07в від 12.07.2006 року)

СУТЬ
СПОРУ: Заявлено вимогу про визнання
права приватного підприємця ОСОБА_1 на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.040га для
будівництва  торгового центру  з офісними приміщеннями на вул. Короля Данила
,18 в   м.Івано-Франківську.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обгрунтування заявлених
позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської ради від

12.06.2007року
№ 289 приватному підприємцю ОСОБА_1 було надано дозвіл на проведення
проектно-пошукових робіт (дозвіл на збір матеріалів погодження місця
розташування земельної ділянки) для будівництва
торгового центру  з офісними
приміщеннями на вул. Короля Данила,18 в
м.Івано-Франківську.

Позивач вказав , що ним на виконання
вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування  виконано проектно-пошукові роботи в повному
обсязі та отримав усі необхідні матеріали погодження місця розташування
земельної ділянки.

08
листопада 2007 року позивач через дозвільний центр звернувся до Івано-Франківської
міської ради із заявою  про затвердження
матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки та
надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. До вказаної заяви було додано копії всіх необхідних висновків
компетентних органів.

Представник позивача вказав, що на
сьогоднішній день Івано-Франківська міська рада
в порушення ч. 5 ст. 123 ЗК України
не приймала жодних рішень стосовно заяви приватного підприємця ОСОБА_1
від 08  листопада 2007 року.

Представник позивача  зазначив, що всі роботи із попереднього
погодження  приватним підприємцем
виконані.

Висновки всіх служб є позитивними, а
також наявний  позитивний  висновок
вибору земельної ділянки  під
забудову  в м.Івано-Франківську  на вул. Короля Данила ,18.

Із посиланням на ст.  123, 124,
151, 186  Земельного кодексу
України, ст. 20, 22, 70 Закону України "Про землеустрій" та  Порядок розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року  представник позивача вказав, що у відповідача
відсутні будь-які підстави для відмови в затверджені матеріалів погодження
місця розташування об'єкта та в наданні згоди на складання проекту відведення
земельної ділянки.

Представник відповідача  Івано-Франківської міської ради позовні
вимоги заперечив та просив суд в їх задоволенні відмовити.  В обгрунтування заявлених заперечень
представник відповідача  вказав, що
відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від
12.06.2007 року № 289 позивачу дозволено проведення проектно-пошукових робіт,
що дозволяє позивачу здійснювати заходи стосовно погодження вибору земельної
ділянки для розміщення об'єктів та погодження місць розташування об'єктів.

Відповідач вказав , що зазначена
процедура регламентована ст. 151 ЗК України та Порядком вибору земельних
ділянок для розміщення об'єктів, затвердженим постановою Кабінет Міністрів
України N 427 від 31.03.2004 р.

Крім , того відповідач послався на те
, що на сесію Івано-Франківської міської ради питання щодо затвердження проекту
землеустрою щодо земельної ділянки площею 0.040га для будівництва  торгового центру  з офісними приміщеннями на вул. Короля Данила
,18 в   м.Івано-Франківську  не
виносилось  і , відповідно,   міська
рада  не приймала жодних рішень, а
тому відповідач  вважає,   що в позові слід відмовити.

Одночасно відповідач зазначив , із
посланням на ст.16 Закону України "Про оренду землі", що набуття  права
оренди  земельних  ділянок,
що перебувають у

державній або  комунальній
власності,  здійснюється  виключно на аукціонах .

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що відповідно до
рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від

12.06.2007року № 289
приватному підприємцю ОСОБА_1 було надано дозвіл на проведення
проектно-пошукових робіт (дозвіл на збір матеріалів погодження місця
розташування земельної ділянки) для будівництва
торгового центру  з офісними
приміщеннями на вул. Короля Данила,18 в м. Івано-Франківську.

На виконання вищевказаного рішення
органу місцевого самоврядування позивач виконав проектно-пошукові роботи в
повному обсязі та отримав усі необхідні матеріали погодження місця розташування
земельної ділянки.

08
листопада 2007 року позивач через дозвільний центр звернувся до
Івано-Франківської міської ради із заявою
про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування
земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. До вказаної заяви було додано копії всіх
необхідних висновків компетентних органів.

Докази звернення приватного
підприємця  ОСОБА_1  підтверджуються відміткою дозвільного
центру  міського управління земельних
ресурсів про прийняття пакету документів.

Порядком вибору земельних ділянок для
розміщення об'єктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 427
від 31 березня 2004 року визначено механізм вибору юридичними особами земельних
ділянок для розміщення об'єктів.

Приватним
підприємцем ОСОБА_1  виконано  всі роботи із попереднього погодження та
отримано:

-  погодження управління земельних ресурсів -
висновок № 03-04-06/2079 від 08 жовтня 2007 року;

-  погодження управління архітектури і
містобудування - висновок № 2/3-3/2534 від 11 жовтня 2007 року;

- погодження управління
культури - висновок № 54/1-7/В від 02 листопада 2007 року;

- погодження дочірнього
підприємства "Культурна спадщина Прикарпаття" - висновок № 292/07-в
від 26жовтня 2007 року;

- погодження
Івано-Франківської міської СЕС - висновок № 433,  від 19жовтня 2007 року;

-   погодження державного управління охорони
навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області - висновок №
07-10/5278 від 05.11.2007року;

-
погоджена схема генплану забудови території головним архітектором;

Судом досліджено вищевказані докази
(наявні в матеріалах справи)  та встановлено,  що висновки всіх служб є позитивними,
оформленими відповідно до вимог законодавства.

Порядок  вибору земельних ділянок для розміщення
об'єктів,  затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року №427, визначає механізм вибору
юридичними особами земельних ділянок для розміщення об`єктів.

Відповідно
до п. 2 Порядку вибір земельних ділянок проводиться до початку проектування
об`єктів.

Порядком вибору земельних ділянок для
розміщення об'єктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 427
від 31 березня 2004 року визначено, що з метою проведення таких робіт
проводиться комісійна робота, кінцевим результатом якої є акт.

Пункт 7  вищевказаного Порядку встановлює, що  акт
вибору  земельних  ділянок  для
розміщення  об'єктів підписується
головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що
використовувалися під час його складання, передається юридичній особі для
подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи
Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного
рішення.

В матеріалах справи наявний
позитивний акт вибору земельної ділянки для будівництва  торгового центру  з офісними приміщеннями на вул. Короля Данила
,18 в м.Івано-Франківську, який підписаний всіма членами комісії без жодних
зауважень та скріплений печаткою.

Дослідивши подані в матеріали справи
докази,  суд дійшов висновку про
відсутність у відповідача  будь-яких  підстав
для відмови в затверджені матеріалів погодження місця розташування
об'єкта та в наданні згоди на складання проекту відведення земельної ділянки,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 124  Земельного кодексу України передача в оренду
земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Пункт 3 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року вказує, що проект  відведення
земельної  ділянки  розробляється на підставі рішення
сільської,    селищної,   міської
ради,   районної, Київської або
Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить
надання у користування або передача у власність земельних ділянок

Проект відведення земельної ділянки
складається після подання всіх визначених чинним законодавством  документів щодо попереднього погодження місця
розташування об`єкту і затверджується в установленому порядку після погодження
його власником землі або землекористувачем та отримання позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи.

Пункти 3, 5 ст. 123  Земельного кодексу України вказують, що
юридична особа,  зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у  постійне
користування із земель державної або комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.  Відповідна
районна  державна  адміністрація або сільська, селищна, міська
рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Пункт 6 ст. 123 Земельного кодексу
України зазначає, що проект
відведення   земельної  ділянки погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах, природоохоронним і  санітарно-епідеміологічним органами, органами
архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної
землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до
відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які
розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим
Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Пункт 9 ст. 123 Земельного кодексу
України вказує, що відмову  органів  місцевого
самоврядування  або  органів виконавчої влади у наданні земельної
ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений
строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні
земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням
на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної
документації та документації із землеустрою.

Однак, всупереч вимог  земельного законодавства відповідачем не
прийнято рішення  по суті розгляду.

Стаття 19 Конституції України вказує,
що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто
не може бути примушений робити те, що не передбачено  законодавством. Органи державної влади
та  органи  місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише
на  підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та
законами України.

Відповідно до ст. 70  Закону
України "Про землеустрій" спори, що виникають при здійсненні
землеустрою,  вирішуються судом.

Відповідно до п. 16 ст. 151 Земельного
кодексу України у  разі  відмови
власника  землі  або
землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної
влади у погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому
порядку.

Відповідно до п. 17  ст. 151 Земельного кодексу України у  разі
задоволення  позову  щодо
оскарження відмови власника землі або землекористувача, сільської,
селищної міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування
об'єкта рішення суду є підставою для розробки проекту відведення земельної
ділянки.

За наведених обставин суд дійшов
висновку про обгрунтованість позовних вимог. Позов підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідача на
положення  ст.16 Закону України "Про
оренду землі" то слід зазначити наступне. Відповідно до вказаної
норми  набуття  права
оренди  земельних  ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній  власності,  здійснюється
виключно на аукціонах . Однак , на час розгляду справи законодавчо
вказане питання неврегульоване, проте вказана обставина не може бути підставою
для позбавлення осіб, як юридичних так і фізичних, можливості набуття права на
оренду землі.

Одночасно слід зазначити , що
термін "надання земельної ділянки", який вживається у статті 123
Земельного кодексу  України , є
процесуальним за змістом , що враховує усі стадії , пов`язані з одержанням
земельної ділянки в користування. Стадія погодження місця розташування
останньої є лише однією із стадій надання . Тому Рада прийнявши  рішення (яке є чинним на сьогодні) про
надання  дозволу на збір матеріалів
погодження місця розташування земельної ділянки , висловила своє волевиявлення  щодо розпорядження земельною ділянкою . За
таких обставин норма Закону що набула чинності
після  прийняття рішення Радою не
може бути застосована до спірних правовідносин.

Щодо решти  заперечень відповідача, то слід зазначити
наступне.

Стаття 2 Закону України “Про
судоустрій України” встановлює, що суд, здійснюючи правосуддя, на засадах
верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та
законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів
юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до частини першої ст. 6
Закону України “Про судоустрій України” усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і
неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 3
Цивільного кодексу України  однією з
основних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та
інтересу.

Частина перша ст. 16 Цивільного
кодексу України  передбачає, що кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового  права та інтересу.

Таким чином, звернення особи до суду
за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів гарантовано законодавством
України .

При цьому, частиною 3 ст.16
Цивільного кодексу України , передбачається,
що суд при дослідженні і встановленні дійсних обставин справи може
відмовити особі (позивачу) у захисті, не застосовуючи жоден із перерахованих у
вказаній нормі способів, у випадку зловживання своїми правами.

Відповідачем  не доведено жодної  із визначених ст. 13 Цивільного кодексу
України  форм зловживання правом, яке
вчинено б позивачем.

Натомість, саме недотримання
відповідачем норм Конституції України , Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та норм земельного законодавства призвело до
порушення прав позивача.

Щодо посилання відповідача на
положення  ст.16 Закону України "Про
оренду землі" то слід зазначити наступне. Відповідно до вказаної норми  набуття
права  оренди  земельних
ділянок,  що перебувають у
державній або  комунальній  власності,
здійснюється  виключно на
аукціонах . Однак , на час розгляду справи законодавчо вказане питання
неврегульоване, проте вказана обставина не може бути підставою для позбавлення
осіб, як юридичних так і фізичних, можливості набуття права на оренду землі.

Одночасно слід зазначити , що термін
"надання земельної ділянки", який вживається у статті 123 Земельного
кодексу  України , є процесуальним за
змістом , що враховує усі стадії , пов`язані з
одержанням земельної ділянки в користування. Стадія погодження місця
розташування останньої є лише однією із стадій надання .Тому Рада
прийнявши  рішення (яке є чинним на
сьогодні) про надання  дозволу на збір
матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки , висловила своє
волевиявлення  щодо розпорядження
земельною ділянкою . За таких обставин норма Закону, що набула чинності  після
прийняття рішення Радою не може бути застосована до спірних
правовідносин.

За наведених обставин  заперечення відповідача безпідставні.

Судові витрати відповідно до вимог ст.
49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 19, 124 Конституції
України,  ст.  123, 124, 151 Земельного кодексу
України,  ст.  70 Закону
України "Про землеустрій",
Порядком   вибору земельних
ділянок для розміщення об'єктів,
затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004
року №427,  Порядком  розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, затвердлим
Постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004
року,  ст.   49, 82-84 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати  право
приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.040га для
будівництва  торгового центру  з офісними приміщеннями на вул. Короля Данила
,18  в
м. Івано-Франківську.

Стягнути з  відповідача Івано-Франківської міської
ради  на користь позивача приватного
пидприємця ОСОБА_1  (АДРЕСА_1 , інд. код
НОМЕР_2 )   85 грн. - витрат по
сплаті державного мита  та 118 грн. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Фанда Оксана Михайлівна

повний
текст рішення складено та підписано 18.09.08 року

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________