ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№
23/15/63

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка
І.А. - головуючого, Разводової С.С., Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши
матеріали касаційної скарги

ВАТ "Азовсталь"

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду  від
17 березня 2008 року

у
справі

№
23/15-63

господарського
суду

Донецької
області

за позовом

СПД - фізичної особи ОСОБА_1

до

ВАТ
"Азовсталь"

за
участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору

1. ВАТ "Науково-виробниче підприємство
"Техмет" 2. Приватного підприємства "Ісіда"

про

стягнення
32668 грн. 75 коп.

за участю представників

сторін

від
позивача -

не
з'явився

від
відповідача -

Бугай
В.М.

від
третьої особи - 1 -

не
з'явився

від
третьої особи - 2 -

не
з'явився

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Донецької області із позовом до ВАТ "Азовсталь" про стягнення
32668 грн. 75 коп. збитків, що складаються з вартості ремонту автомобіля КАМАЗ
- 5410 сідельний тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідного для усунення
пошкоджень у зв'язку з ДТП у розмірі 14033 грн. 91 коп.; відсотків за
використання грошових коштів згідно кредитного

договору
в сумі 832 грн. 84 коп., неодержаного прибутку за весь час вимушеного простою з
червня по серпень 2004 року в зв'язку з ремонтом автомобіля в сумі 12702 грн.;
моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДПТ в сумі 5000 грн.

Судовими
інстанціями справа розглядалася неодноразово.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 14 жовтня 2005 року позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 14033 грн. 91
коп. матеріальної шкоди, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2005 року рішення
господарського суду Донецької області від 14 жовтня 2005 року скасовано
частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 7311 грн. 43 коп. вартості
ремонту автомобіля, 12702 грн. 00 коп. неодержаного прибутку за час вимушеного
простою з червня по серпень 2004 року, 4000 грн. моральної шкоди, в решті
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 21 березня 2006 року постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2005 року та рішення
господарського сулу Донецької області від 14 жовтня 2005 року у справі №
23/15-63 скасовано, справу № 23/15-63 передано на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 09 жовтня 2006 року позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 14033 грн. 91 коп.
матеріальної шкоди, 500 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2006 року рішення
господарського суду Донецької області від 09 жовтня 2006 року у справі
№23/15-63 скасовано в частині стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн., у
задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. 00
коп. відмовлено; в решті рішення залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 16 квітня 2007 року рішення
господарського суду Донецької області від 09 жовтня 2006 року та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2006 року по справі
№23/15-63 в частині позовних вимог про стягнення 14033 грн. 91 коп. вартості
ремонту автомобіля та 12702 грн. 00 коп. неодержаного прибутку скасовано, в цій
частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької
області, в решті постанову Донецького апеляційного господарського суду залишено
без змін.

Верховний
Суд України ухвалою від 25 червня 2007 року відмовив у порушенні касаційного
провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 16
квітня 2007 року.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 29 листопада 2007 року позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 7311 грн. 43
коп. матеріальної шкоди, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; ухвалено видати наказ
після повернення стягнутої суми за раніше прийнятим рішенням від 13 грудня 2005

року
за наказом про примусове виконання постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 31 січня 2006 року; відмовлено за недоведеністю у
позовних вимогах про стягнення 12 702 грн. неодержаного прибутку.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 17 березня 2008 року рішення
господарського суду Донецької області від 29 листопада 2007 року по справі
№23/15-63 змінено; абзац 2, 3 мотивувальної частини на сторінці 5, абзац 3
резолютивної частини рішення виключено; стягнуто з ВАТ "Азовсталь" на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 10800 грн.
матеріальної шкоди; витрати по сплаті держмита в сумі 108 грн. 00 коп., витрати
на технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., витрати по сплаті
держмита за подання апеляційної скарги в сумі 54 грн.; в решті рішення
господарського суду Донецької області від 29 листопада 2007 року у справі №
23/15-63 залишено без змін.

У
касаційній скарзі ВАТ "Азовсталь" просить скасувати постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 17 березня 2008 року та
залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від 29 листопада
2007 року у справі № 23/15-63 з посиланням на порушення судом апеляційної
інстанцій норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 33, 43,
111 ГПК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, ст. 129 Конституції України.

ВАТ
"Азовсталь" вказує на відсутність законних підстав для стягнення саме
10800 грн. вартості відновлювального ремонту
автомобіля.

Ухвалою
від 15.05.2008 у справі №23/15/63 порушено касаційне провадження.

Позивач
та треті особи процесуальним правом участі їх повноважних представників в
судовому засіданні касаційної інстанції не скористалися.

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність
застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним
господарськими судами, судова колегія Вищого господарського суду України
прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст.ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду
завдано не з її вини.

Згідно
ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

За
ст.1192 ЦК України суд може зобов'язати особу, яка спричинила збитки
відшкодувати їх у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню
визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Згідно
ст. 1117 ГПК України
переглядаючи  у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального права.

В
останній раз справу розглянуто в частині позовних вимог про стягнення 14033
грн. 91 коп. вартості ремонту автомобіля та 12702 грн. 00 коп. неодержаного
прибутку.

Попередніми
судовими інстанціями встановлено наступні обставини у справі № 23/15-63 в цій
частині вимог.

За
вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 жовтня 2004
року автомобіль КАМАЗ-5410 з державним номером НОМЕР_1 прибув на територію
комбінату, де в результаті порушення правил безпеки руху локомотивною командою
сталося зіткнення з тепловозом, яким керували працівники ВАТ
"Металургійного комбінату "Азовсталь", у зв'язку з чим
пошкоджено автомобіль СПД - ФО ОСОБА_1

Відповідно
до висновку автотоварознавчого дослідження експерта ТОВ "Експерт"
№2621 від 16 червня 2004 року, що покладений в основу вироку
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, вартість матеріальної шкоди
з технічної точки зору на час проведення дослідження автомобіля КамАЗ-5410
сідельний тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 7311 грн. 43 коп.,
вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля складає 14033 грн. 91
коп.

Господарським
судом першої інстанції визначено, з чим погоджується колегія суддів Вищого
господарського суду України, що відповідно до ст.1187, ст.1192 ЦК України
шкода, завдана суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1
покладається на особу, яка спричинила ці збитки, тобто на ВАТ
"Азовсталь", але в сумі 7311 грн. 43 коп., виходячи з реальної
вартості втраченого майна на момент оцінки автотоварознавчого дослідження і з
урахуванням встановлення судом суперечливих обставин щодо здачі в металобрухт
пошкодженої кабіни.

Щодо
неотриманого прибутку судом першої інстанції встановлено наступне.

Позивачем
не доведено, що саме в період з червня по серпень 2004 року автомобіль
знаходився на відновленому ремонті та факт купівлі-продажу 16 червня 2004 року
нової кабіни.

Не
доведено час вимушеного простою, як і сама сума неотриманого прибутку.

Господарським
судом першої інстанції також встановлено, що за весь час простою у роботі ВАТ
"НВП "Техмет" виплатив позивачу 3000 грн.

Відповідно
до ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи
встановлені господарськими судами попередніх інстанцій обставини у даній
справі, колегія суддів Вищого господарського суду України встановила доводи
касаційної скарги прийнятними та погоджується з висновками господарського суду
першої інстанції і залишає його рішення без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ВАТ
"Азовсталь" задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 17.03.2008 у справі № 23/15/63 скасувати.

Рішення  господарського  суду
Донецької області від 29.11.2007 у справі №23/15/63 залишити без змін.

Головуючий
суддя
І. Плюшко

Судді:                                                                                          С.
Разводова

С. Самусенко