ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"19" серпня 2008 р. Справа № 10/286-08

Господарський суд Київської області у складі судді Тищенко О.В., розглянувши справу

за позовом

Фізичної особи-підприємця Шимченко Миколи Володимировича, м.Біла Церква

до

Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства

За участю третіх осіб, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача:

Державного комітету України по водному господарству (третя особа 1)

Острійківської сільської ради (третя особа 2)

Білоцерківської районної державної адміністрації (третя особа 3)

про

зобов’язання Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду від 28.07.2005 року

представники:

від позивача:

не з’явився;

від відповідача:

Немідько Г.М. (довіреність від 05.08.2008р.)

від третьої особи 1

Немідько Г.М. (довіреність від 05.08.2008р.)

від третьої особи 2

не з’явився

від третьої особи 3

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2008 р. на розгляд господарського суду Київської області передано позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Шимченко Миколи Володимировича до Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства про зобов’язання Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду від 28.07.2005 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

- 27.03.2002р. Комісією з питань надання в оренду водойм в Білоцерківському районі Білоцерківської райдержадміністрації було прийнято рішення від 27.03.02 р. про надання позивачу - СПД Шимченку М.В в оренду терміном на 5 років водосховища орієнтованою площею 113,0 га в с. Блощинці;

- 23.03.2004р. Комісією з питань надання в оренду водойм в Білоцерківському районі Білоцерківської райдержадміністрації прийнято рішення про укладення з позивачем договору оренди на водосховище в с. Блощинці з його послідуючою реєстрацією;

- 28.07.2005 р. між позивачем та Білоцерківською районною державною адміністрацією укладено договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району, Київської області, загальною площею 73,2 га в тому числі: земельна ділянка під водою 60,1 га, прибережна захисна смуга - 13,1 га, що розташована на території Острійківської сільської ради, строком на 49 років,

- вказаний договір оренди був погоджений з Головою комісії з питань надання в оренду водних об’єктів та земель водного фонду в Білоцерківському районі, Білоцерківською екологічною регіональною інспекцією, Острійківською сільською радою, Білоцерківською районною радою, Білоцерківським райвідділом земельних ресурсів, проте начальник Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства відмовився погоджувати вищезазначений договір оренди.

- 18 січня 2008 року позивач звернувся з письмовою заявою до Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства з проханням погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду від 28.07.05 р., проте Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства своїм листом № 25 від 25.01.08р. відмовило позивачу у погодженні договору, мотивуючи це тим, що орендоване мною водосховище є власністю Держводгоспу України та знаходиться в оперативному управлінні Білоцерківського МУВГ. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.07 р. № 1231-р на сьогоднішній день на відчуження об’єктів державної власності, в тому числі на передачу в оренду, накладено вето.

Позивач вважає відмову Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства у погодженні договору оренди неправомірною, необґрунтованою та такою що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому посилаючись на ст.19 Конституції України та ст. 124-126 ЗК України просить суд визнати дії відповідача щодо відмови погодження договору оренди від 28.07.2005р. неправомірними та зобов’язати Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району, Київської області від 28.07.05 р., укладеного між Білодерківською районного державною адміністрацією та Шимченком Миколою Володимировичем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2008р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначався на 07.08.2008 р.

Окрім того, вищевказаною ухвалою господарського суду Київської області залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача Державний комітет України по водному господарству, Острійківську сільську раду та Білоцерківську районну державну адміністрацію.

04.08.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області відповідач подав відзив на позовну заяву, яким позов не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне. Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства є неприбуткова бюджетна організація. Згідно Положення про Білоцерківське МУВГ майно управління є державною власністю, закріплене за ним на праві оперативного управління. Джерелами формування майна є майно, закріплене за Білоцерківським МУВГ Київським Облводгоспом. Згідно з актом передачі Білоцерківському управлінню меліоративних систем основних фондів і відповідно балансу на 01.10.1986 р. затвердженим начальником Київського облводгоспу Семенченко А.В. 25.11.1986р., управлінню передано на баланс Блощинецьке водосховище.

Як зазначає відповідач у відзиві, на сьогоднішній день Білоцерківське управління меліоративних систем реорганізовано в Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства. На балансі управління серед інших основних фондів знаходиться Блощинецьке водосховище, інвентарний № 10330011, балансовою вартістю 1019968 грн., знос 710782 грн. Призначення водосховища - комплексне обводнення, зрошення, рекреація, регулювання водних ресурсів р. Узин в багатоводні та маловодні періоди з метою зменшення негативного впливу повеней, а також забезпечення водними ресурсами водозаборів м. Миронівка, Богуслав, Корсунь-Шевченківський.

Як стверджує відповідач, всупереч ст. 321 ЦК України, 28.07.2005р. Білоцерківська районна державна адміністрація уклала договір оренди Блощинецького водосховища та земель водного фонду з Шимченком Миколою Володимировичем терміном на 49 років.

Також, відповідач вказує про те, що укладений договір оренди містить цілий ряд порушень законодавства України, зокрема: договір суперечить наказу фонду державного майна України від 13.01.05р. №85 про заборону укладання договорів оренди нерухомого державного майна; договір суперечить Декрету Кабінету Міністрів України №26-92 від 31.12.92р. згідно з яким передача в оренду водосховищ комплексного призначення не допускається; п. 1.1 Договору зазначено, що передається в оренду Блощинецьке водосховище і землі водного фонду з усіма гідроспорудами, земельна ділянка під водою - 60,1га, що суперечить ст. 59 п.4. Земельного Кодексу України, тобто в оренду здаються виключно водні об’єкти та землі водного фонду лише під прибережними захисними смугами, а не під водою.

Також, відповідач у відзиві вказав про те, що останній не може погодити договір оренди Блощинецького водосховища у зв’язку із тим, що наказом Київського Облводгоспу №116-0 від 09.08.2005р. управлінню заборонено погоджувати договори оренди водойм площею більше 3 га.

07.08.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області позивач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи Лист відповідача від 09.08.2001р. та Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Крім того, 07.08.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області позивач подав заяву, якою уточнив позивні вимоги та просив суд зобов’язати Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району, Київської області від 28.07.05 р., укладеного між Білодерківською районного державною адміністрацією та Шимченком Миколою Володимировичем.

В судовому засіданні 07.08.2008р. на підставі ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 19.08.2008р. на 17:00год.

19.08.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області відповідач подав Доповнення до відзиву, в яких вказав про те, що майно, яке знаходиться на балансі Білоцерківського МУВГ на праві оперативного управління і відноситься до об’єктів державної власності, які відповідно до Закону України від 07.07.99р. №847-ХІУ "Про перелік об’єктів права державної власності" та підпункту г) пункту 2 Закону України від 04.03.92р. №2163-ХІІ "Про приватизацію державного майна" - мають загальнодержавне значення і відносяться до таких, які забезпечують діяльність держави в цілому та не підлягають приватизації. Зокрема, до таких об’єктів належить Блощинецьке водосховище площею 90га, інвентарний №10330011, первісною вартістю 1019968грн., яке розташоване на території Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Як зазначив відповідач у вищевказаних доповненнях до відзиву, в 1980-1981 роках земельна ділянка площею 113,5га була передана в постійне користування Дирекції будівництва меліоративних систем Київської області під будівництво Блощинецького водосховища міжгосподарської зрошувальної системи на території Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Згідно з актом передачі Білоцерківському управлінню меліоративних систем і відповідно до балансу на 01.10.1986р. , затвердженого начальником Київського облводгоспу 25.11.1986р., Білоцерківському УМС передано на баланс Блощинецьке водосховище.

Як стверджує відповідач, Білоцерківське управління меліоративних систем було реорганізовано в Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства. На балансі управління серед інших основних фондів знаходиться і Блощинецьке водосховище інвентарний №10330011, балансовою вартістю 1019968грн., знос 710782грн. Блощинецьке водосховище - це основні виробничі фонди, майно Білоцерківського МУВГ, що підтверджується актом передачі, обліковими картками та паспортом Блощинецького водосховища, актом відводу земельної ділянки під водосховищем в постійне користування.

Копія інвентарної картки, Копія акту передачі основних фондів Білоцерківському УМС, були надіслані суду з супровідним листом 01.08.08р. вих.№329.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву на позовну заяву.

В судове засідання 19.08.2008р. належно повідомлені про день, час та місце судового засідання позивач та третя особа 1 та третя особа 2 не з’явилися.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 –69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з п. 3.6 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. №02-5/289 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 22 ГПК України, згідно з якою сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи 1, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із п. 1.1 Положення про Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства (надалі –Положення), відповідач створений з 01.01.2005р. внаслідок реорганізації Білоцерківського управління меліоративних систем і водного господарства відповідно до Наказу Держводгоспу України від 10.12.2004р. №315 та Київського облводгоспу від 23.12.2004р. №238-О. Наказом Київського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства №238 –О від 23.12.2004р. „Про перейменування управлінь меліоративних систем і водного господарства” з 01.01.2005р. Наказом Держводгоспу від 10.12.2004р. №315 управління меліоративних систем і водного господарства перейменовуються в міжрайонні управління водного господарства. Згідно Додатку до Наказу №238 –О від 23.12.2004р. перейменовано Білоцерківське управління меліоративних систем і водного господарства перейменовано в Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства.

Згідно п. 1.1 Положення, Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства є уповноваженою організацією, на яку Київським облводгоспом покладено функції управління та контролю в галузі водного господарства і меліорації земель в Білоцерківському, Сквирському, Ставищанському, Володарському, Тетіївському, Таращанському, Рокитнянському, Васильківському, Фастівському, Богуславському районах, підпорядковане Київському облводгоспу. Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства є неприбутковою бюджетною організацією (п.1.2 Положення).

Згідно п.1.6 Положення, фінансування здійснюється Київським облводгоспом за рахунок Державного бюджету та коштів за рахунок платних послуг, що надаються управлінням юридичним та фізичним особам, інших джерел незаборонених законодавством. Управління має самостійний баланс, рахунки в установах Держказначейства та банків (п.1.8 Положення).

Як вбачається із п. 2 вищевказаного Положення основними завданнями Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства є зокрема :

-          здійснення технічної експлуатації міжгосподарських систем, протиповеневих споруд, водосховищ, ставків, річок та інших водогосподарських об’єктів, що знаходяться в зоні діяльності управління;

-          здійснення комплексу заходів щодо відтворення та охорони річок та водойм, раціонального використання водних ресурсів;

-          ведення догляду за землями водного фонду (водосховища, ставки, річки, прибережні смуги);

-          забезпечення розвитку водного господарства, меліорації земель та водогосподарського будівництва в зоні обслуговування;

-          встановлення режимів роботи водосховищ, водойм, водогосподарських систем не залежно від їх відомчого підпорядкування та форми власності, затвердження правил їх експлуатації за погодженням з Київським облводгоспом;

-          організація виконання комплексу заходів, що спрямовуються на обстеження водних об’єктів, їх водоохоронних зон і прибережних смуг, у тому числі на відомчих об’єктах

-          здійснення аналізу виявлення порушень водного законодавства з метою забезпечення у зонах розташування цих об’єктів належної санітарно - екологічної ситуації;

-          погодження водокористувачам індивідуальних поточних норм водокористування на одиницю виготовлення продукції.

Згідно п. 4.2 Положення про Білоцерківське міжрайонне управління водного господарства, управління у встановленому законодавством порядку зокрема перевіряє додержання вимог водного законодавства України; складає акти протоколи про порушення водного законодавства, видає обов’язкові до виконання приписи щодо здійснення заходів з раціонального використання, охорони та відтворення водних ресурсів, зупиняє або забороняє проведення робіт у руслах річок чи на акваторіях водойм і водосховищ, якщо ці роботи ведуться без погодження в установленому порядку.

Відповідно до п. 5 Положення, майно управління є державною власністю, закріпленою за ним на праві оперативного управління . Майно управління складають основні фонди і оборотні кошти. Джерелами формування майна є майно закріплене за управлінням Київським облводгоспом, бюджетні асигнування, надходження за рахунок платних послуг, безоплатна передача майна на баланс від підприємств, організацій та інших юридичних та фізичних осіб, інші джерела не заборонені законодавством.

Судом встановлено, що 01.10.1986р. згідно Акту передачі Білоцерківському управлінню меліоративних систем основних фондів і балансу від 01.10.1986р., затвердженого начальником Київського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства 25.11.1986р., Білоцерківському управлінню меліоративних систем передано на баланс Блощинецьке водосховище. (1,72 м.куб., 90,2га.).

Як вбачається з Протоколу №2 від 27.03.2002р. засідання Комісії з питань надання в оренду водойм в Білоцерківському районі, Білоцерківською районною державною адміністрацією було прийнято рішення про надання приватному підприємцю Шимченку М.В в оренду на 5 років водосховища орієнтованою площею 113,0 га в с. Блощинці, зобов’язати позивача оформити технічну документацію в установленому порядку.

Згідно Протоколу №3 від 23.03.2004р. засідання Комісії з питань надання в оренду водойм в Білоцерківському районі, прийнято рішення щодо укладення з позивачем договору оренди на водосховище в с. Блощинці з його послідуючою реєстрацією.

Наказом Київського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства №116-0 від 09.08.2005р. „Про результати перевірки використання земель водного фонду та водних об’єктів в Київській області” для спрощення процедури оформлення документації на оренду земель водного фонду та водних об’єктів дозволено з 01.08.2005р. міжрайонним управлінням водного господарства видавати погодження на оренду водних об’єктів з площею водного дзеркала до 3 га та земель водного фонду навколо цих водойм за результатами рішень технічних рад управлінь.

28.07.2005 р. між Білоцерківською районною державною адміністрацією (орендодавець) та суб’єктом підприємницької діяльності Шимченком Миколою Володимировичем (орендар) було укладено Договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове (49 років) платне користування Блощинецьке водосховище /нижнє/ - окремий водний об’єкт та землі водного фонду із всіма гідроспорудами, земельна ділянка під водою 60,1 га та прибережна захисна смуга 13,1 га, загальною площею 73,2 га, розміщені на території Острійківської сільської ради, згідно з планом - схемою водних об’єктів. Водний об’єкт надається в оренду для риборозведення .

Вищезазначений договір був погоджений з Головою комісії з питань надання в оренду водних об’єктів та земель водного фонду в Білоцерківському районі, Білоцерківською екологічною регіональною інспекцією, Острійківською сільською радою, Білоцерківською районною радою, Білоцерківським райвідділом земельних ресурсів, проте на договорі відсутній підпис начальника Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства (погодження органу водного господарства).

Як вбачається з Акту прийому –передачі земельної ділянки від 28.07.2005року, Білоцерківська районна державна адміністрація передала в оренду, а суб’єкт підприємницької діяльності Шимченко Микола Володимирович прийняв в оренду земельну ділянку площею 72,2га земель водного фонду Острійківської сільської ради для риборозведення терміном на 49 років.

Судом встановлено, що 11.08.2005р. позивач звернувся із Заявою (вх. №199) до відповідача, якою просив погодити Договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району, Київської області від 28.07.2005р. та виготовити акт технічного стану , паспорт та режим роботи.

Згідно Листа № 381 від 12.08.2005р. Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства, Блощинецьке водосховище є об’єктом загальнодержавного значення і знаходиться на балансі Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства., інв.№10330011, балансова вартість 1019968грн, знос 557788грн. Так як водосховище є майном Держводгоспу України то відповідно і розпоряджатися майном, надавати в оренду, може тільки Держводгосп. Договір оренди є незаконним і не може бути погоджений.

18.01.2008 року позивач звернувся з письмовою заявою до Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства з проханням погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду від 28.07.05 р.

Згідно Листа №25 від 25.01.2008р. Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства, Наказом Київського облводгоспу №116-0 від 09.08.2005р. відповідачу дозволено видавати погодження на оренду водних об’єктів з площею водного дзеркала до 3 га та земель водного фонду навколо них. Блощинецьке водосховище є власністю Держводгоспу України та знаходиться в оперативному розпорядженні Білоцерківського МУВГ. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.07 р. № 1231-р на сьогоднішній день на відчуження об’єктів державної власності, в тому числі на передачу в оренду, накладено вето.

Суд встановив, що станом на момент розгляду справи, на балансі відповідача серед інших основних фондів знаходиться Блощинецьке водосховище, інвентарний №10330011, балансовою вартістю 1019968грн., що підтверджується Актом передачі Білоцерківському управлінню меліоративних систем основних фондів і балансу від 01.10.1986р, Інвентарною карткою №3 обліку основних засобів в бюджетних установах від 02.01.2003р. та Водогосподарським паспортом Блощинецького водосховища, Довідкою Державного Комітету України по водному господарству „Про належність державного майна Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства”.

Так, згідно Довідки Державного Комітету України по водному господарству „Про належність державного майна Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства” майно яке знаходиться на балансі Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства на праві оперативного управління і відноситься до об’єктів державної власності, які відповідно до Закону України від 07.07.99р. №847-ХІУ "Про перелік об’єктів права державної власності" та підпункту г) пункту 2 Закону України від 04.03.92р. №2163-ХІІ "Про приватизацію державного майна" - мають загальнодержавне значення і відносяться до таких, які забезпечують діяльність держави в цілому та не підлягають приватизації. Зокрема, до таких об’єктів належить Блощинецьке водосховище площею 90га, інвентарний №10330011, первісною вартістю 1019968грн., яке розташоване поблизу м. Блощинці, Білоцерківського району, на території Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Як вже зазначалося вище, предметом Договору оренди водного об’єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області від 28.07.2005р. є Блощинецьке водосховище /нижнє/ - окремий водний об’єкт та землі водного фонду із всіма гідроспорудами, земельна ділянка під водою 60,1 га та прибережна захисна смуга 13,1га, загальною площею 73,2 га, розміщені на території Острійківської сільської ради, згідно з планом - схемою водних об’єктів (п.1.1 договору оренди)

Як вбачається із ст. 2 Водного кодексу України (надалі - ВК України) завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Згідно ст. 51 ВК України (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди) у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

До водних об'єктів загальнодержавного значення належать, зокрема поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків (ст. 5 ВК України).

Згідно ст.1 ВК України водосховище - штучна водойма місткістю більше 1 млн. кубічних метрів, збудована для створення запасу води та регулювання її стоку. В свою чергу, ставок - є штучно створена водойму місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів.

Таким чином, ч.1 ст. 51 ВК України обмежує коло водних об’єктів, які можуть надаватися водокористувачам в оренду водними об'єктами (їх частини) місцевого значення та ставками, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення. При цьому, можливість передачі в оренду такого водного об’єкту загальнодержавного значення, як водосховища, законодавством не передбачена.

Крім того, згідно Довідки Державного Комітету України по водному господарству „Про належність державного майна Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства” Блощинецьке водосховище площею 90га, інвентарний №10330011, первісною вартістю 1019968грн., яке розташоване поблизу м. Блощинці, Білоцерківського району, на території Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області та знаходиться на балансі Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства на праві оперативного управління, відноситься до об’єктів державної власності.

Майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що перебуває у комунальній власності регулюються Законом України „Про оренду державного та комунального майна” від 10 квітня 1992 року N 2269-XII.

Згідно ст. 3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” I відносини щодо оренди державного майна, майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” не можуть бути об'єктами оренди: об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", а також об'єкти, включені до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", які випускають підакцизну продукцію, крім цілісних майнових комплексів, які випускають підакцизну продукцію, переданих в оренду до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 29 червня 2004 року.

Як вбачається з п. г ч.2 ст.5 Закону України „Про приватизацію державного майна” від 4 березня 1992 року N 2163-XII не підлягають приватизації об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають об'єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому, зокрема: водосховища і водогосподарські канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи, гідротехнічні захисні споруд.

Відповідно до п. 2 Роз’яснення ВАСУ N 02-5/237 від 25.05.2000 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна" укладення договорів оренди майна, яке відповідно до пункту 2 статті 4 Закону та інших законодавчих актів України, зокрема Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.92 N 26-92, не може бути об'єктом оренди, є підставою для визнання таких договорів недійсними згідно зі статтею 48 Цивільного кодексу Української РСР.

Отже, Блощинецьке водосховище, що є предметом договору оренди, відноситься до об'єктів, які мають загальнодержавне значення та не підлягають приватизації, а тому на підставі п.2 ст. 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” не може бути об’єктом оренди.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд вважає правомірною і обгрунтованою відмову відповідача у погодженні спірного договору оренди, оскільки Блощинецьке водосховище, що є предметом договору оренди є водним об’єктом загальнодержавного значення, яке забезпечує життєдіяльність держави в цілому і завдяки своїм властивостям не може бути об’єктом оренди.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Шимченко Миколи Володимировича щодо зобов’язання Білоцерківського міжрайонного управління водного господарства погодити договір оренди водного об’єкту та земель водного фонду від 28.07.2005 року неправомірними та необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 82 –85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Шимченко Миколи Володимировича відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя