ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.08 р.                     Справа № 39/105

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Ба храмовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ

до відповідачів:

Дочірнього підприємства Агрофірма “Шахтар” Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка

Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка

про: стягнення 94 731 грн. 64 коп.

За участю представників сторін

від позивача не з’явився

від відповідача 1 не з’явився

від відповідача 2 : Колосов В.Ю. за довіреністю

В судовому засіданні від 18.08.2008 р. відповідно до

ст. 77 ГПК України, оголошено перерву в слуханні

справи до 01.09.2008 р. о 10год.30хв.

ВСТАНОВИВ

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Дочірнього підприємства Агрофірма “Шахтар” Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка, про стягнення заборгованості в сумі 94 731 грн. 64 коп., яка складається з основного боргу в сумі 79 921 грн. 06 коп., пені в сумі 7 234 грн. 50 коп., відсотків по товарному кредиту в сумі 7 576 грн. 08 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунки, договір купівлі-продажу № 908-КО від 24.09.2007 р., специфікацію № 1 до договору, видаткову накладну № 2709118/00 від 27.09.2007 р., довіреність серії ЯОГ № 037469 від 27.09.2007 р., товарно-транспортну накладну від 27.09.2007 р., рахунок на оплату № 23103/908-КО від 21.09.2007 р.

Відповідач надав відзив на позов, пояснив, що зобов’язання за договором купівлі-продажу № 908-КО від 24.09.2007 р. на підставі договору поручительства № 908 ПОР від 24.09.2007 р. забезпечено порукою, поручителем Дочірнього підприємства Агрофірма “Шахтар” Орендне підприємство “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка є Орендне підприємство “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка, додатково зазначив, що ним на користь позивача перераховано суму розмірі 203 000 грн. 00 коп.

Позивач надав пояснення по справі, зазначив, що сума у розмірі 203 000 грн. 00 коп. зарахована ним в рахунок погашення заборгованості за договором № 148/2-КЧ від 06.08.2007 р., у зв’язку з тим, що при здійсненні розрахунків відповідачем в призначенні платежу не було визначено конкретний договір.

Ухвалою суду від 28.07.2008 р. судом в якості другого відповідача залучено до участі у розгляді справи Орендне підприємство “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка.

Відповідач2 надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, пояснив, що позивачем, всупереч п. 2.1 договору поруки не направлено акт звірки взаємних розрахунків.

Заявою № 2907/02/08 від 29.07.2008 р. позивач згідно ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з Дочірнього підприємства Агрофірма “Шахтар” Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка та Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка заборгованості в сумі 94 731 грн. 64 коп., яка складається з основного боргу в сумі 79 921 грн. 06 коп., пені в сумі 7 234 грн. 50 коп., відсотків по товарному кредиту в сумі 7 576 грн. 08 коп.

Суд розглядає позовні вимоги з урахуванням уточнень.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

24.09.2007 р. р. між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ, та відповідачем1, Дочірнім підприємством Агрофірма “Шахтар” Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка, був укладений договір купівлі-продажу № 90-Ко, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного Договору позивач на умовах поставки EX WORKS (... named place) (Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року) зобов’язався поставити відповідачеві1 Товар визначений специфікацією, що є його невід’ємною частиною, а відповідач1, в свою чергу, зобов’язався прийняти Товар та сплатити за нього встановлену ціну.

На виконання умов Договору, позивач згідно видаткової накладної № 2709118/00 від 27.09.2007 р., поставив віповідачеві1 визначений специфікацією № 1 Товар – засоби захисту рослин на загальну суму 79 921 грн. 06 коп., що також підтверджується товарно-транспортною накладною від 27.09.2007 р.

Відповідачем1 Товар прийнято, що підтверджується підписами сторін на означеній видатковій накладній та товарно-транспортній накладній, а також довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей серії ЯОГ № 037469 від 27.09.2007 р.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачеві1 Товару на суму 79 921 грн. 06 коп., тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до вимог ст. 664 ЦК України та умов Договору.

Згідно п. 4.2 Договору Покупець зобов’язаний сплатити Продавцю загальну вартість Товару, отриманого в рамках цього договору, у термін до 23.11.2007 р.

Проте відповдіач1 всупереч ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, покладені на нього згідно договору обов’язки належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 79 921 грн. 06 коп., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 14.05.2008 р., підписаного та скріпленого печатками обох підприємств без зауважень та заперечень.

Доводи відповідача1 в частині погашення заборгованості за договором шляхом перерахування на рахунок позивача грошових коштів в сумі 203 000 грн. 00 коп., судом до уваги не приймаються, через необґрунтованість, зокрема, відповідачем1 не представлено суду належних та допустимих, у розумінні ст. 33-34 ГПК України, доказів того, що грошові кошти в сумі 203 000 грн. 00 коп. перераховані ним саме в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу № 908-КО від 24.09.2007 р.

Натомість, як вбачається з представлених позивачем доказів, вказана сума, зарахована ним в рахунок погашення заборгованості за договором № 148/2-КЧ від 06.08.2007 р.

Зобов’язання за договором купівлі-продажу № 908-КО від 24.09.2007 р., в порядку ст. ст. 546-548, 553-559 ЦК України, були забезпечені порукою, шляхом укладання договору поруки № 908-ПОР від 24.09.2007 р.

Відповідно до умов Договору поруки при порушенні або невиконанні умов договору Покупцем, Поручитель та Божник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, при цьому Поручитель несе перед Кредитором відповідальність як за сплату товарного кредиту, так і за сплату процентів за користування товарним кредитом та пені.

14.05.2008 р. позивачем на адресу Поручителя направлено вимогу про виконання зобов’язання по договору купівлі-продажу № 908-Ко від 24.09.2007 р. та договору поруки № 908-ПОР від 24.09.2007 р., яка згідно поштового повідомлення № 376387 з відміткою про вручення отримана ОП “Шахта ім. А.Ф. Засядько” 15.05.2008 р.

Проте, станом на час розгляду справи, ані боржником ані поручителем грошове зобов’язання перед позивачем не виконано, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Посилання відповідача2 на порушення позивачем п. 2.1 договору поруки щодо надіслання разом із вимогою про сплату боргу акту звірки, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

За загальним правилом, встановленим п. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За приписом п. 2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника.

14.05.2008 р. позивачем на адресу майнового поручителя направлено вимогу про виконання зобов’язання по договору купівлі-продажу № 908-Ко від 24.09.2007 р., у зв’язку з порушенням цих зобов’язань божником та відповідні докази на підтвердження наявності заборгованості.

Жодних заперечень щодо дійсності пред’явленої вимоги поручителем не висунуто.

Наразі непредставлення позивачем акту звірки розрахунків не є обставиною, що звільняє ОП “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка, як майнового поручителя боржника, від виконання покладених на нього зобов’язань.

Крім того, 12.08.2008 р. позивачем на адресу відповідача2 було направлено акт звірки взаємних розрахунків, що підтверджується потовою квитанцією № 6906 від 12.08.2008 р. та описом вкладення.

За таких обставин, враховуючи, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи та відповідачами не спростована, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно положень п.п. 1.1, 1.3 Договору поруки, що кореспондується з положеннями статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату товарного кредиту, процентів за користування товарним кредитом, та пені.

За умовами п. 4.3 Договору продавець надає покупцю товарний кредит на умовах 0,01% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування процентів на фактичну суму заборгованості, у день остаточного погашення основного боргу. Сплата процентів здійснюється в строк, на протязі 3-х банківських днів після їх нарахування.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення Продавцем термінів оплати, згідно цього Договору, він оплачує продавцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості, включаючи сум процентів по товарному кредиту, за кожний день прострочення оплати.

Згідно п. 7.2 Договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом у відповідності з п. 4.2 Договору, з дати виникнення простроченої заборгованості, на суму заборгованості нараховуються проценти за користування товарним кредитом з розрахунку 20% річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 7 234 грн. 50 коп., нарахованої за період з 23.11.2007 р. по 14.05.2008 р., та оскільки подібний розрахунок не суперечить приписам статей 549-550 ЦК України, статті 232 ГК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, з огляду на наявність заборгованості, вимоги позивача в цій частині суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення проценти за користування товарним кредитом, які, за розрахунком позивача, за період з 23.11.2007 р. по 14.05.2008 р. - складають 7 756 грн. 08 коп.

Перевіривши вимоги позивача в частині стягнення процентів за користування товарним кредитом, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення в сумі 7560, 04 грн. виходячи з арифметичного розрахунку суду ((79921,06 грн. * 20%/100% * 39днів/365днів)+(79921,06 грн. * 20%/100% * 134дня/366днів)).

Наведений позивачем розрахунок суми процентів за користування товарним кредитом судом до уваги не приймається, через арифметичну необґрунтованість.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідачів пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 520, 523, 525, 526, 546-548, 553-559, 614, 625 та 655-697, 712, 837-864 ЦК України, ст. ст. 173,193, 264-271 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 47, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ – задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Дочірнього підприємства Агрофірма “Шахтар” Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка та Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько” с. Олександрівка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера” м. Дніпропетровськ основний борг в сумі 79 921 грн. 06 коп., пеню в сумі 7 234 грн. 50 коп., відсотки по товарному кредиту в сумі 7 560 грн. 04 коп., витрати за державним митом в сумі 947 грн. 16 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 98 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Морщагіна Н.С.