КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2008                                                                                           № 37/123

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Макаров Ю.В. (довіреність № 10 від 03.01.2008 р.)

відвідповідача: Сич О.В. (довіреність № 1/04 від 10.04.2008 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дніпр-Спецмонтаж Інвест"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.04.2008

у справі № 37/123

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубі Роз Агрікол Ко Лтд"

до                                                   Приватного підприємства "Дніпр-Спецмонтаж Інвест"

про                                                  стягнення 58500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Рубі Роз Агрікол Ко., Лтд” звернулось з позовом до Приватного підприємства “Дніпр-Спецмонтаж Інвест” про стягнення з відповідача авансу, перерахованого згідно договору № 21/05 від 29.05.2006 р., в розмірі 58500,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.04.2008 р. позов задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що відповідач взагалі не виконав підрядні роботи за договором, а тому повинен повернути перерахований позивачем аванс в розмірі 58500,00 грн.

Приватне підприємство “Дніпр-Спецмонтаж Інвест”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не розглянуто як доказ акт виконаних робіт на суму 68022,00 грн. Крім того, на думку відповідача, суд першої інстанції під час розгляду справи повинен був витребувати від позивача документи і матеріали, якими підтверджується факт невиконання відповідачем підрядних робіт згідно договору № 21/05 від 29.05.2006 р.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не враховують суттєвих обставин справи, вважали оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.05.2007 р. між сторонами по справі було укладено договір підряду № 21/05 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач (підрядник) зобов’язався своїми силами та засобами, на власний ризик виконати і здати позивачу у зазначений цим договором термін роботи по монтажу аміачної компресорної згідно переліку (п. 1.1. Договору).

Позивач (замовник) в свою чергу зобов’язався оплатити підряднику роботу, передбачену п. 1.1. Договору.

Пунктом 4.1. Договору встановлено терміни оплати виконаних робіт, а саме: протягом 5 банківських днів з моменту підписання даного договору – аванс у розмірі 58500,00 грн.; щомісячно, протягом 5 банківських днів після підписання актів виконаних робіт, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним проводити оплату за фактично виконані роботи, що зазначено в актах виконаних робіт.

Позивач на виконання п. 4.1. Договору 15.06.2006 р. перерахував на рахунок відповідача 58500,00 грн. авансу, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься в матеріалах справи.

Згідно п. 5.1. Договору підрядник виконує роботи протягом 150 днів, починаючи з наступного дня після отримання передплати.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції вірно визначено, що відповідач повинен був виконати роботи до 15.11.2006 р.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт хоча б часткового виконання відповідачем робіт за Договором.

Суд апеляційної інстанції вважає посилання відповідача на акт виконаних робіт на суму 68022,00 грн., як на доказ виконання робіт за договором, необгрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1.3. Договору підрядник щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним надає замовнику на підпис акти виконаних робіт за фактично виконані роботи.

Відповідно до п. 6.2.5. Договору, якщо замовник не підпише акт виконаних робіт, які виконані підрядником у термін, встановлений п.6.2.3. цього Договору, роботи вважаються прийнятими.

На думку відповідача факт непідписання позивачем акту виконаних робіт свідчить про те, що роботи на суму 68022,00 грн. вважаються прийнятими.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким твердженням відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що даний акт виконаних робіт надавався позивачу для розгляду і наступного його прийняття або відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 10.3. Договору замовник має право розірвати Договір у випадку, якщо відбулась затримка Підрядником ходу монтажних робіт з його вини, коли строк закінчення будівництва, встановлений в Договорі, збільшується більше ніж на два тижні.

Враховуючи невиконання відповідачем підрядних робіт у встановлені строки, та використовуючи право, передбачене п. 10.3. Договору, 19.12.2006 р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу, в якій зазначив, що він відмовляється від договору та вимагає повернення грошових коштів в сумі 58500,00 грн. в семиденний термін від дня пред’явлення вимоги на підставі ст. 530 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, який вимогу позивача не виконав, перерахований аванс в розмірі 58500,00 грн. не повернув.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 847 Цивільного кодексу України, підрядник зобов’язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Статтею 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Умовами п.п. 10.2., 10.3., 10.6. договору сторони погодили, що дострокове розірвання договору може мати місце за згодою сторін на підставах, передбачених чинним законодавством України, з відшкодуванням понесених збитків, завданих достроковим розірванням договору. Замовник має право розірвати Договір у разі затримки підрядником ходу монтажних робіт з його вини, коли строк закінчення будівництва, встановлений в Договорі, збільшується більше ніж на два тижні. Сторона, що вирішила розірвати договір, направляє письмове повідомлення іншій стороні.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою (докази відправки вимоги 19.12.2006 р. та 02.02.2007 р. містяться в матеріалах справи), в якій зазначав, що відмовляється від Договору підряду та вимагає повернення авансу в розмірі 58500,00 грн. Відповідач на зазначену вимогу ніяким чином не відреагував.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції та вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Договір підряду № 21/05 від 29.05.2006 р. припинив свою дію у зв’язку з його розірванням, відповідач не виконав підрядні роботи за договором, а отже, як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, відпали підстави, на яких відповідач набув грошові кошти в розмірі 58500,00 грн., отже останній зобов’язаний повернути позивачу перерахований аванс, оскільки кошти в розмірі 58500,00 грн. зберігаються у відповідача без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Дніпр-Спецмонтаж Інвест” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 25.04.2008 р. у справі № 37/123 залишити без змін.

Матеріали справи № 37/123 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді