ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2008 р.

№ 16/410

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Ходаківська І.П.

судді

Данилова Т.Б., Муравйов О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р.

у справі

господарського суду

№ 16/410

Полтавської області

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод"

до

1) закритого акціонерного товариства "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка"

2) виконавчого комітету Кременчуцької міської ради

про

за участю представників сторін:

позивача –

відповідача 1–

відповідача 2–

застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Плескун О.В. дов. № 49юр-35 від 10.04.2007

Дімніч І.Б. дов. б/н дійсна до 31.12.2008

Савенко О.П. дов. № 01-37/617 від 04.08.2008

Розпорядженням № 02-12.2/456 від 15.10.2008р. у зв'язку з відрядженням судді Першикова Є.В. та виходом судді Ходаківської І.П. з відпустки змінено склад колегії суддів у справі № 16/410 призначеної до розгляду у складі - головуючий суддя –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Муравйов О.В., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий суддя –Ходаківська І.П., судді Данилова Т.Б., Муравйов О.В.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року Відкрите акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернулось до господарського суду Полтавської області із позовом до відповідачів Закритого акціонерного товариства "Інвестиційно-будівельна спілка" та Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позовні вимоги були обґрунтовані посиланням на порушення порядку укладання 26 жовтня 2005 року Договору відчуження нерухомого майна та майнових прав на суму 203000 грн., що тягне за собою нікчемність правочину, і як наслідки нікчемного правочину позивач просив суд зобов’язати відповідача 1 повернути позивачеві усе майно, одержане згідно договору № 23 від 26.10.2005, а саме незавершене будівництво по вул. Пальміра Тольятті, 3 у м. Кременчуці, та зобов’язати відповідача 2 повернути позивачеві функції замовника на об’єкт незавершеного будівництва.

Заявою від 04.03.2008 ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" змінив підставу позову в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України та просив суд зобов’язати відповідача 1 повернути позивачеві усе майно, одержане згідно договору № 15 від 26.10.2005, а саме незавершене будівництво по вул. Дем’яна Бєдного, 3 у м. Кременчуці, та зобов’язати відповідача 2 повернути позивачеві функції замовника на об’єкт незавершеного будівництва.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.04.2008 ( суддя Тимошенко О.М.), залишеним без змін Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 ( головуючий суддя Жук Г.А., суддів Агрикової О.В., Зеленіної Н.І.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові рішення вмотивовані тим, що за договором № 23 від 26.10.2005 передавались майнові права, які не потребують нотаріального посвідчення та державної реєстрації правочину, нікчемність правочину позивачем не доведена та нема підстав повертати сторони у первісний стан. Договір № 15 від 26.10.2005 визнаний судами неналежним доказом, тому апеляційний суд визнав заяву позивача про зміну підстав позову необґрунтованою та розглянув спір з підстав, викладених у позовній заяві.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Відкрите акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій з посиланням на порушення норм процесуального та матеріального права просить Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008 та Рішення господарського суду Полтавської області від 01.04.2008 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Порушенням норм процесуального права Відкрите акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" вважає те, що судові рішення прийняті без врахування зміни позовних вимог позивача у відповідності до заяви про зміну підстав позову, якою позивач визначив договір № 15, а суди розглянули спір за договором № 23. Порушенням норм матеріального права заявник вважає укладення договору купівлі-продажу, в тому числі незавершеного будівництва, без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а відтак і нікчемності правочину у відповідності із ст.215, 216 Цивільного кодексу України.

Відкрите акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" вважає, що суди неналежно дослідили та оцінили докази, які є в матеріалах справи, та зробили неналежні висновки обставинам справи.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.10.2005 року Відкрите акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" та Закрите акціонерне товариство "Івестиційно-кредитно-будівельна спілка" уклали договір № 23, відповідно до умов якого сторона 1 передає, а сторона 2 приймає функції замовника на будівництво житлового будинку № З по вул. Пальміра Тольятті, технічну документацію на будівництво даного житлового будинку та його освоєний будівельний майданчик.

Пунктами 2.1 та 2.2 договору сторони передбачили, що загальна сума витрат сторони 1 при освоєнні будівельного майданчика та технічної документації складає 203 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 33 833,33 грн. сторона 2 сплачує стороні 1 вказані кошти на протязі першого кварталу 2006 року.

Пункт 3.1 договору визначає, що передача функцій замовника на будівництво, технічної документації на будівництво, будівельного майданчика, оформляється Актами прийому-передачі, підписаному сторонами, іншими документами згідно чинного законодавства України та діючих положень.

Акт прийому-передачі проектної документації на будівництво житлового будинку № З по вул. П. Тольятті від 24.01.2006 свідчить про те, що ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод»передало, а ЗАТ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка»прийняло комплект проектної документації на житловий будинок № З по вул. Д. Бєдного (П.Тольятті) в повному об'ємі.

07.09.2007 року ЗАТ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка»платіжним дорученням № 1 перерахувало ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод»203000,00 грн. в якості оплати за технічну документацію, незавершене будівництво житлового будинку № З по вул. Дем'яна Бєдного та освоєний будівельний майданчик згідно договору № 15 від 26.10.2005 року.

18.10.2007 року ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод»надіслав на адресу ЗАТ «Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка»повідомлення за № 49-юр про розірвання договору № 23 від 26.10.2005 року з моменту прострочення, тобто з 01.04.2006 року та з вимогою повернути у встановленому порядку шляхом оформлення відповідної додаткової угоди технічну документацію, незавершене будівництво житлового будинку № З по вул. П. Тольятті та освоєний будівельний майданчик та підписану позивачем додаткову угоду № 1 до договору № 23 від 26.10.2005 року, в якій запропонував договір № З від 26.10.2005 року вважати розірваним з 01.04.2005 року.

30.10.2007 року платіжним дорученням № 13625 ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" повернув ЗАТ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" кошти в сумі 203000,00 грн. в зв'язку з неприйняттям неналежного виконання зобов'язання, а саме умов договору № 23 від 26.10.2005 року.

05.11.2007 року ЗАТ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" направило ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" лист-відповідь на повідомлення останнього про розірвання договору в якому зазначає, що договір не може вважатися розірваним у минулому часі, зміна істотних умов договору проводиться шляхом підписання сторонами додаткової угоди і чинність внесених змін наступає з дати цієї додаткової угоди. Щодо умов п.2 додаткової угоди про повернення продавцеві покупцем технічної документації, незавершеного будівництва житлового будинку та освоєного будівельного майданчика, ЗАТ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" вказала, що відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору.

Затримку проведення оплати за договором про передачу майнових прав Відповідач 1 пояснює тим, що за погодженням з позивачем сторони обумовили проведення розрахунків в інший спосіб. Відповідно до листа № 29/209 від 26.10.2005 року ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" запропонував ЗАТ "Інвестиційно-кредитно-будівельна спілка" провести розрахунок по договору шляхом передачі житлової площі на суму 203000,00 грн., на що відповідач погодився листом № 37 від 26.10.2005 року. Поряд з тим, в зазначеному листі відповідач вказав, що в разі не завершення будівництва до кінця 2008 року, зобов'язується перерахувати суму, визначену у п.2.1 договору № 23 від 26.10.2005 року на розрахунковий рахунок ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод", що і було зроблено відповідачем платіжним дорученням № 1 від 07.09.2007 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторонами в підтвердження позовних вимог та заперечень представлено два договори уступки функцій замовника на будівництво житлового будинку від 26.10.2005 року - № 23 та № 15 (копії договорів знаходяться в матеріали справи), при цьому позивач стверджує, що договір № 23 представлено ним помилково, в ході розгляду справи додає копію договору № 15 без будь-яких обґрунтувань існування двох договорів, при цьому всі позовні вимоги позивача базуються саме на договорі № 23 від 26.10.2005 року.

В процесі розгляду справи в місцевому господарському суді позивач на підставі ст.22 ГПК України заявою від 04.03.2008 року за № 1-104юр змінює підстави позову - посилається на те, що в позовній заяві було помилково вказано та надано суду на дослідження договір № 23 від 26.10.2005 року, стверджує що правовідносини між сторонами виникли за договором № 15 від 26.10.2005 року, який слід вважати предметом спору.

Однак, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що правовідносини сторін виникли за договором № 23, а представлені позивачем копії договору № 15 від 26.10.2005 року та акту приймання - передачі від 20.01.2006 року не є належними та допустимими доказами у справі, тому суди визнали заяву позивача про зміну підстав позову необгрунтованою та розглянули спір з первісних підстав, викладених у позовній заяві.

Проте, такі дії господарських судів суперечать нормам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог , відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд має право не прийняти відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Право позивача до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову є беззаперечним і не залежить від наступного сприйняття або схвалення господарським судом.

Таким чином, судами при вирішенні спору не встановлено, за яким саме договором купівлі-продажу було продане майно та майнові права, за яким договором провадились розрахунки, а відтак, прийняті по справі судові рішення є передчасними.

Суди попередніх інстанцій послались на те, що предметом договору № 23 від 26.10.2005 року є майнові права та зобов'язання передачі технічної документації, купівля-продаж яких не потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а відтак і на безпідставність тверджень позивача щодо нікчемності спірного договору.

Однак, таке твердження судів ґрунтується на неповно з’ясованих обставинах справи, оскільки і у Договорі № 23 від 26.10.2005 передбачена передача не лише функцій замовника та технічної документації, а також і освоєного будівельного майданчика житлового будинку № 3 по вулиці Пальміра Тольятті, а судами не встановлено і у судових рішеннях не надано оцінку цим обставинам і не визначено, який обсяг незавершеного будівництва мав освоєний будівельний майданчик.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні господарського суду, судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до господарського суду.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити передбачені законом заходи для всебічного, повного і об’єктивного встановлення обставин справи, прав і обов’язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 111-5,111-7,111-9,111-10,111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2008р. у справі № 16/410 та Рішення господарського суду Полтавської області від 01.04.2008 скасувати та справу направити на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий           І. Ходаківська

Судді           Т. Данилова

О. Муравйов