ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 6/141

Суддя господарського суду Кіровоградської області Баранець О.М., розглянувши матеріали справи № 6/141

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Маловисківського центру електрозв'язку №1 Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м. Мала Виска Кіровоградської області

до відповідача: Споживчого товариства "Новоархангельське", смт. Новоархангельськ Кіровоградської області

про стягнення 3740,88 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав

Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Маловисківського центру електрозв'язку №1 Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" подано позов про стягнення з споживчого товариства "Новоархангельське" на користь позивача суми основного боргу за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 3128,37 грн., пеню у розмірі 154,63 грн., суму індексу інфляції у розмірі 414,24 грн. та три проценти річних у розмірі 43,64 грн., що разом складає 3740,88 грн.

Представник позивача участі в судовому засіданні не брав, причини неявки суду не повідомив.

Представник споживчого товариства "Новоархангельське" участі в судовому засіданні участі не брав, позовні вимоги не заперечив.

Господарський суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача. Конверт, яким на адресу споживчого товариства "Новоархангельське" направлялись матеріали справи, повернувся з поштовою відміткою про невручення. Кореспонденція направлялась на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та у довідці Головного управління статистики в Кіровоградської області.

Крім того, комісією у складі представників цеху електрозв'язку № 6 смт. Новоархангельськ Центру електрозв'язку № 1 м. Мала Виска Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" складено акт від 15.09.2008 року, яким встановлено, що за адресою: Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Слави, 47 споживче товариство "Новоархангельське" не знаходиться. Встановити інше місце знаходження споживчого товариства "Новоархангельське" неможливо.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридичні особи зобов'язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження державному реєстратору.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що умовою надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором і споживачем телекомунікаційних послуг.

30 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", від імені якого діє Цех електрозв'язку № 6 Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" та Споживчим товариством "Новоархангельське" був укладений договір про надання послуг електрозв'язку за № 551241 (далі - Договір 1), згідно з яким відповідачу були надані телекомунікаційні послуги, вказані в додатках № 1, № 2 до договору.

З метою надання більш повного переліку телекомунікаційних послуг, а саме послуги підключення до мережі ІНТЕРНЕТ з відповідачем було укладено також договір про надання послуги ADSL- підключення до мережі ІНТЕРНЕТ від 23.12.2006 року № 551241(надалі- Договір 2).

Договір 1 набирає чинності з дня підписання і діє п'ять років. Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача.

Договір 2 набирає чинності з дня підписання і діє до 23.12.2007 року. Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача.

Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі та належним чином, зокрема, забезпечив безперебійне і якісне надання відповідачу телекомунікаційних послуг, що підтверджується розшифровкою нарахувань за надані телекомунікаційні послуги за період з 01.12.2007 року по 31.05.2008 року (а.с. 32-51).

У відповідності з пунктами 32, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних і послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року № 720 та пунктами 3.2.8., 4.3. Договору 1 та п.3.2.1 Договору 2, відповідач зобов'язаний був своєчасно вносити абонентну плату за користування телефоном, почасову оплату місцевих телефонних розмов, плату за міжміські та міжнародні телефонні розмови, надіслані в кредит телеграми та за інші послуги, надані по телефону, а також своєчасно, згідно з договірними умовами вносити плату за надання доступу до мережі Інтернет.

Оплату за фактично отримані телекомунікаційні послуги відповідач згідно пунктів 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та пунктів 4.2., 4.5. Договору 1 повинен був вносити щомісячно, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць, у межах якого надавалися послуги. Оскільки п. 4.2 Договору 1 сторонами було спільно погоджено безквитанційну систему оплати, згідно п. 108 Правил надання телекомунікаційних послуг, відповідач повинен був до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду звернутися до оператора телекомунікаційних послуг для отримання інформації про належну до сплати суму.

Пунктом 5 частини 1 статті 33 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг у разі укладення договору про надання телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати його умови, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплати гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні норми містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання.

Договірні зобов'язання по Договорах 1 та 2 щодо оплати наданих телекомунікаційних послуг за період з 01 грудня 2007 року по 30 квітня 2008 року відповідачем не були виконані, внаслідок чого станом на 01 травня 2008 року за ним виникла заборгованість в сумі 3128,37 грн. (а.с. 28).

Згідно статті 216 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій, на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань, згідно пункту 6 статті 231 Господарського кодексу України, встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі пункту 2 статті 36 Закону України "Про телекомунікації" та пункту 5.8. договору у разі затримки оплати телекомунікаційних послуг відповідачу нараховується пеня за кожну добу затримки, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. За невиконання відповідачем грошових зобов'язань сума пені, відповідно до розрахунку, складає 154,63 грн. (а.с. 31).

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків сума індексу інфляції складає 414,24 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - 43,64 грн. (а.с. 29, 30).

Таким чином, загальний борг за надані відповідачу телекомунікаційні послуги складає 3740,88 грн.

Послуги, які надаються підприємством зв'язку оплачуються за тарифами, затвердженим згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з пунктом 6.3. Договору 1 та п.7 Договору 2 спірні питання між сторонами вирішуються в судовому порядку.

Крім того, відповідачу з метою вирішення питання погашення заборгованості в досудовому порядку було направлено претензію за № 1149 від 24.05.2008 року на яку відповідач жодним чином не прореагував, хоча згідно поштового повідомлення за № 180993 отримав її 29.05.2008 року.

Доказів погашення заборгованості в сумі 3740,88 грн. споживчим товариством "Новоархангельське" до суду не надано.

Представник відповідача участі у судовому засіданні не брав, заперечень на позовну заяву та доказів на їх підтвердження суду не надав. Матеріали, що надсилались судом на адресу відповідача повернулись з поштовою відміткою про неможливість вручення.

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас, законодавство України не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Тому відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи господарським судом по суті.

Керуючись вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідачем відзиву на позовну заяву і витребуваних господарським судом документів не подано.

З огляду на наведене та враховуючи фактичні обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82 –85, 87, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з споживчого товариства "Новоархангельське" (26100, Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Слави, 47, р/р , МФО 305299, код 34336758) на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", від імені якого діє Центр електрозв'язку № 1 Кіровоградської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Жовтнева, 55, р/р 260064663 в Маловисківському ТВ БВ АППБ "Аваль", МФО 323538, код 22211233), - основного боргу за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 3128,37 грн., пеню у розмірі 154,63 грн., суму індексу інфляції у розмірі 414,24 грн. та три проценти річних у розмірі 43,64 грн., а всього 3740,88 грн., 102,00 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

3. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, визначені статтею 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

О.М.Баранець