ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
04.11.08                                                                                           Справа № 26/114
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо», м.Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2008р.

у справі № 26/114

за позовом Дочірнього підприємства «Ефорт 26»Закритого акціонерного товариства «Агенство економічної безпеки «Ефорт», м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо», м.Львів

про стягнення 124703,89 грн.

За участю представників:

позивача: Тимків Т.В.

відповідача: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.09.2008р. у справі № 26/114 частково (з врахуванням уточнення та збільшення позовних вимог) задоволено позов Дочірнього підприємства «ЕФОРТ 26»Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «ЕФОРТ», м.Львів, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо», м.Львів, 38407,13 грн. основного боргу, 2545,95 грн. пені, 1878,40 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті частин позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване нормами ст.ст.526 ,530, 614, 629 ЦК України, ст.193 ГК України та ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

Скаржник, відповідач у справі, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати з підстав недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, в позові відмовити, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема скаржник стверджує, що позивачем не було надано відповідачу послуг охорони, що і було підставою для неоплати відповідачем виставлених рахунків за грудень 2007р. та березень 2008р. Факт ненадання послуг, на думку скаржника, підтверджується відсутністю підписаних сторонами актів виконаних робіт за грудень 2007р. та березень 2008р. відповідно до п.2.3 договору про надання охоронних послуг № 28/26 від 30.11.2007р. Рахунки № СФ-0000143 від 11.12.2007р. за охоронні послуги за грудень 2007р. та № СФ-0000022 від 27.03.2008р. за охоронні послуги за березень 2008р. є неналежним доказом підтвердження факту надання послуг охорони у вказані періоди, як і не підписаний позивачем акт звірки за 01.11.2007р. по 30.04.2008р.

В судовому засіданні 21.10.2008р. представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

04.11.2008р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи з мотивів неможливості забезпечити явку уповноваженого представника та надання сторонам додаткової можливості для збирання та подання всіх необхідних доказів в обґрунтування правової позиції по суті спору. Вказане клопотання відхиляється судом як недостатньо вмотивоване та спрямоване на затягування судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлене судами першої і апеляційної інстанцій, 30 листопада 2007р. між сторонами був укладений договір про надання охоронних послуг № 28/26, згідно з п.1.1 якого відповідач передав, а позивач прийняв під охорону об’єкт та/або його відокремлені приміщення (будівлі) перераховані у дислокації та відображені на план-схемі об’єкту.

Відповідно до п.11.1 договору цей договір набуває чинності з дня підписання сторонами Акту приймання під охорону об’єкту і діє до 30 листопада 2008р.

Підписаним сторонами та засвідченим відтисками печаток позивача та відповідача 30.11.2008р. Актом приймання під охорону об’єкту ТзОВ «Юніко-експо»№ 28/26 від 30.11.2007р. підтверджуються факти набрання чинності договором № 28/26 та прийняття об’єкта під охорону.

Відповідно до п.2.1 договору сума договору визначається сторонами, виходячи з вартості утримання фізичної охорони об’єкта на підставі розрахунку.

Згідно з Розрахунком ціни договору про надання охоронних послуг, підписаним сторонами та засвідченим відтисками печаток позивача та відповідача 30.11.2007р., вартість охорони за місяць становить 26280,65 грн.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що оплата за охоронні послуги відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється щомісячно платіжними дорученнями Замовника, що здаються в установи банку не пізніше 25 числа поточного місяця.

За умовами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.2.3 договору Акт виконаних робіт підписується сторонами останнім днем кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору.

Тобто, як випливає із змісту п.п.2.2, 2.3 договору, щомісячна оплата за охоронні послуги здійснюється до підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Позивачем були надіслані відповідачу Рахунки № СФ-0000143 від 11.12.2007р. за охоронні послуги за грудень 2007р. та № СФ-0000022 від 27.03.2008р. за охоронні послуги за березень 2008р., підписані позивачем Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000143 від 31.12.2007р. та № ОУ-0000022 від 31.03.2008р., факти отримання яких відповідачем не заперечуються. Вказані рахунки за умовами п.2.2 договору відповідач зобов’язаний був оплатити не пізніше 25 грудня 2007р. та 25 березня 2008р. відповідно, чого відповідачем зроблено не було, тоді як акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за грудень 2007р., березень 2008р. у відповідності до п.2.3 підлягали підписанню сторонами 31.12.2007р. та 31.03.2008р., однак підписані лише виконавцем послуг (позивачем).

Факт надання позивачем відповідачу охоронних послуг у грудні 2007р. та березні 2008р. підтверджується, відповідно до умов договору, підписаним сторонами і засвідченим відтисками печаток позивача та відповідача 30.11.2008р. Актом приймання під охорону об’єкту ТзОВ «Юніко-експо»№ 28/26 від 30.11.2007р. та Журналом прийому-здачі чергувань об’єкту ТзОВ «Юніко-Експо», м.Львів, вул.Угорська, 14, засвідчені копії яких знаходяться у матеріалах справи.

За правилами ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Договір про надання охоронних послуг № 28/26 від 30.11.2007р. предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним не визнавався.

В матеріалах справи знаходиться Угода про припинення договору № 28/26 від 30.11.2007р. про надання послуг, де відповідач ініціює розірвання договору з 14 березня 2008р., позивач дану Угоду не підписав, оскільки відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов’язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Отже, докази дострокового припинення договору про надання охоронних послуг № 28/26 від 30.11.2007р. у матеріалах справи відсутні.

З умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Відповідач фактів надання позивачем охоронних послуг у грудні 2007р. та березні 2008р. не спростував, доказів оплати наданих за договором охоронних послуг у зазначені періоди на загальну суму 38407,13 грн. не подав.

В силу ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платник грошових коштів сплачує на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.8.1 договору у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за охорону об’єкта нараховується пеня у розмірі 3% від суми простроченої плати за кожен день прострочення платежу.

З нарахованої позивачем пені в сумі 149332,93 грн. є підставною та підлягає стягненню, поряд із сумою основного боргу у розмірі 38407,13 грн., пеня в сумі 2545,95 грн. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Тому виходячи з наведеного в сукупності та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову не спростовано, а встановлені ст.104 ГПК України підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду відсутні, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відтак, керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2008р. у справі № 26/114 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо», м.Львів –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.