ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№ 18/290

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Разводової С.С.

За участю представників: ТОВ "Енергоальянс" –Поповського Д.І.; ТОВ "Вотум" –Сторожук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ТОВ "Енергоальянс"

на рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007 р. по справі № 18/290 за позовом АБ "Аллонж" до ТОВ "Енергоальянс" про стягнення 12 484 824,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2007 р. позивач – АБ "Аллонж" звернувся із позовом до господарського суду про стягнення із ТОВ "Енергоальянс" заборгованості за кредит у сумі 12 484 824,00 грн., 1 451 787,18 грн. –заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 25 500 грн. –витрат по сплаті державного мита та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду м. Києва від 12 червня 2007 р. по справі № 18/290 /суддя Мандриченко О.В./ позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 12 484 824,00 грн., 1 451 787,18 грн. –заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 25 500 грн. –витрат по сплаті державного мита та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі відповідач - ТОВ "Енергоальянс" просить рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007 р. скасувати, посилаючись на те, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення по справі, провадження по справі припинити.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Вотум" (який є правонаступником АБ "Аллонж") просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що висновки суду відповідають вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, і було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 25.06.2002 р. між ТОВ "Енергоальянс" та АБ "Аллонж" був укладений кредитний договір №480, відповідно до умов якого, позивач зобов’язався надати відповідачеві кредит у розмірі 1 000 000,00 грн., а відповідач зобов’язався повернути отриманий кредит у строк до 25.06.2003 р. з виплатою 29% річних за користування кредитом. Угодою від 01.07.2002 р. сторони змінили порядок виконання кредитного договору, зазначивши, що кредит відповідачу буде надаватись, відповідно до відкритої кредитної лінії в розмірі ліміту кредитування 1 000 000,00 грн. при незмінності решти суттєвих умов кредитного договору. Додатковими угоди від 29.09.2003 р. та 19.11.2003 р., сторони збільшили суму ліміту по кредитному договору до 12 500 000, 00 грн. та відповідно, пролонгували дію кредитного договору до 30.09.2004 р.

Господарським судом першої інстанції було встановлено, що позивач виконав свої зобов’язання за кредитним договором, в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 12 484 824,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами, проте, відповідач свої зобов’язання за кредитними договором не виконав належним чином, отриманий кредит не повернув, відсотки за його користування сплатив частково, в зв’язку з чим за ним виникла заборгованість у сумі 12 484 824,00 грн. за кредит та 1451 787, 18 грн. –відсотки за користування кредитом.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; але доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, про погашення заборгованості за наданий кредит, відповідно до укладеного кредитного договору від 25.06.2002 р. №480 та додаткових угод до нього, відповідачем суду надано не було.

Таким чином, господарський суд м.Києва дійшов до висновку, що вимоги позивача до ТОВ "Енергоальянс" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.06.2002 р. №480, є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Але з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає.

Так, суд першої інстанції, належним чином не з’ясував дійсні обставини справи, не дав належної оцінки всім зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін та належним чином законодавчо не обґрунтував свої висновки.

Даний спір судом першої інстанції розглянутий без врахування тих обставин, що відносно ТОВ "Енергоальянс" порушена справа про банкрутство та без врахування особливостей Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Господарським судом м. Києва належним чином не досліджені фактичні обставини, а саме: яка судова процедура банкрутства застосовувалась до відповідача на момент розгляду справи, чи є позивач кредитором ТОВ "Енергоальянс" в межах справи про банкрутство відповідача.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.1 постанови від 29.12.1976 р. №11 "Про судове рішення", обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В порушення вимог ст. 84 ГПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року N 11 “Про судове рішення” Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 24 квітня 1981 року N 4, від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, оскаржуване судове рішення першої інстанції від 12.06.2007 р. належним чином не мотивоване та законодавчо не обґрунтоване.

За таких обставин, рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007 р. не можна визнати як таке, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону і воно підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати вище викладене, більш повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Енергоальянс" задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007 р. по справі № 18/290 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Разводова С.С.