донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.09.2008 р.                                                              справа №24/39

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Мицько Р.М.-за довір.,

від відповідача:

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

18.06.2008 року

по справі

№24/39

за позовом

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ

до

Відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" м.Краматорськ Донецька область

про

стягнення заборгованості в сумі 3 191 303 грн. 85 коп

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2008р. по справі №24/39.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Татенко В.М.) позов задовольнив частково. Стягнув з відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" інфляційні-608867,36грн., 3% річних-169777,95грн., на відшкодування витрат по сплаті державного мита -6271,74грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 28,79грн. Провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1922901,34грн. припинив. У задоволенні позову в іншій частині відмовив.

Позивач наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно суперечить вимогам закону та не відповідає фактичним обставинам справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" м.Краматорськ про стягнення 3191303,85грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір на постачання природного газу №06/03-29 від 21.01.2003р., додаткову угоду №1 від 31.01.2003р. до договору №06/03-29 від 21.01.2003р., додаткову угоду №2 від 19.03.2003р. до договору №06/03-29, додаткову угоду №3 від 15.03.2005р. до договору №06/03-29, акт прийому-передачі природного газу від 31.01.2003р., акт прийому -передачі від 31.03.2003р., розрахунок боргу ВАТ "Краматорський цементний завод "Пушка" по договору №06/03-29 від 21.01.2003р.

Господарським судом Донецької області позовні вимоги були задоволенні частково в частині стягнення інфляційних в сумі 608867,36грн., 3% річних в сумі 169777,95грн., на відшкодування витрат по сплаті державного мита в сумі 6271,74грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 28,79грн. В частині стягнення суми основного боргу в сумі 1922901,34грн. господарський суд провадження по справі припинив.

Позивач не погоджується з прийнятим рішення посилаючись на те, що відповідач, враховуючи особливості припинення зобов"зання передбачених главою 50 ЦК України не довів легітимність проведеного заліку.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2008р. вважає обгрунтованим, законним. Відповідач, 23.11.2006р. заявою №13-2940/ЕЦГУ повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1922901,34грн. На думку відповідача, заява за своїм змістом відповідає вимогам ст.601 ЦК України та ст.203 ГК України, являє собою односторонній правочин та має своїм наслідком припинення зобов"язань.

21.01.2003р. між Дочірнєю компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Краматорський цементно-шиферний комбінат -Пушка" (Покупець) був укладений договір № 06/03-29 на постачання природного газу.

Відповідно до п.1.1. договору Постачальник (позивач) зобов"язується продати Покупцю (відповідачу) природний газ, а відповідач зобов"зується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Обсяг газу до 5394881,00 куб.м, період його поставки з 01.01.2003р. по 31.12.2003р. та обсяг щомісячної поставки протягом 2003 року сторони обумовили в п.2.1 договору. Не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним, сторони домовились підписувати акт прийняття-передачі газу, причому означений акт сторони нормами пункту 6.1.2 договору визначили як підставу для остаточного розрахунку.

Пунктом 5.1. договору вартість природного газу, що постачається, визначено сторонами на рівні 276,25 грн. за 1000 куб.м.

31.01.2003р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою визначили, що у січні 2003 року позивач додатково передає Відкритому акціонерному товариству "Краматорський цементно-шиферний комбінат -Пушка" газ в обсязі 167123 куб.м, загальною вартістю 46167,73грн.

Крім того, додатковою угодою №2 від 19.03.2003р. до договору сторони встановили, що у період березень-грудень 2003р. обсяг газу, який поставляється, складає до 70000000 куб.м за ціною 276,25 грн. за 1000 куб.м на суму 19337500 грн.

Додатковою угодою №3 від 15.03.2006р. сторони внесли зміни у преамбулу та розділ 12 договору та визначили, що "Покупцем" по договору №06/03-29 від 21.01.2003р. є Відкрите акціонерне товариство "Краматорський цементний завод –Пушка", відповідач за цією справою.

Здійснення позивачем поставки відповідачу природного газу обсягом 7312,584 куб.м підтверджується актами прийому-передачі №0038 від 31.01.2003р. (6102,004 куб.м) та №3089 від 31.03.2003р. (1210,580 куб.м), підписаними з боку представників сторін без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

За змістом вищевказаних актів прийому-передачі природного газу сторони визначили вартість переданого газу у розмірі 2020101,34 грн. Пунктом 6.1.2. договору сторони визначили, що остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за звітним.

За змістом позовної заяви та доданого до неї розрахунку, відповідачем частково, на суму 97200грн., виконане грошове зобов"язання за договором.

Таким чином, відповідно до ст.161 ЦК УРСР та частини 1 ст. 530 ЦК України, право грошової вимоги позивача на суми, передбачені у відповідних актах приймання-передачі природного газу, виникало 11 числа кожного відповідного місяця 2003 року починаючи з 11.02.2003р. Право на вимогу виконання грошового зобов"язання на суму 1922901,34 грн. виникло у позивача 11.04.2003р.

28.11.2006р. відповідач звернувся з заявою №13-2940/1ЕЦГУ до господарського суду Донецької області з проханням провадження по справі №24/39 припинити відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України, в зв"язку з відсутністю предмету спору. Так як, 23.11.2006р. замовленим листом №13-2940/6-ЕЦГ-У(К) відповідач направив до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" заяву про припинення зобов"язань зарахуванням, в порядку ст.601 ЦК України, на суму 1922901,34грн.

Господарський суд Донецької області визнав заяву такою, що відповідає вимогам ст.601 ЦК України, ст.203 ГК України та свідчить про спрямованість волевиявлення ВАТ "Краматорський цементний завод "Пушка" м.Краматорськ на припинення боргових зобов"язань за договором №06/03-29 від 21.01.2003р. Крім того, господарський суд при прийнятті рішення посилався на рішення господарського суду м.Києва від 19.02.2008р. у справі №7/267-25/202, яким у задоволенні позову відповідача по справі №24/39 до позивача по цій справі в частині стягнення суми 1922901,34грн. відмовлено саме через те, що відповідач одностороннім правочином здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог, що є підставою вважати взаємно існуючи у сторін зобов"зання щодо сплати зазначеної суми погашеними.

Апеляційний суд не погоджується з висновком господарського суду Донецької області в частині рішення про припинення провадження по справі №24/39 на суму 1922901,34грн., враховуючи наступне:

Відповідно до ст.601 ЦК України, зобов"язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч.5 ст.203 ГК України, не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 5 частини 1 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вже вказувалось, право на вимогу виконання грошового зобов"язання на суму 1922901,34 грн. виникло у позивача 11.04.2003р. Відповідач звернувся з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог лише 23.11.2006р., тобто після спливу строку позовної давності.

Таким чином, висновок господарського суду Донецької області про те, що провадження по справі №24/39 в частині стягнення суми в розмірі 1922901,34грн. підлягає припиненню є невірним, оскільки це протиречить вимогам статей 601, 602, 257 ЦК України , а також ст.203 ГК України. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд частково скасовує рішення господарського суду Донецької області. Основний борг в сумі 1922901,34грн. підлягає стягненню з відповідача: відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" м.Краматорськ на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ.

В частині стягнення з відповідача інфляційних в сумі 608867,36грн., 3% річних в сумі 169777,95грн., на відшкодування витрат по сплаті державного мита в сумі 6271,74грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 28,79грн., господарський суд зробив вірний висновок.

Прострочення відповідачем грошового зобов"язання тягне за собою обов"язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми на підставі ст. 214 ЦК УРСР та ст.ст. 536, 625 ЦК України.

Сума інфляційного зростання боргу за період з моменту виникнення права вимоги до грудня 2005 року складає 608867,36 грн., а сума 3% річних з лютого 2003р. по 02.02.2006р. –169777,95 грн. Таким чином, враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з позовом у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також було заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 134603,09грн. на підставі норм ч. 2 ст. 231 ГК України, згідно якої за порушення строків виконання зобов"язання, в якому хоча б одна сторона є суб"єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у вигляді пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Вимога про стягнення з відповідача штрафу не може бути задоволена, оскільки встановлений п.5 Перехідних положень Господарського кодексу України принцип ретроактивності закону в частині відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов"язань, що були вчинені до набрання чинності зазначеними положеннями.

Відповідно до розділів 6, 7 договору та згідно з вимогами ст.161 ЦК УРСР порушення відповідачем договірних зобов"язань відбулося до набрання чинності Господарським кодексом України, як зазначалося вище, право вимоги виконання грошового зобов"язання на суму 1922901,34грн. виникло у позивача 11.04.2003р., тобто, у даному випадку, у позивача відсутнє право на нарахування 7%-го штрафу, передбаченого нормами чинного ГК України, оскільки на момент порушення права, такої відповідальності законодавством не передбачалося.

Прострочення відповідачем грошового зобов"язання згідно пункту 7.2. договору тягне за собою відповідальність у вигляді пені у розмірі чинної подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, у зв"язку з чим позивачем за період з 02.02.2005р. по 02.02.2006р. була нарахована пеня в сумі 355154,11грн.

Стаття 72 ЦК УРСР передбачає, що за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовуються скорочені строки позовної давності в шість місяців.

Тобто, виходячи з викладеного, позивач повинен був звернутися до суду з позовом про стягнення пені у строк шість місяців після того, як він довідався або міг довідатися про порушення свого права.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був виконати свої зобов’язання по оплаті отриманого в січня та березні 2003 року газу у строк до 11.04.2003р., тобто виходячи з вимог ст.72 ЦК УРСР строк на звернення до суду з вимогами про захист свого порушеного права у межах строку позовної давності встановлено до 11.10.2003р. Однак позивач звернувся до суду з позовом 04.02.2006р.,тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст.72 ЦК УРСР.

Згідно зі ст.80 ЦК УРСР сплив строк позовної давності до пред"явлення позову є підставою для відмови у позовних вимогах.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що господарський суд вірно відмовив позивачу у вимогах в частині стягнення пені в сумі 355154,11грн. у зв"язку зі спливом строк позовної давності.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд частково скасовує рішення в частині припинення провадження по справі щодо стягнення основного боргу на суму 1922901,34грн., в іншій частині рішення залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1)Апеляційну скаргу задовольнити.

2)Рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2008р. по справі №24/39 частково скасувати.

3)Позов задовольнити.

4)Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" м.Краматорськ на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ основний борг в сумі 1922901,34грн.

5)В іншій частині рішення залишити без змін.

6)Господарському суду видати відповідний наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1.госп.суду