ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 вересня 2008 р.

№ 5/31

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л.

Подоляк О.А.

перевіривши касаційну скаргу

Корпорації "Луганськміськбуд"

на рішення

від

та на постанову

від

господарського суду Луганської області

16.05.2008

Луганського апеляційного господарського суду

23.06.2008

у справі

№ 5/31

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Східспецсервіс"

до

Корпорації "Луганськміськбуд"

про

стягнення 6 646,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 16.05.2008 у справі № 5/31, залишеного без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 23.06.2008, позов задоволено. За судовими рішеннями підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг в сумі 6 646,20 грн., державне мито в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Корпорація "Луганськміськбуд" (далі –Корпорація) звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 21.07.2008 № 07/21, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та направити справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Вищий господарський суд України, розглянувши матеріали касаційної скарги Корпорації, прийшов до висновку, що вони не можуть бути прийняті до розгляду та підлягають поверненню скаржникові з огляду на наступне.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) встановлено, що позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Колегією суддів встановлено, що до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України.

Скаржником оскаржується вимога майнового характеру –стягнення 6 646,20 грн.

Згідно із підпунктами "а" та "г" п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в останній редакції від 01.01.2008 із заяв майнового характеру державне мито сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; державне мито із касаційних скарг на рішення та постанови сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

50 відсотків ставки за позовними вимогами майнового характеру становить 51,00 грн. (= (17 грн. *6)/2). Відповідно до платіжного доручення № 391 від 22.07.2008, доданого до касаційної скарги, скаржник перерахував 42,50 грн.

Таким чином, Корпорацією державне мито сплачено не у встановленому розмірі, що є підставою відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України для неприйняття касаційної скарги до розгляду та поверненню скаржникові.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути Корпорації "Луганськміськбуд" касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на рішення господарського суду Луганської області від 16.05.2008 та на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 23.06.2008 у справі № 5/31.

Головуючий суддя                                Н.М. ГУБЕНКО

Судді                                 Т.Л. БАРИЦЬКА

О.А. ПОДОЛЯК