ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 42/81

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-1"

на постанову

від 21.07.08 Київського апеляційного господарського суду

та на рішення

від 01.04.08

у справі

№42/81

господарського суду

м. Києва

за позовом

Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-1"

про

стягнення неустойки в сумі 255512,07 грн.

за участю представників сторін

від позивача:

Гордієнко В.І., дов.

від відповідача:

Красножон Ю.С., дов.

від ГПУ:

Вігура С.К., посв.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 01.04.08 господарського суду м. Києва (суддя Паламар П.І.), яке залишено без змін постановою від 12.07.08 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі колегії: Капацин Н.В. - головуючий, Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.) задоволено позов військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-1" 183968,69 грн. пені, 71543,38 грн. штрафу та судові витрати.

Судові рішення мотивовані тим, що умовами укладеного між сторонами в справі договору про поставку для державних потреб пально-мастильних матеріалів для техніки спеціального призначення передбачено сплата постачальником замовнику пені та штрафу за порушення строків поставки продукції. З огляду на ненадання доказів поставки продукції у передбаченій договором кількості та в установлений строк суди дійшли висновку про прострочення відповідачем поставки продукції як підстави для стягнення пені та штрафу.

Ухвалою від 01.10.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами обставин порушення з боку покупця порядку оплати, а також здійснення розгляду справи без участі відповідача, який не був обізнаний про час і місце розгляду справи, оскільки має іншу адресу, ніж вказана у процесуальних документах позивача та судових інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановили суди першої та апеляційної інстанцій, 19.09.06 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рось-1" укладено договір №251/4/1/06/19 про поставку для державних потреб паливно-мастильних матеріалів для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), згідно з яким відповідач зобов’язався передати позивачу до 31.10.06 бензин автомобільний А-92 у кількості 285 тон та бензин автомобільний А-95 у кількості 55 тон загальною вартістю 1823034,54 грн., а позивач – прийняти та оплатити одержаний товар протягом 10 банківських днів з дати його належної передачі. Встановивши обставини прострочення відповідачем поставки продукції за вказаним договором, судові інстанції дійшли висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 183968,69 грн. пені та штрафу в розмірі 71543,38 грн.

При цьому, не встановивши обставини дійсного місцезнаходження відповідача, обізнаність покупця про зміну місцезнаходження відповідача, суди здійснили розгляд справи без участі відповідача.

Касатор доводить, що покупець та суд апеляційної інстанції знали або повинні були знати про його нове місцезнаходження, зважаючи на наявність приєднаних до матеріалів справи претензій, надісланих відповідачем покупцю, його відповіді, заяви відповідача (а.с. 97-108).

В силу п. 2 ч. 2 ст. 11110 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

З огляду на вищевикладені обставини судова колегія дійшла висновку про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не забезпечили повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права.

До того ж за відсутністю відповідача суди не надали належної правової оцінки його доводам щодо вини постачальника в порушенні зобов'язань за спірним договором поставки.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку, що суди не дотримались вимог ст.ст. 43, 47, 43, 84, 105 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства, тому рішення і постанова підлягають скасуванню як такі, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Оскільки касаційна інстанція обмежена у праві оцінки доказів та встановленні фактичних обставин справи, а право оцінки доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин щодо правовідносин, які існують між сторонами.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.07.08 та рішення господарського суду м. Києва від 01.04.08 у справі №42/81 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький