ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення справи без розгляду

14.07.08 Справа № 21/54/08

Суддя Черкаський В.І.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Дисконт-2000”(01010, м. Київ, вул. Суворова, б. 4; кв. 6)

Відповідач –Український промислово-інвестиційний консорціум “Металургія” (69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А; код за )

про стягнення 199 916 грн. 07 коп.

суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

Від позивача - Кузьменко С.О, довіреність № 9 від 10.07.08,

Від відповідача - Кашуба В.В., довіреність № б/н від 20.06.07,

Від відповідача - Протазан В.Є., довіреність № б/н від 06.07.07

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.03.2008 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Дисконт-2000” порушене провадження у справі № 21/54/08, судове засідання призначено на 15.04.2008 року.

12.03.2008 року позивач подав позовну заяву до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття рахунку у цінних паперах № 43 від 01.11.2000 року, укладеного між сторонами у розмірі 199916.07 грн.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.04.2008 оголошувалась перерва до 12.05.2008.

В судове засідання 12.05.2008 року сторони не надали суду документи, витребувані ухвалою від 12.03.2007 року.

У судовому засіданні 12.05.2008 року сторонами надане клопотання про продовження строку розгляду спору у справі на один місяць.

Ухвалою від 12.05.208 року судове засідання на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено до 27.05.2008 року та на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору у справі до 12.06.2008 року.

12.06.2008 року до суду надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання для надання можливості позивачу надати розрахунок заборгованості.

У судовому засіданні 12.06.2008 року оголошувалась перерва до 14-30 для надання можливості сторонам виконати певні дії.

12.06.2008 року у 14-30 надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання та продовження строку розгляду спору у справі № 21/54/08.

Ухвалою голови господарського суду Запорізької області Немченка О.І. від 12.06.2008 строк розгляду справи продовжено до 14.07.2008 року.

Ухвалою від 12.06.2008 судове засідання на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено до 14.07.2007 року.

Фіксація судового процесу (судове засідання 14.07.2008) здійснювалась за допомогою програмного комплексу «Оберіг».

У судовому засіданні 14.07.2008 судом прийнята до розгляду та задоволена заява позивача № 1/07-08 від 11.07.2008, яка надана суду 14.04.2007(вх. 117083/1106 від 14.07.2008) в частині зміни підстав позову, в якій позивач зазначає наступне. Станом на 14 липня 2006 року, тобто на момент подачі Позивачем заяви про визнання кредиторських вимог у сумі 209 663,68 грн. у справі № 21/125/06 про банкрутство УПІК «Металургія», заборгованість Відповідача перед ТОВ «Дисконт 2000»становила 209 663,68 грн. Господарським судом Запорізької області були визнані кредиторські вимоги Позивача на суму 199 916,07 грн., після чого арбітражним керуючим УПІК «Металургія»було внесено ТОВ «Дисконт 2000»до реєстру вимог кредитора. Відповідно до остаточного процесуального документу по справі № 21/125/06, а саме згідно Постанови Судової палати у господарських справах Верховний Суд України від 22 січня 2008 року фактично припинив повноваження ліквідатора УПІК «Металургія», провадження у справі припинено. Згідно пункту 2 статті 264 ЦПК України перебіг позовної давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення. 14 липня 2006 року ТОВ «Дисконт 2000»пред'явив у встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку відповідну заяву про визнання його кредитором на суму 209 663,68 грн. ТОВ «Дисконт 2000»було визнано кредитором на суму 199 916,07 грн. Таким чином, зі сторони Позивача були здійснені на той час всі можливі правові дії по стягненню своєї заборгованості з Відповідача. Подання окремого позову про стягнення заборгованості з УПІК «Металургія»в рамках відкритої справи про банкрутства Відповідача до 22 січня 2008 року було не можливим. Отже, починаючи з 07 червня 2006 року (дата відкриття справи по банкрутству Відповідача) та по 22 січня 2008 рік (дата закриття справи про банкрутство Відповідача) існували реальні обставини, що перешкоджали поданню позову ТОВ «Дисконт 2000»про стягнення з УПІК «Металургія»заборгованості за Договором.

Таким чином, перебіг строку позовної давності, виходячи з норм ст. 264 ЦК України, для ТОВ «Дисконт 2000» по стягненню заборгованості в розмірі 199 916, 07 грн. був перерваний на період з 07.06.2006р. по 22.01.2008р та починається спочатку на весь строк з 23.01.2008 року.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено загальний строк позовної давності у три роки. Позивач надав також розрахунок заборгованості за договором № 43 від 01.11.2000 наступного змісту:

Період

Надані послуги

Абонентська плата, грн.

Зберігання, грн.

Зарахування, грн.

Списання, грн.

Загальна сума, грн.

2003 рік

Січень - липень

140,00

37 890,40

-

-

38 030,4

Серпень-грудень

100,00

25 564,30

-

-

25 664,30

2004 рік

Січень-грудень

240,00

61352,11

-

-

61592,11

2005 рік

Січень-грудень

295,00

61 327,18

-

-

61 622,18

2006 рік

Січень-липень

175,00

12 832,08

-

-

13 007,08

В заяві також зазначив, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Окрім того, норми статті 527 ЦК України передбачають, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов 'язання чи звичаїв ділового обороту.

Боржник не може бути звільненим від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов 'язання згідно вимог пункту 1 статті 625, ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред 'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Всупереч процитованої норми закону, Відповідач у строк, передбачений Договором, не поновив майнові права Позивача на отримання оплати за надані послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, чим змусив останнього вимагати її (оплати) стягнення у судовому порядку.

Виходячи з викладеного вище та керуючись ст. 264 ЦК України, позивач просить прийняти до розгляду дану заяву про зміну підстав позову; поновити строк позовної давності стосовно стягнення з УПІК “Металургія” заборгованості ТОВ «Дисконт 2000»в розмірі 199916,07 грн.; у процесі розгляду справи винести рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дисконт 2000»задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з Українського промислово-інвестиційного консорціуму «Металургія»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дисконт 2000» 199916,07 грн. заборгованості за договором, 1999,16 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні 14.07.2008 відповідачем надані письмові заперечення на позов з врахуванням змін підстав позову наступного змісту. Відповідно до ст.71 ЦК України (від 18.07.1963р.) та ст.257 ЦК України (діючого) загальний строк позовної давності складає три роки. Грошова сума, яка заявлена до стягнення, нарахована позивачем з січня 2003 року. Дата звернення відповідача до суду 05.03.2008. Таким чином, застосування строку позовної давності призводе до відмови в задоволенні вимог позивача, які виникли до 05.03.2005. Посилання позивача на переривання перебігу позовної давності є надуманими. Положеннями ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Виходячи з буквального тлумачення вказаної правової норми, ТОВ «Дисконт-2000»мало звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з УПІК «Металургія»заборгованості в січні 2006 року. В такому разі дійсно мало би місце переривання позовної давності з подальшою можливістю стягнення заборгованості з відповідача за період з січня 2003 року по час звернення до суду з відповідним позовом. Оскільки позивач до березня 2008 року до суду не звертався, відсутні правові підстави для переривання перебігу позовної давності. Враховуючи наведене, при розгляді позовної заяви позивача має розглядатися наявність боргу відповідача, що виникнув після 05 березня 2005 року. В заяві про зміну підстав позову (вихідний номер 1/07-08 від 11.07.2008р.) позивач підготував таблицю, в якій нібито вказана сума заборгованості відповідача за період з січня 2003 року по липень 2006 року. Зазначена таблиця не може вважатися розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем з наступних підстав. В позовній заяві позивача від 05.03.2008р. предметом вимог є стягнення заборгованості з відповідача за період: серпень 2001 року - 14 квітня 2006 року. Сума заборгованості склала 199 916 грн.07коп.

В заяві про зміну підстав позову зазначений період за який нібито склалася заборгованість відповідача: січень 2003 року - липень 2006 року. Сума заборгованості склала 199 916 грн.07 коп.

Факт ідентичності розміру заборгованості за різні періоду часу є незрозумілим, оскільки суду в обґрунтування позову позивачем надавалися рахунки та акти виконаних робіт за 31.08.2001, 31.07.2002, 26.09.2002, 29.11.2002, 31.12.2002. В такій ситуації незрозуміло, якими документами позивач обґрунтовує заявлену в позову суму заборгованості відповідача. Крім того, позивачем необгрунтована жодна цифра, зазначена в таблиці розрахунку заборгованості. Відповідно до договору №43 про відкриття рахунку у цінних паперах від 01.11.2000р. (з додатками), за зберігання цінних паперів, випущених у бездокументарній формі сплачується 0,04% від номінальної вартості пакету акцій. Позивачем не зазначається перелік акцій підприємств емітентів, що зберігалися на рахунку відповідача, вартість цих пакетів, період їх зберігання та час відчуження. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості є необгрунтованими та недоведеними. Відповідно до п. 3.2. договору № 43 про відкриття рахунку у цінних паперах від 01.11.2000р. абонентська плата вноситься Депонентом (відповідачем) щомісячно згідно акту прийому - передачі робіт та послуг за звітний період. Позивачем не надано суду ніяких доказів направлення відповідачу вказаних актів за період з 2001 р. до липня 2006 р.

Відповідно до п. 3.3. договору № 43 про відкриття рахунку у цінних паперах від 01.11.2000 р. оплата за проведення операцій здійснюється відповідачем при отриманні рахунку від Зберігача (позивача). Позивачем суду не надано ніяких доказів направлення відповідачу рахунків за проведення операцій та розрахунку вартості їх оплати.

Таким чином, відповідач до теперішнього часу не має законних підстав для сплати будь-якого боргу за договором № 43 про відкриття рахунку у цінних паперах від 01.11.2000 р.

Враховуючи наведене, УПІК «Металургія»вважає, що позовні вимоги ТОВ «Дисконт-2000»є необгрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки позивач не виконав вимоги ухвали від від 12.05.2008 року у справі № 21/54/08 та не надав розрахунок заявлених вимог з посиланням на підстави їх виникнення (акти виконаних робіт відповідно до вимог п. 3.2 Договору№ 43 про відкриття рахунку у цінних паперах від 01.11.2000; рахунки за проведені операції, які отримані відповідачем, докази отримання цих рахунків відповідачем за адресою, що вказана в п.11 Договору); докази виконання Договору у період 2003-липень 2006 р.р., то суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Дисконт-2000” без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст.81 , 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю “Дисконт-2000” до Українського промислово-інвестиційного консорціуму “Металургія” про стягнення 199916 грн. 07 коп.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя                                                                        Черкаський В.І.