КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.07.2008
№ 2/115

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Вербицької О.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

позивача - не з'явились;

відповідача - не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." та
Приватного підприємця ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
06.05.2008

у справі № 2/115

за позовом                               Приватного
підприємця ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "М.С.Л."

про
стягнення 34411,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду м. Києва від 06.05.2008 р. по справі №2/115 позов
Приватного підприємця ОСОБА_1(далі - позивач, ПП ОСОБА_1) до Товариства з
обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” (далі - відповідач, ТОВ “М.С.Л.”) про
стягнення 34 411,24 грн. задоволено частково. Так, стягнуто з ТОВ “М.С.Л.” на
користь ПП ОСОБА_1 11 112,75 грн. безпідставно набутих (отриманих) коштів,
111,13 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині в позові
відмовлено.

Приватний
підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по
справі, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в
задоволені відшкодування упущеної вигоди в розмірі 17 771,67 грн. з мотивів
неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права та в даній частині прийняти нове рішення, яким
задовольнити відшкодування упущеної вигоди в розмірі 17 771,67 грн.

В
обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначає, що при прийнятті спірного
рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального
права в частині відмови в задоволені розміру упущеної вигоди та порушено норми
процесуального права, а саме, ст.ст. 35, 38 Господарського процесуального
кодексу України, ст. ст. 22 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 225
Господарського кодексу України. Так, місцевим господарським судом вибірково
застосовано приюдицію та не досліджено, що відповідач не виконав умови договору
в частині надання знижки, чим було завдано збитків позивачу. Крім того, судом
першої інстанції не витребувано справу № 3/169, що призвело до неповного
дослідження обставин справи.

Крім
того, ПП ОСОБА_1 у клопотанні, доданому до апеляційної скарги, просив
витребувати від Закарпатського представництва Товариства з обмеженою
відповідальністю “М.С.Л.” оригінали видаткових накладних за переліком, вказаним
у клопотанні, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення
господарського спору. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначив,
що відсутність оригіналів видаткових накладних, якими оформлювалась купівля
лотерейних білетів, призвела до відмови в задоволені частини позовних вимог.

Ухвалою
від 23.06.2008 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1до провадження та призначив її розгляд на
16.07.2008 року.

Товариство
з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.”, не погоджуючись з прийняттям судом
такого рішення по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог Приватного підприємця
ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.”.

В
обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що рішення  господарського суду м. Києва від 06.05.2008
року є незаконним, прийнятим з неправильним встановленням обставин, які мають
значення для справи; судом першої інстанції порушено норми матеріального та
процесуального права, а саме, ст. 22, 35 Господарського процесуального кодексу
України та ст. 193 Господарського кодексу України. Так, місцевий господарський
суд посилається на рішення Закарпатського господарського суд № 3/169 від
27.02.2007 року, яким не встановлено всі обставини справи, а ті, що
встановлені, не є фактами.

Ухвалою
від 23.06.2008 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” до провадження та
призначив її розгляд на 16.07.2008 року.

ПП
ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому спростовує
наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” без задоволення.

Крім
того, 18.06.2008 року через відділ документального забезпечення суду
апеляційної інстанції ПП ОСОБА_1 подав клопотання про фіксування судового
процесу технічними засобами, про вихід суду за межі апеляційних вимог та заяву
про забезпечення позову.

Колегією
суддів Київського апеляційного господарського суду 16.07.2008 року в судовому
засіданні задоволено письмове клопотання Приватного підприємця ОСОБА_1про
фіксування судового процесу технічними засобами.

В
судове засідання в апеляційній інстанції представники сторін не з'явились, про
час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Однак, Товариство з
обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” через відділ документального забезпечення
суду подало клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія
суддів Київського апеляційного господарського суду проаналізувавши заявлене
клопотання відповідача про відкладення розгляду справи ухвалила відмовити в
задоволенні заявленого клопотання, оскільки воно є необґрунтованим. Так,
Товариством з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” не надало жодних належних
доказів, як-то, посвідчення про відрядження представника відповідача, в
обґрунтування наданого клопотання.

Враховуючи
те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх
учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду
апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами
справи та без участі представників сторін.

Колегія
суддів Київського апеляційного господарського суду в судовому засіданні
розглянула письмове клопотання Приватного підприємця ОСОБА_1про витребування
оригіналів видаткових накладних, зазначених в клопотанні, та, проаналізувавши
заявлене клопотання та матеріали справи, ухвалила відмовити в задоволенні
вказаного клопотання, оскільки вказані видаткові накладні були предметом
дослідження під час розгляду Господарським судом Закарпатської області справи №
3/169, належним чином засвідчена копія рішення від 27.02.2007 року у якій
міститься в матеріалах справи, отже витребування зазначених оригіналів
видаткових накладних не мають значення для справи.

Колегія
суддів Київського апеляційного господарського суду в судовому засіданні
розглянула письмове клопотання Приватного підприємця ОСОБА_1про вихід за межі
апеляційних вимог у разі виявлення при апеляційному розгляді справи
невідповідності або неточності формулювання вимог апеляційної скарги предмету
та підставам скарги, обставинам справи.

Суд,
проаналізувавши заявлене клопотання, ухвалив відмовити в задоволенні заявленого
клопотання, оскільки, воно не міститься на нормах чинного законодавства, так як
в силу ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Колегія
суддів Київського апеляційного господарського суду в судовому засіданні
розглянула письмову заяву Приватного підприємця ОСОБА_1про забезпечення позову
та, проаналізувавши заявлену заяву, ухвалила відмовити в її задоволенні,
оскільки, заявником не обґрунтовано причини звернення із такою заявою про
забезпечення позову, та, крім того, не зазначено яким чином невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Відтак, для задоволення вказаної заяви не вбачається
правових підстав.

Розглянувши
доводи апеляційних скарг, письмового відзиву відповідача на апеляційну скаргу
ПП ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги ПП ОСОБА_1 та
ТОВ “М.С.Л.” не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно
ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК
України), апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський
суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає
справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував
неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від
нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського
суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не
розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як
вбачається з матеріалів справи, 01.01.2005 року ТОВ “М.С.Л.” (Оператор) уклало
договір купівлі-продажу лотерейних білетів (ставок) з ПП ОСОБА_1. (Покупець),
згідно умов якого покупець придбавав у Оператора білети державних лотерей з
метою подальшої їх реалізації через власну мережу на території Закарпатської
області.

Рішенням
господарського суду Закарпатської області від 27.02.2007 року у справі № 3/169
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” до Приватного
підприємця ОСОБА_1, яке набрало законної сили, що не заперечується сторонами,
було встановлено, що відповідно до вищезазначеного договору купівлі-продажу,
Приватним підприємцем ОСОБА_1 було отримано лотерейні білети на загальну суму
253 881,00 грн., а сплачено 264 993,75 грн.

Таким
чином, відповідно до вказаного рішення господарського суду Закарпатської
області від 27.02.2007 року у справі № 3/169, ПП ОСОБА_1. за договором
купівлі-продажу від 01.01.2005 року  було
зайво сплачено, а ТОВ “М.С.Л.” безпідставно отримано 11 112,75 грн.

Як
визначено ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду
(іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї
справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

Відповідно
до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно
було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією
із сторін у зобов'язанні.

При
цьому, термін “майно” включає в себе поняття всіх матеріальних благ, що
захищаються правом.

Відповідно
до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким
чином, позовні вимоги ПП ОСОБА_1. в частині стягнення суми безпідставно набутих
коштів в розмірі 11 112,75 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом
з тим, ПП ОСОБА_1 просить також стягнути з ТОВ “М.С.Л.” 7% вартості лотерейних
білетів , відповідно до п. 3.3 договору, індекс інфляції та 3 % річних.

Відповідно
до п. 3.3 договору, за умови викупу Покупцем - ПП ОСОБА_1. одноразово більше
100 лотерейних білетів однієї миттєвої лотереї або більше 100 лотерейних
білетів (ставок) тиражної лотереї одноразово на один тираж, Покупець одержує
знижку в розмірі 7% вартості лотерейних білетів, визначеної умовами проведення
лотереї.

В
матеріалах справи відсутні належні, в розумінні ст. 34 ГПК України, докази . на
підтвердження факту купівлі ПП ОСОБА_1 одноразово більше 100 лотерейних білетів
однієї миттєвої лотереї або більше 100 лотерейних білетів (ставок) тиражної
лотереї одноразово на один тираж.

Щодо
стягнення з ТОВ “М.С.Л.” 3% річних та індексу інфляції, то позивач при цьому
посилається на ст.ст. 536 та 625 Цивільного кодексу України, однак вказані
норми не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, виходячи з
наступного.

Відповідно
до ст. 536 Цивільного кодексу України, проценти у контексті цієї статті є
платою за користування грошовими коштами, отриманими за договором, або можуть
бути нарахованими за прострочення виконання грошового зобов'язання (ст. 625
Цивільного кодексу України).

Отже,
зазначені статті передбачають сплату процентів саме за невиконання грошового
зобов'язання, а зобов'язання ТОВ “М.С.Л.” за договором купівлі-продажу
лотерейних білетів (ставок) від 01.01.2005 року полягає у передачі ПП ОСОБА_1.
білетів лотерей.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
думку суду апеляційної інстанції, Приватним підприємцем ОСОБА_1 доведено свої
позовні вимоги лише в частині стягнення суми безпідставно набутих відповідачем
коштів, а тому вони підлягають задоволенню саме в цій частині.

Доводи
Приватного підприємця ОСОБА_1, наведені в апеляційній скарзі, щодо неотримання
ним упущеної вигоди в розмірі 17 771,67 грн. не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вказані вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким
чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно
з'ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва
від 06.05.2008 року по справі № 2/115 за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.” про стягнення 34
411,24 грн. залишити без змін, а апеляційні скарги Приватного підприємця
ОСОБА_1та Товариства з обмеженою відповідальністю “М.С.Л.”  -  без
задоволення.

2.          Справу № 2/115 повернути до
господарського суду м. Києва.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції
протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

18.07.08 (відправлено)