СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 серпня 2008 року

Справа № 2-2/5866-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача:          не з'явився;

відповідача: Сташевської Олени Вікторівни, довіреність № 05-393 від 12.07.08;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Южний город" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 17-24.06.2008 у справі № 2-2/5866-2008

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "РоДі" (вул. Крилова, 73,Сімферополь,95001)

до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Южний город" (вул. Турецька, 12,Сімферополь,95011)

про стягнення 31413,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 17-24.06.2008 у справі № 2-2/5866-2008 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ Фірми “Южний город” на користь ТОВ Фірми “РоДі” 28 923,00 грн. боргу, 289,23 грн. державного мита, 108,64 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

У частині стягнення 2490,76 грн. пені у позові відмовлено.

В основу рішення були покладені загальні норми господарського та цивільного права, а саме норми статті 193 Господарського кодексу України та положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України, які регулюють зобов’язальні правовідносини сторін.

Крім того, суд зазначив, що забезпечення виконання зобов’язань здійснюється у письмовій формі, згідно статті 547 Цивільного кодексу України, а тому, при відсутності між сторонами угоди про відповідальність сторін у вигляді пені, вимоги позивача про стягнення неустойки задоволенню не підлягають.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати частково.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно встановив всі обставини справи та надав невірну оцінку доказам.

Так, відповідач посилається на те, що видаткові накладні складені з грубим порушенням встановлених норм, підписані не уповноваженою особою та не можуть бути належними доказами.

Позивач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача за наявними документами в матеріалах справи.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Южний город" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладеного два договору на поставку відповідачу холодильного та технологічного обладнання від 13.09.2007 – договір № 01а/09/2007/54 (на загальну суму 92227,00 грн.) та договір № 01б/09/2007/57 (на загальну суму 29696,00 грн.).

П. п. 1.1, 1.2 Договорів передбачено, що продавець (позивач) зобов’язується поставити по замовленню покупця (відповідач) холодильне та торгівельне обладнання, відповідно до специфікацій (додаються до договорів), що є невід’ємними частинами договору та можуть бути змінені за згодою сторін, а покупець оплатити, відповідно до умов договору.

Пунктом 2.2 договорів передбачено, що кожна вартість поставки відповідає накладним доданим до неї, які є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору № 01а/09/2007/54 від 13.09.2007 товар має бути поставлений покупцю у продовж 10 робочих днів з моменту надходження першого авансового платежу. Оплата вартості проводиться покупцем у гривнях на розрахунковий рахунок продавця та на його користь у наступному порядку: аванс –50 %; доплата у продовж 2-х робочих днів з моменту підписання акту приймання - передачі обладнання - 50 % (п. 3.1,4.1 договору).

Відповідно до умов договору № 01б/09/2007/57 від 13.09.2007 товар має бути поставлений покупцю у продовж 15 робочих днів з моменту надходження першого авансового платежу. Оплата вартості проводиться покупцем у гривнях на розрахунковий рахунок продавця та на його користь у наступному порядку: аванс –70 %; доплата у продовж 2-х робочих днів з моменту підписання акту приймання - передачі обладнання -30 % (п. 3.1,4.1 договору).

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України та положень статті 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що фактично відповідачем проводилася оплата: 14.09.2007 47 000,00 грн. призначення – аванс по договору 01.09.2007 від 13.09.2007. Дана сума є авансом за договором № 01а/09/2007/54.

18.09.2007 відповідач сплатив позивачу 21000,00 грн., призначення - аванс до договору № 01б/09/2007/57.

09.10.2007 відповідач сплатив 25000,00 грн., призначення –аванс до договору № 01а/09/2007/54.

Вказані обставини сторонами по суті не заперечуються.

Обставини справи також свідчать про те, що за договором № 01а/09/2007/54 від 13.09.2007 за накладною № РН-7092708 від 27.09.2007 позивачем поставлено товару на 46518,80 грн., за накладною № РН-7100801 від 08.10.2007 - на 45708,40 грн.

За договором № 01б/09/2007/57 від 13.09.2007 була проведена позивачем поставка по накладній № РН 7100802 від 08.10.2007, у якій вказана сума 29696,00 грн.

Продукція по вищезазначеним накладним прийнята представником відповідача Жітовим А.В за дорученнями серії ЯОЖ № 446857 від 27.09.2007 та ЯОЖ № 446856 від 28.09.2007 та частково оплачена відповідачем.

Вказані бухгалтерські документи приймаються судовою колегією в якості належних доказів факту поставки товару. Дані докази були вірно оцінені судом першої інстанції з урахуванням інших документів, які є у матеріалах справи, а саме з врахуванням зустрічної претензії відповідача, яка підтверджує факт приймання ним товарів саме за цими накладними.

Слід зазначити, що твердження відповідача про неотримання ним зонтів витяжних (про що зазначено у зустрічній претензії та апеляційній скарзі) спростовуються видатковою накладною № РН-7100802 від 08.10.2007. Аналогічним чином спростовуються посилання відповідача щодо неотримання ним холодильної шафи SCH 1400 PU.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що бухгалтерські документи представлені позивачем суду і які є у матеріалах справи являються неналежними доказами, колегією суддів відхиляються, оскільки у даному випадку обставини справи встановлені судом за допомогою всіх документів та пояснень наявних у справі, які в своєї сукупності вказують на правомірність висновків місцевого господарського суду. Деякі порушення в цих бухгалтерських документах у даному випадку можуть вказувати лише на певні помилки сторін при веденні господарський операцій, проте самого факту поставки товару не спростовують.

Крім того, апеляційна інстанція вважає необхідним зазначити, що прострочка строку дії довіреності на отримання матеріальних цінностей може з’явитися підставою для відмови постачальника передавати товар такому представнику, але при наявності підпису цієї особи у накладній, вона вважається належним доказом існування факту передачі матеріальних цінностей від однієї сторони інший і такий документ фактично виступає в якості акту прийому-передачі.

Позивач правомірно зарахував надмірно сплачену суму авансу у розмірі 1099,30 грн. (47 000,00 грн. + 21000,00 грн. –46113,50 грн. –20787,20 грн. – суми передоплати по договорам) у рахунок часткової оплати поставленого товару.

Таким чином, у частині стягнення заборгованості у розмірі 28923,00 грн. позов обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Вимога про стягнення суми пені у розмірі 2490,76 грн. не підлягає задоволенню, тому що згода про її сплату не була досягнута сторонами у письмовому вигляді.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України, угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Южний город" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 17-24.06.2008 у справі № 2-2/5866-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді