донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.08.2008 р.                                                              справа №15/45

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Бугай В.Н., довіреність №09-18/1309 від 28.12.2007року,

від відповідача:

не з’явився, повідомлення про вручення №9423911,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь

на рішення господарського суду

Донецької області

від

05.06.2008 року

по справі

№15/45

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" м.Маріуполь

до

Приватного підприємства "Науково-виробниче об'єднання" Спецмашчормет"м.Маріуполь

про

стягнення предоплати в сумі 56364,00 грн., неустойки в розмірі 15830,40 грн., пені в сумі 4723,05 грн., інфляції в розмірі 11520,07 грн., 3% річних в сумі 1473,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь про стягнення предоплати в сумі 56364,00 грн., неустойки в розмірі 15830,40 грн., пені в сумі 4723,05 грн., інфляції в розмірі 11520,07 грн., 3% річних в сумі 1473,20 грн. /арк. справи 2-4/.

Рішенням від 05.06.2008року господарський суд Донецької області /суддя БогатирК.В. / позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача суму 33546,72 грн., а саме: неустойку –15830,40 грн., пеню –4723,05 грн., інфляцію –11530,07 грн., 3% річних –1473,20 грн.; припинив провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 56364 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору./арк. справи 75-76/.

Рішення мотивоване тим, що 14.02.2007 року між ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” (позивач) та НПО “Спецмашчермет” (відповідач) був укладений договір № 07/152, предметом якого є поставка 2 грейферів за ціною 164900,00 грн. (без ПДВ);загальна сума договору складає 395760,00 грн. разом з ПДВ; п.3.1 договору передбачено, що відповідач зобов’язаний здійснити поставку продукції на умовах DDP –склад ВАТ “МК “Азовсталь” м. Маріуполь протягом семи календарних днів від дня уплати попередньої оплати згідно з п. 5.1. договору; згідно п. 5.2. договору встановлений порядок оплати: 30% передплати в розмірі 118728,00 на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі; залишкові 70% вартості продукції в розмірі 277032,00 грн. сплачуються протягом 10 банківських днів з моменту поставки та представлення документів, зазначених в п. 6.2.Позивач п. 5.2 договору виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується завіреною копією платіжного доручення № від 26.03.2007 року на суму 118728 грн. Відповідач виконав свої зобов’язання щодо поставки продукції лише частково, що підтверджується завіреною копією накладної № 09 від 23.03.2007 року по факту поставки грейфера у кількості одна одиниця на загальну суму 197880 грн. (з ПДВ). Строк поставки продукції згідно умов договору для відповідача настав з 27.03.2007 року та закінчився через сім днів, тобто 02.04.2007 року. З 03.04.2007 року для відповідача відраховується прострочка виконання договірного зобов’язання. У зв’язку з не поставкою другого грейфера у встановлений договором строк позивач листом від 11.05.2007 року № 07/542 відмовився від отримання грейфера у кількості 1 одиниці, просив повернути суму попередньої оплати у розмірі 59364 грн. за поставку 1 грейфера; на вимогу позивача повернути суму попередньої оплати за недопоставлену продукцію відповідач 21.11.2007 року повернув 3000 грн. Під час судового розгляду даної справи відповідач фактично погасив основний борг у сумі 56364 грн. (59364 грн. –3000 грн. = 56364 грн.) платіжним дорученням № 53 від 15.05.2008 року. На підставі викладеного суд дійшов наступного висновку: провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 56364 грн. припинити на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1-1 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору; в іншій частині позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно п. 8.3. договору за прострочку товару чи недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 8% від вартості непоставленої у строк продукції, неустойка складає 15830,40 грн. Відповідно п. 8.4. договору за прострочку повернення попередньої оплати позивач пред’явив відповідачу позовні вимоги щодо стягнення пені за період з 17.05.2007 року по 17.11.2007 року (6 місяців) на суму 4723,05 грн.Згідно ст. 625 ЦК України у зв’язку з прострочкою грошового зобов’язання позивач на суму основного боргу нарахував інфляційні витрати у розмірі 11520,07 грн. та 3% річних у розмірі 1473,20 грн.

Приватне підприємство “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2008року у справі №15/45 та припинити провадження у справі в зв’язку з укладанням між сторонами справи мирової угоди /арк. справи81/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції за наявності клопотань сторін про відкладення розгляду справи у межах строку його розгляду /27.06.2008року/ для оформлення мирової угоди відносно сум неустойки, пені, інфляційних та 3% річних.

Представник Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь вважає рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2008року у справі №15/45 законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, оскільки судом першої інстанції при винесенні рішення повністю з’ясовані всі фактичні обставини справи.

Представник Приватного підприємства “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №9423911/арк. справи 86/.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними у справі документами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець / постачальник/, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк /строки/ товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.02.2007 року між ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” (позивач) та НПО “Спецмашчермет” (відповідач) був укладений договір № 07/152./арк. справи 13-15/.

Предметом даного договору є зобов’язання Постачальника /відповідача/ поставити, а Покупця /позивача/ відповідно прийняти та оплатити грейфери у кількості 2шт. за ціною за ціною 164900,00 грн. (без ПДВ); загальна вартість договору складає395760грн.00коп.(з урахуванням ПДВ) /п.1.1 , п.1.2 договору/.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що відповідач зобов’язаний здійснити поставку продукції на умовах DDP – склад ВАТ “МК “Азовсталь” м. Маріуполь протягом семи календарних днів від дня уплати попередньої оплати згідно з п. 5.2.1. договору. Умови поставки передбачені згідно з правилами “Інкотермс” в редакції 2000 року. За погодженням з покупцем постачальник має право відвантажити продукцію достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - Приватне підприємство “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь достроково, не отримавши передплати від позивача, за накладною №09 від 23.03.2007року поставив позивачу згідно договору №07/152 від 14.02.2007року грейфер у кількості 1 шт./арк. справи17/.

Згідно п. 5.2 оплата вартості продукції здійснюється наступним чином: 30% передплати в розмірі 118728,00 на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі./пп. 5.2.1.договору/ залишкові 70% вартості продукції в розмірі 277032,00 грн. сплачуються протягом 10 банківських днів з моменту поставки та представлення документів, зазначених в п. 6.2. /пп. 5.2.2.договору /.

Позивач на виконання п. 5.2.1 договору, що укладений між сторонами, платіжним дорученням № від 26.03.2007 року сплатив відповідачу передплату за 2 грейфера в сумі 118728 грн. у розмірі 30% від суми договору./арк. справи 16/.

У відповідності з п.5.2.2. договору позивач дорученням № від 04.04.2007 року сплатив відповідачу 70% від вартості одного грейферу, який він отримав за накладною №09 від 23.03.2007рок. /арк. справи 93/.

Тобто, свої зобов’язання в частині повної та своєчасної оплати у відповідності з п.5.2 договору позивач виконав, оплативши відповідачу повну вартість отриманого грейферу та передплату за другий грейфер.

Судом першої інстанції встановлено, що виходячи з п. 3.1 договору строк поставки продукції згідно умов договору для відповідача настав з 27.03.2007 року та закінчився через сім днів, тобто 02.04.2007 року.

Матеріалами справи не підтверджується факт виконання відповідачем своїх зобов’язань в частині поставки продукції у строки, обумовлені договором, у повному обсязі, оскільки у матеріалах справи містяться докази постачання на адресу позивача частини продукції –одного грейферу, замість двох, як це передбачено договором.

У відповідності зі ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю –продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

У разі прострочки поставки продукції більше ніж на 5 днів проти строку, встановленого п. 3.1. договору, покупець має право відмовитися від отримання продукції, письмово повідомив про це постачальника. При цьому постачальник зобов’язаний протягом 2 банківських днів від дня отримання повідомлення повернути покупцю суми предоплати за непоставлену продукцію та сплатити неустойку, передбачену п. 8.3. цього договору. За прострочку повернення предоплати постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожний день прострочення /п.8.4 договору/.

У зв’язку з недопоставкою другого грейфера у встановлений договором строк позивач листом від 11.05.2007 року № 07/542 відмовився від отримання грейфера у кількості 1 одиниці, просив повернути суму попередньої оплати у розмірі 59364 грн. за поставку 1 грейфера у строк, обумовлений п. 8.4. договору, що підтверджується списком № 361/51183 від 11.05.2007 року поштових відправлень на замовлення, фіскальним чеком пошти про оплату поштового відправлення від 11.05.2007 року./арк. справи 18-20, 52-53/.

Як підставно посилається суд першої інстанції, у постачальника з 15.05.2007 року виникло грошове зобов’язання повернути покупцю суму попередньої оплати у розмірі 59364 грн. (поштове повідомлення направлено 11.05.2007 р., з врахуванням поштового перебігу по м. Маріуполь, датою отримання цього повідомлення суд вважає 14.05.2007 р.).

На вимогу позивача повернути суму попередньої оплати за недопоставлену продукцію відповідач 21.11.2007 року повернув 3000 грн., що підтверджується витягом з банківського рахунку позивача./арк. справи 50-51/.

Предмет позовних вимог - стягнення предоплати в сумі 56364,00 грн., неустойки в розмірі 15830,40 грн., що нарахована на підставі п.8.3 договору , пені в сумі 4723,05 грн., що нарахована на підставі п. 8.4 договору, інфляції в розмірі 11520,07 грн., 3% річних в сумі 1473,20 грн., що нараховані на підставі ст. 625 цивільного кодексу України./арк. справи 2-4/.

Відносно суми попередньої оплати 56364грн.00коп. відповідач позовні вимоги визнав, платіжним дорученням №53 від 15.05.2008року повернув позивачу вказану суму попередньої оплати./арк. справи 61/.

Тому, суд першої інстанції правомірно припинив провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 56364 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі ч.1п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення неустойки, пені, інфляційних та 3% річних судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно ст.594 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Відповідно п. 8.3. договору за прострочку товару чи недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 8% від вартості непоставленої у строк продукції.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт недопоставки відповідачем продукції позивачу у встановлені договором строки, позивач правомірно просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 15830,40 грн., розрахунок якої здійснено на підставі договору та у розмірі, що передбачений умовами договору.

Пункт 8.4. договору передбачає, що за прострочку повернення предоплати постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожний день прострочення.

Враховуючи вищезазначене, у постачальника з 15.05.2007 року виникло грошове зобов’язання повернути покупцю суму попередньої оплати у розмірі 59364 грн., яку виходячи з п.8.4 договору він зобов’язаний був протягом 2 банківських днів від дня отримання повідомлення повернути покупцю та сплатити неустойку, передбачену п. 8.3. цього договору, але своєчасно повернення здійснено не було, 21.11.2007 року, тобто поза межами встановлено строку, відповідач повернув тільки 3000 грн.

Тому, позивач пред’явив відповідачу позовні вимоги щодо стягнення пені, що розрахована на підставі п.8.4. договору, за період з 17.05.2007 року по 17.11.2007 року (6 місяців) на суму 4723,05 грн., які, на думку судової колегії, є такими, що також підлягають задоволенню.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності грошового зобов’язання у відповідача перед позивачем, яке виникло з 15.05.2007року, в сумі 59364 грн., виходячи з вимог ст. 625 Цивільного кодексу України позивач обґрунтовано нарахував на вказану суму 11520,07 грн. інфляційних та 3% річних в сумі 1473,20 грн.

Тобто, висновок суду першої інстанції відносно задоволення вказаних позовних вимог є правомірним та обґрунтованим.

Стосовно посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема відносно відмови у задоволення клопотання щодо відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні внаслідок не з’явлення в засідання представників сторін; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання сторін виходячи з того, що

намір сторін укласти в майбутньому мирову угоду не відноситься до жодної з вищевказаних обставин, згідно з якою спір між сторонами не може бути вирішений безпосередньо у судовому засіданні.

Крім того, ухвалами від 22.04.2008 року та 20.05.2008 року суд відкладав розгляд спору між сторонами внаслідок проведення мирного врегулювання спору щодо стягнення неустойки, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, але матеріалами справи не підтверджується, що фактичне врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди відбулося.

Суд першої інстанції підставно зазначає, що вирішення судом спору між сторонами згідно заявлених позовних вимог не позбавляє сторони в майбутньому врегулювати свої правовідносини, пов’язані з даним спором, шляхом укладення мирової угоди у процесі виконання судового рішення.

Судова колегія вважає, що у відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладається судом у певних випадках, коли розгляд справи у даному судовому засіданні неможливий, тому у разі наявності клопотань щодо відкладення розгляду справи з будь-яких причин при наявності можливості розглянути справу у даному суду питання щодо відкладення розгляду справи вирішується судом виходячи з доцільності даних дій окремо у кожному випадку за своїм розсудом.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2008року у справі №15/45 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства “НПО “Спецмашчермет” м.Маріуполь –без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС