ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" вересня 2008 р.                                                            Справа №14/5/165-НА

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське підприємство по забезпеченню нафтопродуктами" м. Шепетівка

до Шепетівської міської ради м. Шепетівка

про визнання нечинними пунктів 1 та 1.2 рішення XI сесії Шепетівської міської Ради 23 скликання від 20 жовтня 1999р.

за участю третьої особи: Шепетівської об’єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

Суддя Гладюк Ю.В.

Секретар судового засідання Сковера С.О.

Представники:

Від позивача: Попов А.С. –представник за дорученням

Від відповідача: Новачук Л.П. –представник за дорученням

Від третьої особи: Косовська А.П. –представник за довіреністю

Суть спору. Позивач після уточнення позовних вимог просить визнати нечинними п. 1 та 1.2 рішення XI сесії Шепетівської міської Ради 23 скликання від 20 жовтня 1999р. При цьому пункт 1 спірного рішення має наступну редакцію: „Затвердити матеріали грошової оцінки земель м.Шепетівка, проведену державним інститутом проектування міст „Дніпромісто”. Пункт 2 спірного рішення викладено в такій редакції : „Рекомендувати податковій адміністрації приступити до нарахування земельного податку з 01.01.2000р., керуючись вимогою ст. 7 Закону України „Про плату за землю”.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на відсутність підстав для затвердження матеріалів грошової оцінки земель з огляду на те, що матеріали грошової оцінки потребували доопрацювання про що відмічено в рішенні ради від 25.03.1999р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав звертав увагу суду на те, що в самому висновку Державної землевпорядної експертизи вказано, що документація може бути подана на затвердження після виправлення зауважень. Крім того представник позивача в судовому засіданні, як на додаткову підставу незаконності рішення вказував на те, що воно не оприлюднено у встановленому порядку, а отже не набрало чинності.

Відповідач в відзиві на позов та його представник в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо нечинності пункту 1.2 рішення. В решті позову заперечує, доводить законність прийнятого рішення.

Представник третьої особи вважає позов не обґрунтованим з підстав наведених відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову виходячи з наступного.

Позивач просить визнати нечинним рішенням XI сесії Шепетівської міської ради 23 скликання від 20 жовтня 1999 р. в частині:

1. Затвердити матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівка, проведену державним інститутом проектування міст «Дніпромісто»

1.2. Рекомендувати податковій адміністрації приступити до нарахування земельного податку з 01.01.2000 р. , керуючись вимогою ст. 7 Закону України «Про плату за землю»

У відповідності до вимог ч.1 ст.2 Закону України № 2535-XII від 03.07.1992 р. «Про плату за землю»встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до вимог частини 2 ст.4 Закону України № 2535-XII від 03.07.1992 р. «Про плату за землю» встановлено, що ставки земельного податку, порядок обчислення і сплати земельного податку не можуть встановлюватись або змінюватись іншими законодавчими актами, крім цього Закону. Зміни і доповнення до цього Закону вносяться не пізніше ніж за три місяці до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року.

У відповідності до вимог ст.5 Закону України № 2535-XII від 03.07.1992 р. «Про плату за землю»встановлено, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

У відповідності до вимог ст.7 Закону України № 2535-XII від 03.07.1992 р. «Про плату за землю»встановлено, що ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах п'ятій - десятій цієї статті та частині другій статті 6 цього Закону.

Якщо грошову оцінку земельних ділянок не встановлено, середні ставки земельного податку встановлюються у розмірах, що зазначені в частині 2 ст.7 зазначеного закону . Встановлені частиною другою цієї статті ставки земельного податку застосовуються з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

У відповідності до вимог ст.23 Закону України № 2535-XII від 03.07.1992 р. «Про плату за землю»встановлено, що грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Грошова оцінка земельної ділянки щороку за станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №213 від 23.03.1995 р. затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів .

Пунктом 1 ст. 1 названої Методики визначено, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку , державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності , втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва , а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

На виконання п. 2 Постанови КМ України №213 від 23.03.1995 р. , спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України , Державним комітетом України у справах містобудування і архітектури, Української академії аграрних наук №76/230/325/150 від 27.11.1995 р. затверджено Порядок грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

У відповідності до п. 1.2 вказаного Порядку, ним регламентується механізм грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та земель населених пунктів. У відповідності до п. 3.11 вказаного Порядку, організація робіт з грошової оцінки земель населених пунктів покладається на Державний комітет України по земельних ресурсах , Республіканський комітет Автономної Республіки Крим по земельних ресурсах і єдиному кадастру , обласні , Київське та Севастопольське міські управління , районні відділи земельних ресурсів. Грошова оцінка земель населених пунктів здійснюється переважно проектними організаціями –розробниками генеральних планів.

У відповідності до вимог пункт 35 частини першої статті 26 Закону України №280/97-ВР від 21.05.1997 р. «Про місцеве самоврядування в Україні»виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

У відповідності до вимог пункт 1 статті 51 Закону України №280/97-ВР від 21.05.1997 р. «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до п. 5 названої статті Закону встановлено, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Згідно вимог ст. 57 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право знати свої права і обов'язки.

Згідно частини 2 названої статті Конституції встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Стосовно затвердження грошової оцінки землі у м. Шепетівка Хмельницької області судом встановлено наступне.

21.10.1998 р. на V сесії Шепетівської міської ради 23 скликання від 21.10.1998 р. було прийнято рішення по п. 86 наступного змісту : «В зв’язку з затвердженням матеріалів грошової оцінки земель Шепетівка з 01.01.99 р.оку приступити до нарахування земельного податку згідно ст. 7 Закону України «Про плату за землю». Податковій адміністрації прийняти дане рішення до керівництва.»

25.03.1999 р. на VIII сесії Шепетівської міської ради 23 скликання було прийнято рішення наступного змісту: «В зв’язку з тим, що матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівки направляються на доопрацювання в Український інститут проектування міст «Дніпроміст»внести зміни в п. 86 рішення V сесії Шепетівської міської ради 23 скликання від 21.10.1998 р. №5 , виклавши його в такій редакції : Приступити до нарахуваня земельного податку згідно абз.1 ст. 7 Закону України «Про плату за землю»з 01.01.2000 р. Рекомендувати податковій інспекції перерахувати суми земельного податку суб’єктам підприємницької діяльності з моменту опублікування в газеті «Шепетівський вісник». При здійсненні перерахування керуватись ставками земельного податку, затвердженим рішенням сесії міської ради №260 від 15.01.97 р. із врахуванням аб.1 ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 1999 рік».

26.03.1999 р. листом виконавчого комітету Шепетівської міської ради №01-22/450 за підписом міського голови А. Васьковського надіслані до державного інституту проектування міст «Дніпромісто»матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівка «у зв’язку з тим, що матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівка , розроблені Українським інститутом проектування міст «Дніпромісто», не пройшли державну землевпорядну експертизу , Шепетівська міська рада просить доопрацювати дане питання».

12.08.1999 р. Державний комітет України по земельних ресурсах надав висновок №344 державної земмлевпорядної експертизи на грошову оцінку земель м. Шепетівка , розроблену Державним інститутом проектування міст «Дніпромісто»Державного комітету будівництва , архітектури та житлової політики України», рік та місяць випуску документації –1998 р .

Згідно підсумкової оцінки якості розглянутої документації надано висновок: «Представлена документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства та нормативним документам . Документація заслуговує позитивної оцінки і при виправленні зауважень може бути подана на затвердження».

Зауваження та пропозиції по проектних матеріалах надані у п. 3 Висновку №344 від 12.08.1999 р.

20 жовтня 1999 р . на XI сесії Шепетівської міської ради 23 скликання було прийнято рішення: «Затвердити матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівка, проведену державним інститутом проектування міст «Дніпромісто»(додаток додається);

1.2. Рекомендувати податковій адміністрації приступити до нарахування земельного податку з 01.01.2000 р. , керуючись вимогою ст. 7 Закону України «Про плату за землю».

Згідно листа Державного комітету України по земельних ресурсах від 23.07.2001р. № 14-22-11/3338 після надання цією установою висновку №344 від 12.08.1999 р. «інших матеріалів з грошової оцінки земель м. Шепетівка для проведення державної землевпорядної експертизи в Комітет не надходило».

Також відповідачем – Шепетівською міською радаою, не надано суду доказів того, що матеріали грошової оцінки земель м. Шепетівка після надання Держкомземом висновку №344 від 12.08.1999 р. , повторно подавались на затвердження до цієї установи.

У зв’язку з наведеним , при затвердженні 20.10.1999 р. грошової оцінки земель м.Шепетівка, проведеної державним інститутом проектування міст «Дніпромісто», відповідач –Шепетівська міська рада , діяла всупереч положенням ст.23 Закону України «Про плату за землю».

Крім того, відповідачем не подано суду доказів оприлюднення рішення XI сесії Шепетівської міської ради 23 скликання про затвердження грошової оцінки земель м.Шепетівка , що є обов’язковою умовою набуття чинності такого рішення у відповідності до приписів пункту 5 статті 51 Закону України №280/97-ВР від 21.05.1997р. «Про «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 57 Конституції України .

Згідно відповіді редакції газети «Шепетівський вісник»№11 від 17.05.2007 р. та доданих у додатках публікаціях оспорюване рішення міської ради не було оприлюдне шляхом публікації в зазначеній газеті . Інших доказів про оприлюднення цього рішення в матеріалах справи немає.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до п. 7 частини 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п. 1 частини 3 ст 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

У відповідності до п. 1 частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип було порушено при прийнятті рішення XI сесії Шепетівської міської ради 23 скликання про затвердження грошової оцінки земель м.Шепетівка

Наведене зумовлює необхідність задоволення позову ВАТ «Шепетівське підприємство по забезпеченню нафтопродуктами» в повному обсязі .

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 118, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними п. 1 та 1.2 рішення XI сесії Шепетівської міської Ради 23 скликання від 20 жовтня 1999р.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.В. Гладюк

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.