донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

30.07.2008
р.
справа №33/69

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Мирошниченка  С.В.

суддів

Колядко  Т.М. , Скакуна  О.А.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_2.-паспорт,

від
відповідача:

ОСОБА_4.-за
довір.,

від
третьої особи:

ОСОБА_3.-паспорт

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1. м. Донецьк

на
рішення господарського суду

Донецької області

від

28.05.2008
року

по
справі

№33/69
(Новікова Р.Г.)

за
позовом

Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2м.Донецьк

до

Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1. м.Донецьк

третя
особа, без самостійних вимог на предмет споруСуб"єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3м.Донецьк

про

стягнення
з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 122000грн.;
розірвання договору оренди, укладеного між СПД-фізичною особою ОСОБА_2 та
СПД-фізичною особою ОСОБА_1. у березні 2007р. з 01.02.2008р

Суб"єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1. м.Донецьк подав апеляційну
скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. по
справі №33/69.

Цим
рішенням господарський суд Донецької області (суддя Новікова Р.Г.) позовні
вимоги Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2м.
Донецьк до Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. м.
Донецьк про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі
122000грн.00коп.; визнання договору оренди, укладеного між Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 та Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1. у березні 2007р.,
розірваним з 01.02.2008р. -задовольнив. Розірвав договір оренди нежилих
приміщень, укладений між Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_2 та Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1. у березні 2007р., з 01.02.2008р. Стягнув з Суб"єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. м.Донецьк на користь
Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2м. Донецьк суму
заборгованості з орендної плати за листопад 2007р. - січень 2008р. у розмірі
122000грн., суму державного мита у розмірі 1305грн., витрати на інформаційно -
технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Відповідач
наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно суперечить
вимогам закону.

Розглянувши
апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Суб"єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2. м.Донецьк звернулась до
господарського суду Донецької області з позовом до Суб"єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. м.Донецьк про стягнення з
відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 122000грн.; визнання
договору оренди, укладеного між Суб"єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_2 та Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_1. у березні 2007р., розірваним, з 01.02.2008р.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на суттєві порушення відповідачем
умов договору оренди нежитлових приміщень, укладеного між сторонами у березні
2007р., внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з
орендної плати у розмірі 122000грн. та визнання договору оренди, укладеного у
березні 2007р., розірваним, акт прийома -передачі об"єктів в оренду від
08.03.2007р.

Господарський
суд Донецької області задовольнив позовні вимоги, відповідач не погоджуючись з
рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі
відповідач посилається на те, що рішенням господарського суду з нього була стягнута
орендна плата по об"єкту, який не знаходився у відповідача в оренді та по
договору, який фактично не діяв. Відповідач вказує на те, що між ним та
позивачем у 2007р. був підписаний договір оренди нежитлових приміщень,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2та АДРЕСА_1, в період з 01.03.2007р. по
31.01.2010р. та акт прийому-передачі. Після цього, як вказує відповідач позивач
запропонувала йому орендувати приміщення за адресою:АДРЕСА_3, інше приміщення,
за адресою: АДРЕСА_2вона запропонувала орендувати СПД-фізичній особі ОСОБА_3.
Позивачем та відповідачем був укладений договір №б/н від березня 2007р. на
оренду нежитлового приміщення, за адресою:АДРЕСА_1 на період з 01.03.2007р. по
31.01.2010р. В цей же період був укладений договір оренди нежитлового
приміщення, за адресою: АДРЕСА_2між позивачем
та СПД ОСОБА_3Тобто, відповідач стверджує, що між ним та позивачем був
укладений договір, відповідно до якого він орендував приміщення, розташоване за
адресою:АДРЕСА_3. В підтвердження того, що відповідач не є орендатором
нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2є те, що СПД
ОСОБА_3уклав 3 договори суборенди приміщення, згідно з яким він здав в
суборенду, орендуєме ним приміщення.

У березні 2007р. між Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 м.Донецьк (далі
-орендодавець) та Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1. м.Донецьк (далі -орендар) був укладений договір оренди нежилих
приміщень, згідно із яким орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове орендне
користування "об"єкти оренди", а саме: об"єкт торгівлі, як
окремо розміщену одноповерхову будівлю (магазин), площею 1041,2 кв. м,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 а також об'єкт оренди (магазин), як окремо
розміщену одноповерхову будівлю площею 1455,2 кв.м, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2

Відповідно
до умов пункту 3.2 договору оренди, укладеного у березні 2007р., між сторонами
був складений та підписаний акт від 08.03.2007р. приймання-передачі
об"єктів нерухомості: об"єкту торгівлі, як окремо розміщеної одноповерхової
будівлі (магазин 1), площею 1041,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 а
також об"єкту оренди (магазин -2), як окремо розміщеної одноповерхової
будівлі площею 1455,2мІ, розташованої за адресою:АДРЕСА_2

Сторони
визначили, що розмір орендної плати за всі орендовані об"єкти у цілому
складає 1767500грн. або в еквіваленті 350000 доларів США, станом на дату
укладання даного договору за 35-ти місячний термін оренди.

Відповідно
до пункту 5.2 договору оренди, укладеного у березні 2007р., орендна плата
сплачується авансом щомісяця до 5 числа поточного місяця шляхом розрахунку
готівкою у розмірі: 32825грн. або в еквіваленті 6500 доларів США, станом на
дату укладання даного договору, протягом перших 10-ти місяців періоду оренди;
57570грн. або в еквіваленті 11400 доларів США, станом на дату укладання даного
договору, протягом наступних 25-ти місяців періоду оренди. Перший авансовий
платіж здійснюється після дати підписання акту приймання -передачі в оренду, а
розмір орендної плати є фіксованим та перегляду не підлягає. В разі зміни
офіційного курсу долару сторони корегують розміри авансових платежів.

Статтею
533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так,
10-ти місячний термін оренди за договором, укладеним у березні 2007р. спливає у
грудні 2007р. Тобто, за листопад 2007р. та грудень 2007р., відповідно до умов
пункту 5.2 спірного договору підлягає сплаті орендна плата у розмірі 65650грн.
За січень 2008р. підлягає сплаті орендна плата у розмірі 57570грн., оскільки
вищезазначеним пунктом встановлено, що протягом наступних 25-ти місяців періоду
оренди щомісяця сплачується орендна плата у сумі 57570грн.

Позивачем
заявлена до стягнення сума заборгованості з орендної плати за листопад 2007р. у
розмірі 32500грн. (в еквіваленті 6500 доларів США), за грудень 2007р. у розмірі
32500грн. (в еквіваленті 6500 доларів США), за січень 2008р. у розмірі
57000грн. (в еквіваленті 11400 доларів США)

Проте,
чинним законодавством суду не надано право збільшувати розмір суми, яка
підлягає стягненню з відповідача. Тому суд розглядає вимогу щодо стягнення суми
заборгованості з орендної плати за листопад 2007р. -січень 2008р. у рамках
суми, заявленої позивачем у позові, а саме: 122000грн.

До
обов"язків орендатора згідно із пунктом 7.2 договору, укладеного у березні
2007р., віднесено своєчасно та у повному обсязі вносити орендні платежі.

Відповідачем
не було представлено суду доказів перерахування боргу з орендної плати за
листопад 2007р. - січень 2008р. у розмірі 122000грн., таким чином борг не
погашений до

теперішнього
часу.

Відповідно
до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При
цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею
193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами
або договором.

Не
допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано
належним чином.

З
урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що господарський суд дійшов
вірного висновку, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за листопад 2007р. - січень 2008р. у розмірі
122000грн. задовольнив.

Позивач
також наполягає на розірванні договору оренди, укладеного між Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 та Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1. у березні 2007р.

За
приписами пункту 11.1 договору оренди, укладеного у березні 2007р., термін дії
договору встановлений з 01.03.2007р. по 31.01.2010р. включно.

При
цьому, пунктом 11.6 вищевказаного договору передбачено, що договір може бути
достроково розірваний за ініціативою орендодавця у разі наявності у орендаря
заборгованості по розрахунках з орендодавцем у розмірі 2-х місячної сплати з
повідомленням орендаря письмово, але не пізніше 10-ти днів до дати розірвання.

На
адресу відповідача направлялись претензійні листи №1 від 23.01.2008р. та №2 від
04.02.2008р., в яких позивач повідомляв відповідача про наявність
заборгованості за договором б/н від березня 2007р., запропонував її сплатити.

Крім
того, позивачем на адресу відповідача направлявся лист №3 від 01.02.2008р. з
пропозицією розірвати спірний договір у зв'язку з невиконанням орендарем умов
договору, укладеного у березні 2007р. До зазначеного листа була додана угода
про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2008р.

Як
встановлено судом, підставою для звернення позивача до суду з позовом про
розірвання договору оренди нежитлових приміщень, укладеного між сторонами у
березні 2007р., було невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо
своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, наслідком чого стало
утворення заборгованості з орендної плати за листопад 2007р. -січень 2008р. у
розмірі 122000грн.

Таким
чином, факт неналежного відповідачем обов"язків за договором щодо сплати
орендної плати протягом 3 місяців підтверджений судом.

Відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання
договору.

За
статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом.  Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним
є таке порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно
до частини 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Посилання
відповідача на те, що він орендував приміщення тільки за адресою:АДРЕСА_3, а
інше приміщення за адресою: АДРЕСА_2орендував СПД-фізична особа ОСОБА_3не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки: дійно, між СПД-фізичною особою ОСОБА_2
та СПД-фізичною особою ОСОБА_3був укладений договір оренди нежитлових приміщень
№б/н  у 2007р. Але відсутні в матеріалах
справи докази того, що орендуєме приміщення за адресою: АДРЕСА_2по акту
приойму-передачі передавалось СПД-фізичній особі ОСОБА_3., а також відсутні докази
того, що він (СПД-фізична особа ОСОБА_3.) здійснював оплату по договору оренди.

Враховуючи
викладене, апеляційний суд вважає, що господарський суд дійшов вірного
висновку, яким визнав розірваним договір, укладений між Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 та Суб"єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1. у березні 2007р.

Крім
того, у вимозі про розірвання спірного договору позивачем визначена конкретна
дата, а саме: 01.02.2008р.

За
приписами статті 623 Цивільного кодексу України правовим наслідком розірвання
договору є припинення зобов'язань сторін за цим договором. Так, у
розірвання  договору зобов'язання
припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо
інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо
договір розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору
законної сили.

Частиною
5 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що якщо  судовим рішенням договір розірвано, договір
вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

В
апеляційній скарзі відповідач також вказує на те, що господарським судом було
порушено його процесуальне право, він не був належним чином повідомлений про
дату та місце слухання справи №33/69. Цей довод також не може прийнятий судом
до уваги, оскільки господарський суд повідомляв належним чином відповідача про
дату та місце слухання справи, оскільки на поштових конвертах була вказана
юридична адреса відповідача: АДРЕСА_1 Ця адреса була вказана на договорі оренди
нежитлових приміщень, укладеного між СПД-фізичною особою ОСОБА_2 та
СПД-фізичною особою ОСОБА_1. (а.с.10).

Керуючись
ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької
області від 28.05.2008р. по справі №33/69 залишити без змін.

Головуючий          С.В.
Мирошниченко

Судді:          Т.М.
Колядко

О.А.
Скакун

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1.третій
особі

1 у справу

1 ДАГС

1.госп.суду