ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.08 Справа № 10/592/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Приватне підприємство “Аскона”, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль”в особі ЗОД “Райффайзен Банк Аваль”, м. Запоріжжя

третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю “Агроснек”, м. Запоріжжя

третя особа-2: ДПІ у Жовтневому районі у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

про стягнення суми 141 666, 67 грн.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Коломієць О.О. дов. від 11.02.08

від третіх осіб 1: не з’явився

2: не з’явився

У судовому засіданні оголошено рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми в розмірі 141 666,67 грн. податку на додану вартість за Договором купівлі-продажу від 04.04.2008 р. укладеного між ТОВ «Агроснек»та ПП «Аскона».

Відповідач вважає, що дана позовна заява є необґрунтованою, суперечить нормам чинного законодавства та не підлягає задоволенню з наступних підстав:

14 вересня 2005 року було укладено Генеральну кредитну угоду № 012/02-17/1048 (далі-Генеральна кредитна угода) між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»в особі Запорізької обласної дирекції АППБ «Аваль» (далі-Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахівник»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроснек»(далі-Позичальник), на підставі, якої Банк зобов’язався надати Позичальникам кредитні кошти розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч ) гривень.

Термін користування кредитними коштами за Генеральною кредитною угодою встановлювався до «13»вересня 2008 року, у відповідності до п. 1.3. Генеральної кредитної угоди.

З метою забезпечення виконання зобов’язань, які виникли з Генеральної кредитної угоди, 15 вересня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроснек»та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»в особі Розівського відділення АППБ «Аваль»було укладено договір іпотеки (далі-Договір іпотеки).

У відповідності до п. 1.2. Договору іпотеки предметом іпотеки являлось нерухоме майно, а саме не житлові приміщення комплексу, розташованого по вул. 40 років Жовтня, корп. 140 «б»в с. Зоряне Розівського району Запорізької області.

Підпунктом 3.1.4. Договору іпотеки було передбачено, що у випадку невиконання ТОВ «Агроснек»зобов’язань за Кредитним договором Банк мав право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання.

Умовами договору іпотеки, а саме п. п. 4.2.4., передбачено, що ТОВ «Агроснек»мав право реалізувати з письмової згоди Банку предмет іпотеки з одночасним погашенням суми боргу або реалізувати продаж предмета іпотеки шляхом укладання договору купівлі-продажу між ТОВ «Агроснек»та покупцем, який повинен укладатись за письмовою згодою з Банком в порядку, визначено ст. 6 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», при цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Банку, у відповідності з п. п. 5.5.3. договору іпотеки.

У разі несвоєчасного погашення ТОВ «Агроснек»заборгованості за банківськими кредитами, у відповідності до ст. 49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»має право видати наказ про примусову оплату боргового зобов’язання та на підставі такого наказу здійснювати погашення заборгованості за кредитом за рахунок коштів ТОВ «Агроснек», що знаходяться на його рахунках.

Згідно з частиною 2 п. 1.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», зазначено, що платник може давати доручення про списання коштів зі свого рахунку на бланках розрахункових документів, види яких передбачені договором банківського рахунку чи іншим договором, у якому обумовлено право банку здійснювати договірне списання коштів, а також у вигляді електронного розрахункового документа, якщо це передбачено договором між ним і банком.

В даному випадку, у відповідності до Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», договірним списанням –є списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Твердження позивача, щодо того, що ТОВ «Агроснек»був позбавлений можливості перерахувати ПДВ за договором купівлі-продажу майнового комплексу в Держбюджет чи повернути його ПП «Аскона»- не відповідає дійсності. Інструкцією «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»затвердженою Постанову НБУ № 22 від 21.01.2004 року, а саме п. п. 1.9. передбачено, що Банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом, а також за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, зборів/страхових внесків (обов'язкових платежів).

Крім того, Банк не здійснює контролю за податковими зобов’язаннями та податковою звітністю ТОВ «Агроснек» та немає жодного відношення до сплати податку на додану вартість в Державний бюджет.

Згідно ст.. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Що стосується договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Агроснек»та ПП «Аскона», згідно якого Позивачем були перераховані грошові кошти Продавцю, то Банк не являється стороною за даним договором та не має жодного відношення до правовідносин, що витікають з нього. В зв’язку з цим у Банку не може бути жодних обов’язків перед ПП «Аскона».

Виходячи зі змісту позовної заяви також зрозуміло, що сторонами за договором купівлі-продажу являються ТОВ «Агроснек»та ПП «Аскона», а твердження позивача про те, що грошові кошти були перераховані на транзитні рахунки Банку - не відповідають дійсності, так як згідно наданих платіжних доручень кошти були перераховані ТОВ «Агроснек».

Крім того, в позовній заяві ПП «Аскона»повністю відсутнє нормативно-правове обґрунтування заявлених позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль».

На підставі викладеного, в зв’язку з тим, що банк не має жодного відношення до правовідносин, що виникають з договору купівлі-продажу від 04.04.2008 р. та не має жодних обов’язків перед ПП «Аскона», відповідач просить у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2008 року між Приватним підприємством «Аскона»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроснек»був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ПП «Аскона»придбало об’єкт нерухомості, а саме комплекс розташований за адресою: вул.. 40 років Жовтня 140-6 с. Зоряне Розівського району Запорізької області.

За придбане майно ПП «Аскона»перерахувало на поточний рахунок ТОВ «Агроснек»в ЗОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно договору купівлі-продажу 850 000,00 гривень у тому числі ПДВ.

04.04.2008 року продавцем ТОВ «Агроснек»була виписана податкова накладна за № 1 на загальну суму 850 тис. гривень, у тому числі ПДВ - 141 666 грн. 67 коп.

При здачі звіту в ДПІ Ильїчівського району м. Маріуполь з'ясувалося, що ТОВ «Агроснек»з 25 січня 2008 року виключено з реєстру платників ПДВ.

Зазначений об’єкт нерухомості, що являється предметом договору купівлі-продажу, перебував в заставі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно договору іпотеки від 15.09.2005 р., укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та ТОВ «Агроснек»в якості забезпечення виконання зобов’язань по Генеральній кредитній угоді № 012/02-17/1048 від 14.09.2008 р. На підставі кредитної угоди Банк надав Позичальнику кредитні кошти розмірі 1 600 000 гривень.

Згідно ст.. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Умовами договору іпотеки, передбачено, що ТОВ «Агроснек»має право реалізувати з письмової згоди Банку предмет іпотеки з одночасним погашенням суми боргу шляхом укладання договору купівлі-продажу з покупцем, при цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Банку, у відповідності з п. п. 5.5.3. договору іпотеки.

У разі несвоєчасного погашення ТОВ «Агроснек»заборгованості за банківськими кредитами, у відповідності до ст. 49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»має право видати наказ про примусову оплату боргового зобов’язання та на підставі такого наказу здійснювати погашення заборгованості за кредитом за рахунок коштів ТОВ «Агроснек», що знаходяться на його рахунках.

Згідно з частиною 2 п. 1.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», зазначено, що платник може давати доручення про списання коштів зі свого рахунку на бланках розрахункових документів, види яких передбачені договором банківського рахунку чи іншим договором, у якому обумовлено право банку здійснювати договірне списання коштів.

Пунктом 1.9. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»передбачено, що Банк не несе відповідальності за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, зборів/страхових внесків (обов'язкових платежів).

Згідно наданих документів та матеріалів встановлено, що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»не являється стороною по договору купівлі-продажу та згідно Цивільного кодексу України не несе відповідальності за зобов’язання сторін, що випливають з даного договору. Також, Банк не здійснює контролю за податковими зобов’язаннями та податковою звітністю ТОВ «Агроснек»і не може відповідати за сплати податку на додану вартість в Державний бюджет.

Оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова