ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 9/266

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

суддів:

Добролюбової Т.В.

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 21.05.08

у справі

№ 9/266

за позовом

Запорізького державного науково-виробничого підприємства "Система"

до

за участю

про

за скаргою

на дії

про

Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

Прокуратури Запорізької області

стягнення 973 265,90 грн

Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

визнання недійсною постанови від 11.01.08 №389/2 про арешт коштів боржника

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Малюська Д.Л. –за дов. від 19.06.08;

від відповідача: Овчинніков М.Б. –за дов. від 08.01.08;

від прокуратури: Рудак О.В. –прокурор ГПУ, посв. №72;

від ВДВС: Заграфопуло О.С. –за дов. від 30.01.08.

В судовому засіданні 16.10.08 оголошувалась перерва до 23.10.08.

Доповідач: Добролюбова Т.В.

Запорізький апеляційний господарський суд постановою від 08.12.05, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.04.06 позовні вимоги задовольнив частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 708 510,00 грн - основного боргу, 192 714,72 грн - інфляційних втрат, 63 676,33 грн - 3% річних, 9 649,01 грн - держмита, 116,98 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 4824,50 грн за подання апеляційної скарги. В іншій частині позову відмовив.

На виконання вказаних судових рішень господарським судом Запорізької області видано два накази від 21.06.06: про стягнення з відповідача на користь позивача 708510,00 грн –основного боргу, 192714, 72 грн –інфляційних, 63676,33 -3% річних, 9649,01 грн –держмита, 116,98 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (надалі –І наказ ) та про стягнення з відповідача на користь позивача 4824,50 грн за подання апеляційної скарги ( надалі - ІІ наказ).

Постановами Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 29.11.07 №526/2 та №527/2 відкрито виконавчі провадження з примусового виконання двох наказів у справі.

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до господарського суду Запорізької області із скаргою на дії Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, в якій просить визнати недійсною постанову від 11.01.08 №389/2 про арешт коштів боржника. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник вказував на те, що товариство включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України №2711 “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Заявник вважав, що відповідно до пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України “Про виконавче провадження” наведене є обставиною для обов’язкового зупинення виконавчого провадження. При цьому, товариство наголошувало на тому, що відповідно до Закону №2711 щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону, якими передбачено, зокрема, стягнення на майно боржника.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.08, ухваленою суддею Нечипуренко О.М., скаргу ВАТ “Запоріжжяобленерго” задоволено. Ухвала вмотивована тим, що внесення підприємства паливно –енергетичного комплексу до реєстру підприємств паливно–енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" є обставиною, що зумовлює обов’язкове зупинення виконавчого провадження. Крім того, суд зазначив, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про виконавче провадження” до таких підприємств зупиняється дія вимог статей 4, 5 цього Закону. Судом установлено, що підприємство відповідача включено до Реєстру підприємств паливно –енергетичного комплексу, які беруть участь у погашенні заборгованості, тому визнав постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника неправомірною.

Запорізький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Колодій Н.А. –головуючого, Шевченко Т.М., Яценко О.М., постановою від 21.05.08, перевірену ухвалу від 25.02.08 залишив без змін, а апеляційну скаргу Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції залишив без задоволення.

Орджонікідзевський відділ Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу та постанову у справі скасувати, а в задоволенні скарги ВАТ "Запоріжжяобленерго" відмовити повністю. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на те, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.07, визнано недійсними постанови Орджонікідзевського ВДВС МРУЮ №389/2, 527/2, 526/2, та зобов’язано виконавчу службу зупинити провадження з примусового виконання двох наказів від 21.06.06 у справі №9/266. Вказана ухвала набрала чинності через 10 днів, у зв’язку з чим державний виконавець у цей строк не мав права вчиняти дії передбачені даною ухвалою, зокрема зупинити провадження з примусового виконання двох наказів. На думку скаржника, оскільки відповідач дізнався про подовження дії Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" до 01.01.09, він зобов’язаний був повідомити державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов’язкове зупинення виконавчого провадження, як того вимагає стаття 11 Закону України “Про виконавче провадження”. Однак, у період набрання чинності ухвали суду, а саме з 01.01.08 до 11.01.08 ні сторони, ні боржник такого повідомлення в державну виконавчу службу не направляли. Скаржник зазначає, що оскільки пункт 1.9 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" передбачає заборону на стягнення коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості, відповідно до Закону “Про виконавче провадження”, державним виконавцем було винесено вимогу №14291/2 про повідомлення реквізитів рахунків в установах банків з яких можливо списати кошти. Однак, через неповідомлення у встановлений строк (до 01.12.07) державний виконавець 11.01.08 прийняв постанову №389/2 про арешт коштів боржника. Лише 05.02.08, державний виконавець дізнався із заяви ВАТ “Запоріжжяобленерго”, про внесення підприємства до відповідного реєстру та зупинив виконавче провадження. На думку заявника, під заборгованістю на спеціальних поточних рахунках на кошти яких неможливе звернення стягнення відповідно до Закону України “Про виконавче провадження” мається на увазі заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, між тим, в даному випадку, заборгованість з виконання наказу від 21.06.06 №9/266 не підпадає під дію Закону №2711, тому вважає, що дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства. Окрім цього, скаржник наголошує на неврахуванні судами того, що зупинення виконавчого провадження на довгий строк є порушенням приписів статті 124 Конституції України та прав стягувача на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас, заявник вказує на те, що постанова у справі прийнята іншою колегією суддів, що здійснювала розгляд справи.

Від Запорізького державного науково-виробничого підприємства "Система" надійшли письмові пояснення, в яких підприємство просить задовольнити касаційну скаргу.

Від ВАТ “Запоріжжяобленерго” надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить судові рішення у справі залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Вищий Господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. і пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судами попередніх інстанцій, на виконання постанови суду апеляційної інстанції від 08.12.05 господарським судом першої інстанції видано два накази від 21.06.06, згідно з якими стягнуто з відповідача на користь позивача 708 510,00 грн - основного боргу, 192 714,72 грн - інфляційних втрат, 63 676,33 грн - 3% річних, 9 649,01 грн - держмита, 116,98 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 4824,50 грн за подання апеляційної скарги. Судами з’ясовано, що 11.01.08 державним виконавцем винесено постанову №389/2 про арешт коштів боржника, в межах залишку суми боргу, а саме, 82851,48 грн, яка і є предметом оскарження в цій справі. Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Як вказано у статті 2 Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу. Дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Відповідно до частини 6 пункту 3.7 статті 3 цього Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”. Згідно з приписами статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець, зокрема, наділений правом на виконання рішення суду про стягнення коштів накладати арешт на грошові кошти боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків. Однак, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України “Про виконавче провадження” на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону. Судами попередніх інстанцій установлено, що ВАТ "Запоріжжяобленерго" включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України №2711 “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність застосування державним виконавцем приписів статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника. Твердження скаржника, викладені в касаційній скарзі не можуть бути підставою для скасування судових актів, оскільки спростовуються наведеними приписами законодавства.

За таких обставин, не вбачається правових підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21.05.08 у справі №9/266 залишити без змін.

Касаційну скаргу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

С у д д і Т.Гоголь

В.Швець