КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2008                                                                                           № 02-02/217

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Куровського С.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі:           Солонець К.В.

За участю представників:

від позивача - Рощина Т.С. (за дов.),

від відповідача 1 - Тарасенко Р.О. (за дов.),

від відповідача 2 -не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Корона-Сервіс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.03.2008

у справі № 02-02/217 (Лавриненко Л.М.)

за позовом                               ТОВ "Корона-Сервіс"

до                                                   1. ТОВ "Агропромислова група"

2. Закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) "Енергополіс"

про                                                  спонукання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2008 у справі № 02-02/217 на підставі пунктів 3, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ „Корона – Сервіс” до ТОВ „Агропромислова група та ЗАТ „Енергополіс” про спонукання вчинити певні дії.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ТОВ „Корона – Сервіс” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до Господарського суду Чернігівської області, посилаючись на те, що судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що спричинило невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи.

У відзиві відповідач 1 не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2008 залишити без змін.

Відповідача 2 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2008 по справі № 02-02/217 повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ „Корона – Сервіс” на підставі пунктів 3, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини; не подано доказів внесення на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець; не подано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В пункті 3.3 Роз’яснення від 18.09.1997 № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального кодексу України” вказано що, якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 Господарського процесуального кодексу України. В цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві зазначає, що 30.09.1998 між ним (орендар) та Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (орендодавець) було укладено договір оренди на будівлю (4 331 кв.м.) в м. Чернігові на пр-ті Миру, 32. Даний договір було укладено на 10 років. За згодою орендодавця орендар провів ремонт та реконструкцію зазначеної будівлі на суму 1 254 595, 69 грн. Договір оренди було розірвано, оскільки 02.03.2003 частину будівлі (4 293, 5кв.м.) було приватизовано ТОВ „Агропромислова група”, а решта площі 37, 5кв.м. не відчужено та не передано в безоплатне користування. За проведені поліпшення орендарю коштів не повернули. Позивач набув права власності на частку в орендованому майні, що не було приватизовано, в розмірі суми вартості невід’ємних поліпшень. 16.10.2003 ТОВ „Агропромислова група” та ЗАТ „Енергополіс” уклали договір купівлі – продажу вказаної вище будівлі. Позивач вважає, що його право, як співвласника будівлі, на переважне право купівлі порушено, тому він просить перевести на нього права та обов’язки покупця.

Відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: витребує від сторін документи, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Підстави для повернення позовної заяви без розгляду, встановлені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають, а тому посилання суду першої інстанції на те, що позивачем в порушення частини 4 статті 362 Цивільного кодексу України не подано доказів внесення на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним з посиланням на пункт 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно пункту 37 до Інструкції „Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 р. N 15 до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, що не підлягають вартісній оцінці.

Як вбачається з позовних матеріалів, ТОВ „Корона – Сервіс” звернулось до суду з позовом про визнання порушеного права на користування своїм майном, що є немайновим спором, та про переведення прав та обов’язків покупця будівлі на ТОВ „Корона – Сервіс”, що є майновим спором, а державного мита сплатило лише в сумі 170, 00 грн., при ціні позову майнового характеру в 2 587 615, 00 грн.

При об’єднанні вимог майнового і немайнового характеру, державне мито сплачується, як з вимог майнового так і немайнового характеру.

Однією з вимог позивача є переведення прав та обов’язків покупця щодо майна за договором купівлі – продажу від 16.10.2003, а саме будівлі за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, 32. Тобто, позивач хоче набути право власності на майно, яке відповідно до договору оцінюється в 2 587 615, 00 грн.

Отже, вимоги щодо переведення прав та обов’язків на будівлю (набуття права власності на майно) оцінюються вартістю майна, на яке переводяться права та обов’язки, тому позивач, в цій частині, повинен був сплатити державне мито відповідно до пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 30.04.1993 N 43-93, а саме, 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян.

Таким чином, якщо є хоча б одна з підстав повернення, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву позивачу з доданими до неї документами.

Виходячи з вищевикладеного, Київський апеляційний господарський суд погоджується з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2008 у справі № 02-02/217 щодо повернення позовної заяви ТОВ „Корона – Сервіс” без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 103 – 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Корона – Сервіс” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.03.2008 у справі № 02-02/217 – без змін.

Справу № 02-02/217 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Кондес Л.О.

Судді                                                                                          Куровський С.В

Михальська Ю.Б.

14.07.08 (відправлено)