ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.08                                                                                 Справа № 11/139

За позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»в особі філії –Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства, м. Луганськ

до обласного центру олімпійської підготовки спортсменів «Олімп –Спорт», м. Луганськ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Головне управління Державного казначейства України у Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 933 грн. 30 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача - Азманова С.В., дов. № 32 від 20.12.2007

від відповідача – Філімошин С.Ю., дов. № 223 від 01.09.2008

від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Ткаченко М.М., дов. № 11-12/1-63 від 19.02.2008

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з першого відповідача заборгованості у сумі 933 грн. 30 коп., що утворилася внаслідок невиконання останнім зобов’язань за договором № 1000 від 01.04.2004 на технічне обслуговування газових об’єктів.

В судовому засіданні 18.08.2008 на підставі приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 01.09.2008, 12 годин 15 хвилин; в судовому засідання 01.09.2008 оголошено перерву до 04.09.2008, 11 годин 20 хвилин.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем фактом надання відповідачеві послуг з технічного обслуговування газових об’єктів у період з 01.06.2005 по 31.12.2005 на загальну суму 933 грн. 30 коп. У порушення умов укладеного сторонами договору відповідачем вказані послуги сплачені не були, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Письмовою заявою № 18/10-1 від 01.08.2008 ( а.с. 53) позивач збільшив позовні вимоги та заявив до стягнення з відповідача заборгованість за надані послуги у періоди з 01.07.2005 по 31.12.2005 –за договором № 1000 від 01.04.2004 у розмірі 728 грн. 86 коп., та з 01.11.2006 по 31.12.2006 –за договором № 1000 від 01.01.2006 у розмірі 266 грн. 66 коп.

Як вбачається зі змісту заяви позивача про збільшення позовних вимог, ним додатково заявлено до стягнення з відповідача суму заборгованості за укладеним з відповідачем договором № 1000 від 01.01.2006. Підставою додаткових позовних вимог у розмірі 266 грн. 66 коп. є правовідносини сторін за договором № 1000 від 01.01.2006, предметом вказаних вимог є заборгованість саме за договором № 1000 від 01.01.2006.

У позовній заяві підставою позовних вимог позивачем вказаний укладений з відповідачем договір № 1000 від 01.04.2004, предметом позову є заборгованість відповідача саме за договором № 1000 від 01.04.2004.

Таким чином, заявою про зміну позовних вимог позивачем фактично заявлено нову позовну вимогу, яка ґрунтується на правовідносинах сторін у справі за договором, який не був підставою первісних позовних вимог. Цією ж заявою позивачем фактично зменшені позовні вимоги у частині стягнення з відповідача суми заборгованості за договором № 1000 від 01.04.2004 та заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за даним договором за період з 01.07.2005 по 31.12..2005 у загальному розмірі 728 грн. 86 коп.

За таких обставин заява позивача № 18/10-1 від 01.08.2008 про зміну позовних вимог подана з порушенням приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та не приймається судом до розгляду у частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 1000 від 01.01.2006 у розмірі 266 грн. 66 коп. У частині зменшення позовних вимог за договором № 1000 від 01.04.2004 до 728 грн. 86 коп. вказана заява позивача відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду.

Письмовим відзивом на позовну заяву (а.с. 18 –19) відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що сторонами у справі у період з 01.07.2005 по 31.12.2005 не підписувалися акти виконаних робіт, які є єдиною підставою для здійснення розрахунків між сторонами договору.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, письмовим відзивом № 665 від 29.08.2008 на позовну заяву повідомила, що усі розрахунки за укладеним сторонами у даній справі договором виконуються органами державного казначейства на підставі оригіналів документів та/або їх копій, засвідчених в установленому порядку, що підтверджують факт узяття зобов’язання. Такими документами у даному випадку є акти виконаних за договором робіт, підписані повноважними представниками сторін у справі. За періоди, в які акти надавалися, органом державного казначейства розрахунки були виконані.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд встановив таке.

01.04.2004 між сторонами у справі був укладений договір № 1000 на технічне обслуговування газифікованих об’єктів (далі за текстом –договір), у відповідності з умовами якого позивач у справі був зобов’язаний у встановлені строки виконувати технічне обслуговування газових приладів та газового обладнання відповідача, а останній, у свою чергу, зобов’язався здійснювати оплату за надані послуги.

Відповідно до умов пункту 3.1 договору позивач повинен здійснювати оплату за технічне обслуговування щомісячно рівними частками у розмірі 1/12 від зазначеної у договорі річної суми (1599 грн. 95 коп.), шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до умов пункту 3.2 договору надана послуга з технічного обслуговування газифікованих об’єктів відповідача підтверджується актом виконаних робіт, складеним позивачем та відповідачем на суму згідно пункту 3.1 договору.

У зв’язку з тим, що відповідач умови вказаного договору в частині оплати не виконував належним чином, за розрахунком позивача за відповідачем утворився борг за вказаним договором за період з 01.07.2005 по 31.12.2005 на загальну суму 728 грн. 86 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Зобов’язання сторін ґрунтуються на умовах відповідного договору № 1000 від 01.04.2004 на технічне обслуговування газифікованих об’єктів.

У період до 01.07.2005 та після 31.12.2005 сторонами у справі складалися та підписувалися обумовлені договором акти. Згідно пояснень позивача, за заявлений у позові період з 01.07.2005 по 31.12..2005 акти сторонами у справі складені не були, проте обумовлені договором послуги позивачем відповідачеві надавалися.

Факт виконання позивачем зобов’язань за договором відповідачем у справі не спростований. Так, під час судового розгляду справи відповідачем не було надано жодного документу, що свідчить про невиконання позивачем обов’язку з обслуговування газифікованих об’єктів у період з 01.07.2005 по 31.12.2005.

Таким чином, відповідачем не надано до суду обґрунтованих заперечень щодо утримання позивачем обладнання газифікованих об'єктів у справному стані відповідно до умов договору за заявлений у позові період. Обсяги виконаних робіт відповідач не спростував. До того ж умовами договору не передбачено, який саме обсяг робіт з обслуговування газифікованих об'єктів повинен виконувати позивач щомісяця (щодня чи щоквартально), при цьому визначений обсяг робіт на рік та річна сума договору за ці роботи.

Сторони у договорі чітко встановили, що відповідач здійснює оплату за технічне обслуговування щомісячно рівними частинами, 1/12 від вказаної у даному договорі річної суми, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Умовами договору передбачено, що оплата здійснюється згідно актів виконаних робіт та виставлених рахунків, але ж сума, яка підлягає оплаті щомісячно, конкретизована у договорі, як і строк її перерахування на розрахунковий рахунок позивача, тому відповідна оплата повинна здійснюватись відповідно до умов п.3.1 договору навіть у разі відсутності факту складання сторонами відповідних актів та виставлення відповідних рахунків, оскільки це ніяким чином не впливає на розмір та строки щомісячної оплати, яку відповідач повинен перераховувати на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Заперечення відповідача за відзивом відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки визначення щомісячної суми оплати за надані послуги у даному випадку повинно здійснюватися щомісячно рівними частинами у розмірі 1/12 від вказаної у даному договорі річної суми. Таким чином, необхідність у складанні відповідних актів виконаних робіт та виставленні відповідних рахунків на оплату для здійснення відповідачем щомісячних оплат відсутня, оскільки вони в даному випадку не є підставою оплати, щомісячний розмір та строки оплати за умовами договору не пов'язані із моментом підписання відповідних актів виконаних робіт.

Аналогічна позиція висловлена господарським судом Луганської області та Луганським апеляційним господарським судом у судових рішеннях від 09.08.07 та від 11.10.07 відповідно у справі № 14/335.

За таких обставин господарське зобов'язання відповідача за вищевказаним договором щодо оплати заборгованості у сумі 728 грн. 86 коп. за заявлений у позові та заяві про зміну позовних вимог період підтверджене матеріалами справи, вимога позивача за позовом щодо стягнення з відповідача боргу у сумі 728 грн. 86 коп. є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з обласного центру олімпійської підготовки спортсменів «Олімп-Спорт», вул. 50 років утворення СРСР, буд. 33а, м. Луганськ, код 24207562, на користь відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в особі філії - Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства, вул.. Радянська, буд. 82, м. Луганськ, код 03340624, заборгованість у сумі 728 грн. 86 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 102 грн. 00 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –09.09.2008.

Суддя                                                                        М.О. Москаленко