ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

Справа № 19/89

Господарський суд Івано - Франківської області ускладі судді Максимів Т.В.

при секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ТзОВ "Львівська металургійна компанія", вул. Базарна, 50/23, м.Львів, 79007

до відповідача ТзОВ "Потоківський цегельний завод" с. Потік, Рогатинський р-н, Івано - Франківська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 787 грн. 44 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з"явився,

від відповідача: представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ: ТзОВ "Львівська металургійна компанія" звернулась в суд із позовом до ТзОВ "Потоківський цегельний завод" про стягнення заборгованості в сумі 787 грн. 44 коп.                     Представник позивача в судове засілання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений ухвалою суду від 25.09.08., про що свідчить підпис особи 29.09.08. на повідомленні №9741582 про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 09.10.08. позивачем направлено розрахунок суми боргу та копію виписки із банківського рахунку.

Представник відповідача в судове засілання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений ухвалою суду від 15.07.08., про що свідчить підпис особи 17.07.08. на повідомленні №9113506 про вручення поштового відправлення, ухвалою суду від 09.09.08., про що свідчить підпис особи 13.09.08. на повідомленні №9700797 про вручення поштового відправлення. та ухвалою суду від 25.09.08., про що свідчить підпис особи 02.10.08. на повідомленні №9741647 про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України, суд, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем та зібрані судом , всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються вимоги позивача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до заявки №202 від 21.12.06. про надання транспортно - експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів позивачем здійснено на користь відповідача транспортні послуги на суму 1000,00 грн. та передано товар на суму 6359,05 грн. Факт здійснення позивачем послуг щодо поставки та передачі відповідачу товару підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: актом прийняття виконаних робіт (послуг) від 21.12.06., накладною №1319 від 21.12.06. та копією відповідної довіреності від 21.12.06.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплачено вартість транспортних послуг та частину вартості товару в сумі 6776,99 грн., що підтверджується витягом із банківського рахунку позивача. Частина вартості товару в сумі 582,06 грн. залишились відповідачем неоплаченою, що підтверджується направленим позивачем розрахунком суми боргу.

Відповідно до приписів, які встановлено ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Як вбачається із приписів ст.174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов’язань.

Згідно ст.193 ГК України та ст.ст.525, 526 ЦК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів, які встановлено ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку 3% річних від загальної суми боргу за увесь час прострочення розрахунку за товар становить 23,78 грн. та інфляційні збитки в сумі 181,60 грн.

Беручи до уваги відсутність доказів виконання відповідачем своїх зобов"язань у встановлені строки, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в сумі 582,06 грн. та стягнення нарахованої суми 3 % річних в сумі 23,78 грн. та інфляційних збитків в сумі 181,60 грн.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, документів, які підтверджують оплату заборгованості суду не представлено. За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Згідно приписів, які встановлено ст. 49 ГПК України судові витрати, а саме 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, ст.174,193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 625,692 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТзОВ "Потоківський цегельний завод", с. Потік, Рогатинський р-н, Івано - Франківська обл., код 32447293 на користь ТзОВ "Львівська металургійна компанія", вул. Базарна, 50/23, м.Львів, 79007, код 30706786 заборгованість в сумі 582 грн. 06 коп., 3% річних в сумі 23,78 грн., інфляційні збитки в сумі 181,60грн., 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 13.10.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________