ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2008 р.

Справа № 6/272/08

за позовом

Кредитної спілки «Надія»м.Миколаїв

до відповідача

ДПІ у Заводському р-ні м.Миколаєва

про

Скасування рішення

Суддя                                                                                  Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                 Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Бабич В.І.

Від відповідача

Лопушанська С.В.

Давидченко І.М.

Суть спору: За результатами виїзної планової перевірки Кредитної спілки «Надія»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.05 по 30.09.07рр.(акт № 744/22-045/25376083 від 21.03.08) податковою службою 01.04.2008р було прийнято податкове повідомлення - рішення № /0, яким позивачу, крім іншого, було донараховано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 40 967,48грн. та застосовано фінансові санкції в розмірі 81 934,96 грн.

Спілка звернулася з позовом про скасування рішення, посилаючись на те, що донарахування податку з доходів фізичних осіб за період з липня 2005 року по серпень 2007 року у розмірі 40 902,24 грн. та застосування фінансових санкції в розмірі 81 804,48 грн. є безпідставним та суперечить діючому законодавству України.

Відповідач позов не визнав, вказавши, що рішення прийняте у відповідності з законодавством.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з пп. 4.2.12 п. 4.2, ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" до складу загального місячного оподаткованого доходу включаються зокрема, дохід у вигляді процентів (дисконтних доходів), дивідендів та роялті, виграшів, призів; інші доходи, крім зазначених у пункті 4.3 цієї статті.

Пунктом 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", встановлено, що ставка податку становить 5 відсотків від об'єкта оподаткування, нарахованого податковим агентом як:

«процент на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок (у тому числі картковий рахунок);

процентний або дисконтний дохід за іменним ощадним (депозитним) сертифікатом;

процент на вклад (внесок) до кредитної спілки, створеної відповідно до закону;

інвестиційний дохід, який виплачується компанією, що управляє активами інституту спільного інвестування, відповідно до закону;

дохід за іпотечним сертифікатом участі, іпотечними сертифікатом з фіксованою дохідністю, відповідно до закону;

дохід за сертифікатом фонду операцій з нерухомістю;

дохід, який виплачується управителем фонду фінансування будівництва;

дохід учасника фонду банківського управління;

в інших випадках, прямо визначених відповідними нормами цього Закону.»

Однак, при застосуванні цієї норми слід враховувати, що відповідно до п.п. 22.1.4 п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" підпункт 4.2.12 п. 4.2 цього Закону у частині включення до загального місячного оподатковуваного доходу доходів у вигляді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок (у тому числі картковий рахунок), вклад до небанківських фінансових установ згідно із законом або процентів (дисконтних доходів) на депозитний (ощадний) сертифікат та підпункти 9.2.1 і 9.2.2 пункту 9.2 статті 9 цього Закону у частині оподаткування процентів набирають чинності з 1 січня 2010 року.

Таким чином, у позивача були відсутні підстави для нарахування податку за період 2005-2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у Заводському р-ні м.Миколаєва від 01.04.2008р № /0 в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 40 967,48грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 81 934,96 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко