ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-2/295
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"22" вересня 2008 р. 10:02                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Шевчук Н.Г.,

при секретарі: Міжуй Є.А.

за участю:

представника Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя –Литвиненко А.В.,

представника державного підприємства „Конструкторське бюро радіозв’язку” –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя до державного підприємства „Конструкторське бюро радіозв’язку” про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пенсії, яка складає різницю між сумою пенсії, призначеної науковцям відповідно до Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльності” і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 1216,76 грн., –

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до державного підприємства „Центральне конструкторське бюро „Чорноморець” про стягнення заборгованості по відшкодуванню суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковцям у розмірі 1216,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем норм Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” щодо фінансування різниці між сумою призначеної пенсії за цим законом і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковець.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, вважає їх обґрунтованими та просить позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання 11.08.2008 та 22.09.2008 не з’явився, письмові заперечення на позовну заяву не надав, про час і місце проведення попереднього судового засідання та розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк.с. 11, 16).

Оскільки відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи своєчасно, то в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши інші докази в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини другої статті 13 Заключних положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Відповідно до частин третьої та дев’ятої статті 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” (далі-Закону) пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

-          для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

-          для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

-          для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно довідки Севастопольського міського управління статистики №22-364-3144 від 20.11.2001 про включення до ЄДРПОУ відповідач є державним підприємством госпрозрахункової форми фінансування.

Згідно пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 (далі-Порядку), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно пункту 5 Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за встановленим зразком.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до повідомлень Управлінь Пенсійного фонду України м. Севастополя заборгованість державного підприємства „Конструкторське бюро радіозв’язку” з відшкодування витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної відповідно до Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність”, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за липень 2008 року складає 1216,76 грн. (повідомлення №3551/03-20 від 09.07.2008).

Факт отримання відповідачем вказаного повідомлення Пенсійного фонду підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №№ 476006 (арк.с. 5 –зворотній бік).

В порушення зобов`язань по сплаті витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, відповідач сплату цієї різниці у розмірі 1216,76 грн. не здійснив.

Докази погашення вказаної заборгованості відсутні.

Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, перед Управлінням Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя складає 1216,76 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги у сумі 1216,76 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України №2747-ІV від 06.07.2005, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства „Конструкторське бюро радіозв’язку” (99053, м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 29, , р/р 0015 у філії АКБ „Правекс-Банк”, м. Київ, МФО 324979) на користь Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі міста Севастополя (99059, м. Севастополь, пр. Героїв Сталінграда, 56, , р/р 256093 у СМВ №4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027) заборгованість з відшкодування суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковцям відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за липень 2008 року у розмірі 1216,76 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Н.Г.Шевчук

22.09.2008