ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 р.

№
13/113

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю ”Міжрічинське” на рішення господарського суду Чернігівської
області від 10 червня 2008 року у справі № 13/113 за позовомОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю ”Міжрічинське” про витребування документів
товариства,-

Встановив:

У
квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Чернігівської області
з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ”Міжрічинське” про
витребування документів товариства-відповідача, посилаючись на порушення
останнім прав позивача.

У
червні 2008 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій
вимагав зобов'язати відповідача надати для ознайомлення звіт про діяльність
Товариства з обмеженою відповідальністю ”Міжрічинське” за 2006-2007 роки,
баланс товариства за 2006-2007 роки, всі без виключення протоколи загальних
зборів учасників товариства за 2006-2008 роки, всі зареєстровані редакції
статутів за 2006-2008 роки та стягнути з відповідача суму державного мита та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням
господарського суду Чернігівської області від 10 червня 2008 року позов
задоволено в повному обсязі. Відповідача зобов'язано надати позивачу для
ознайомлення  звіт про діяльність
Товариства з обмеженою відповідальністю ”Міжрічинське” за 2006-2007 роки,
баланс товариства за 2006-2007 роки, всі без виключення протоколи загальних
зборів учасників товариства за 2006-2008 роки, всі зареєстровані редакції
статутів за 2006-2008 роки. Стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн.
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

У
касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції
при прийнятті постановленого у справі судового рішення норм процесуального
права, а саме, не повідомлення відповідача належним чином про час і місце
розгляду справи, просить вказане рішення скасувати та передати справу до того ж
суду на новий судовий розгляд.

Заслухавши
пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом попередньої інстанції,
відповідні копії ухвали господарського суду Чернігівської області від 30 квітня
2008 року про порушення провадження у справі та ухвал суду від 13 травня 2008
року, 20 травня 2008 року, 27 травня 2008 року, 3 червня 2008 року про перенесення
розгляду справи надіслані у встановлений законом строк сторонам у справі.

Матеріали
справи містять довідки Укрпошти про те, що копії вказаних ухвал, надіслані на
адресу відповідача (згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців сНОМЕР_1: НОМЕР_2, Чернігівська область, Козелецький
район, с. Отрохи, вул. Гагаріна, 4), повернуті до суду в зв'язку з відмовою
адресата від їх одержання (а.с. 35, 46, 54, 68, 75).

В
зв'язку з викладеним, враховуючи, що судом першої інстанції було здійснено всі
передбачені процесуальними нормами права заходи щодо повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи, але останній не скористався своїм правом на
участь у судовому процесі, господарський суд, згідно ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи
за наявними матеріалами, без участі представників відповідача.

Вказаний
висновок суду є законним, відповідає нормам процесуального права, а доводи
касаційної скарги його не спростовують.

Посилання
касаційної скарги на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не повно
встановлені обставини справи та не досліджено всі докази у справі не можуть
братися судом касаційної інстанції до уваги, оскільки виходять за межі
компетенції Вищого господарського суду України, встановлені ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України.

З
огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення господарського
суду у справі не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ”Міжрічинське” залишити без
задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 10 червня
2008 року у справі № 13/113 -без змін.

Головуючий
Гончарук П.А.

Судді
Вовк І.В.

Стратієнко Л.В.