ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.11.08 р.                     Справа № 20/202

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні колегією суддів у складі

Головуючий суддя Донець О.Є.

Суддя Ломовцева Н.В.

Суддя Мальцев М.Ю.

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ

до відповідача Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк

про стягнення 31747589,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Бережний Р.В. – за довіреністю

від відповідача Антофій М.О., Софіщенко Т.Ф. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулася Дочірня компанія „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, в особі Донецької філії, м.Донецьк, із позовом до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, про стягнення 31747589,08 грн. за договором на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджету, а також інших суб’єктів № 06/06-888 БО-6 від 29.12.2006р., з яких 21451809,82 грн. – сума основного боргу, 2345540,12 грн. – сума пені, 6929356,50 – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1020882,64 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджету, а також інших суб’єктів № 06/06-888 БО-6 від 29.12.2006р. із додатковими угодами; розрахунок боргу; акт звірення розрахунків; акти прийому – передачі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № юр/3094 від 26.08.2008р., у якому позовні вимоги стосовно суми основного боргу визнав у повному обсязі, відносно вимог щодо штрафних санкцій просить суд відмовити у стягненні суми пені в розмірі 2345540,12 грн., посилаючись на ст. 5 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, на те, що Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк є обласним постачальником теплової енергії і здійснює закупівлю природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка постачається населенню та бюджетним установам міста. Також основною діяльністю відповідача, з якої він отримує прибуток, є постачання теплової енергії, та зважаючи на те, що підприємство має сезонний графік випуску продукції (виробництво теплової енергії здійснюється тільки в опалювальний період, тобто з 15 жовтня до 15 квітня, а у інший період у підприємства немає ніяких доходів), провести погашення зазначеної заборгованості перед позивачем до теперішнього часу не виявилося можливим. Отже вважає, що заборгованість виникла не з вини відповідача, до того ж порушення зобов’язання не спричинило збитків іншим учасникам господарських відносин, а це дає суду право на свій розсуд зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, у випадку стягнення штрафних санкцій призведе до погіршення фінансового становища підприємства і стійкої неплатоспроможності. Стосовно стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 3% річних також заперечує, у зв’язку з тим, що вони не передбачені укладеним сторонами договором, просить суд розстрочити виконання рішення на 24 місяці. В обґрунтування свого відзиву відповідач надав суду акт звірки розрахунків; лист № юр/3091 від 26.08.2008р.; лист № юр/3093 від 26.08.2008р.; лист № юр/3092 від 26.08.2008р.; баланс на 1 липня 2008р.; звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2008р.; реєстри договорів на реструктуризацію.

06.09.2008р. відповідач надав суду клопотання № юр/3248 від 05.09.2008р., у якому посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 440 „Про реалізацію статті 54 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, та на те, що відповідачем виконані усі можливі заходи щодо оформлення відповідних документів по погашенню заборгованості за природний газ.

Позивач надав суду заперечення на заяву відповідача № 31/10-10574 від 23.09.2008р., у якому заперечив проти надання розстрочки виконання рішення та зменшення штрафних санкцій, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень надав суду акт звірки розрахунків за період з 01.01.2007р. до 31.08.2008р.; баланс на 31 грудня 2007р.; звіт про фінансові результати за 2007р.; постанову Вищого господарського суду України № 9/262-06 від 26.08.2008р.; постанову Вищого господарського суду України № 7/311 від 17.07.2008р.; постанову Вищого господарського суду України № 16/242/06 від 20.03.2007р.; постанову Вищого господарського суду України № 20-8/339 від 31.08.2006р.

20.11.08р. відповідач надав суду заяву № юр/4491 від 20.11.2008р., у якій повідомив, що станом на 20.11.2008р. відповідачем сума основного боргу погашена у повному обсязі, а саме у розмірі 21451809,83 грн., що підтвердив платіжним дорученням № 17 від 07.11.2008р. У зв’язку із погашенням суми основного боргу в повному обсязі, відповідач не визнає заявлені до стягнення суми пені, інфляційної складової та 3% річних у повному обсязі.

При цьому, на задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення суду відповідач не наполягав.

Ухвалою голови господарського суду Донецької області від 09.09.2008р. строк розгляду справи продовжувався на один місяць в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 28.10.2008р. по справі призначений колегіальний розгляд справи.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 26.08.2008р. до 09.09.2008р., з 14.10.2008р. до 28.10.2008р. та з 20.11.2008р. до 25.11.2008р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

29.12.2006р. між Дочірньою компанією „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Обласним комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджету, а також інших суб’єктів № 06/06-888 БО-6 (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач (Постачальник) зобов’язався передати у власність відповідача (Покупця) в 2007 році природний газ, а Покупець зобов’язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно із п. 6.1 договору, оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. В разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, передав у власність відповідача в 2007 році природний газ, що підтверджується, наявними у матеріалах справи актами приймання – передачі природного газу.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за вищевказаним договором, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 214451809,82 грн. – суми основного боргу, 2345540,12 грн. – суми пені, 6929356,50 – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1020882,64 грн. – суми 3% річних.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у справі копіями договору на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджету, а також інших суб’єктів № 06/06-888 БО-6 від 29.12.2006р. із додатковими угодами, актів прийому – передачі.

Під час розгляду справи відповідач сплатив суму основного боргу у повному обсязі, що підтвердив платіжним дорученням № 17 від 07.11.2008р. про сплату 21451809,83 грн. на користь позивача, проти чого позивач не заперечує, у зв’язку з чим суд припиняє провадження по справі в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Заперечення відповідача проти позову в частині вимог про стягнення сум пені, інфляції, 3% річних суд до уваги не приймає, оскільки відповідальність покупця газу за несвоєчасну сплату отриманого газу у вигляді пені передбачена умовами укладеного сторонами договору, який у встановленому порядку не розірвано, не визнано недійсним, неукладеним тощо. Також суд не приймає до уваги й посилання відповідача на Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, у зв’язку з тим, що Законом передбачено реструктуризацію заборгованості населення, що склалася на 01.07.03р., внаслідок чого застосування приписів ст. 5 цього Закону щодо не нарахування пені житлово-комунальним підприємствам на суму реструктуризованої заборгованості на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв у даному випадку є неможливим, оскільки предметом позову є вимоги, зокрема, про стягнення з відповідача боргу за газ, спожитий протягом 2007р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 6929356,50 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1020882,64 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Під час розгляду справи відповідач надав суду лист № юр/3091 від 26.08.2008р., лист № юр/3093 від 26.08.2008р., лист № юр/3092 від 26.08.2008р., баланс на 1 липня 2008р., звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2008р., реєстри договорів на реструктуризацію. Посилається на ст. 233 Господарського кодексу України те, що Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк є єдиним постачальником теплової енергії обласного масштабу і здійснює закупівлю природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка постачається населенню та бюджетним установам міста. Також основною діяльністю відповідача, з якої він отримує прибуток, є постачання теплової енергії, та зважаючи на те, що підприємство має сезонний графік випуску продукції (виробництво теплової енергії здійснюється тільки в опалювальний період, тобто з 15 жовтня до 15 квітня, а у інший період у підприємства немає ніяких доходів), провести погашення зазначеної заборгованості перед позивачем до теперішнього часу не виявилося можливим. Отже відповідач вважає, що заборгованість виникла не з вини відповідача і до того ж порушення зобов’язання не спричинило збитків іншим учасникам господарських відносин, а це дає суду право на свій розсуд зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, у випадку стягнення штрафних санкцій призведе до погіршення фінансового становища підприємства і стійкої неплатоспроможності.

Зважаючи на вищевикладене, та на те, що Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк є комунальним підприємством, що забезпечує потреби, зокрема, населення у теплоенергії є єдиним постачальником теплової енергії в області, приймаючи до уваги систематичні неплатежі населення за надані послуги, суд зменшує суму стягуваної з відповідача на користь позивача пені до 50000,00 грн, скориставшись правом, наданим суду п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи заперечення й майнові інтереси позивача.

При цьому суд також приймає до уваги, що основний борг відповідачем погашено під час вирішення спору, доказів заподіяння збитків іншим учасникам господарських відносин суду не надано.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, але доказів повної сплати стягуваних сум на користь позивача суду не надав.

Враховуючи заперечення позивача проти клопотання про надання розстрочки виконання рішення, те, що відповідач належним чином документально не обґрунтував заявлене клопотання, суд відмовляє відповідачу у задоволенні цього клопотання.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 , 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ, до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк, - задовольнити частково.

Розмір стягуваної пені – зменшити до 50000,00 грн.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, (83086, м.Донецьк, вул. Донецька, 38, поточний рахунок 32 в ТОВ КБ „Актив-Банк”, МФО 334000, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1, поточний рахунок 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) 50000,00 грн. – суму пені, 6929356,50 грн. – суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1020882,64 грн. – суму 3% річних, 25500,00 грн. – суму державного мита, 118,00 грн. – суму витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 21451809,82 грн. - припинити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено 25.11.08р.

Повний текст рішення підписано 28.11.08р.

Головуючий суддя

Суддя Ломовцева Н.В.

Суддя Мальцев М.Ю.