ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" листопада 2008 р. Справа № 14/89

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Рівнеазот"

до відповідача-1 Відкрите акціонерне товариство "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром"

до відповідача-2 Господарська Ассоціація "Йодобром" в особі ліквідатора Бірюкова М. І.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації"

про визнання права власності

Суддя

Представники:

від позивача: представник по довіреності Надієвець О.М.

від відповідача 1: представник по довіреності Головков П.В.

від відповідача 2: представник по довіреності Бекшанська І.Г.

від третьої особи: не з"явився

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

СУТЬ СПОРУ : Відкрите акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулося в господарськийсуд з позовом до відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" та господарської асоціації "Йодобром" в особі ліквідатора Бірюкова М.І. в якому просить визнати за відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" () право власності на побудований корпус К - 713А розташований в Рівненській області, Рівненській район с.Городок, вул.Штейнгеля барона, буд. 139-А на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні ВАТ "Рівнеазот". Позовні вимоги позивач обгрунтовує наступним.

На території і у володінні ВАТ "Рівнеазот" знаходиться незавершене будівництво корпусу К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" (далі - К-713А), який будувався в складі „Виробництва ГМД і солі СГ" (початок будівництва - у 1986р., призупинено XII. 1990р.).

Відповідно до п. 8 Постанови Ради міністрів СССР № 105 від 23.01.1981р. „Про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об"єкту", датою введення об'єкта в експлуатацію вважається дата підпису акту державної приймальної комісії. Приймання в експлуатацію, згідно п. 1 вказаної Постанови, проводиться державними приймальними комісіями, які назначаються міністерствами та відомствами СССР для об'єктів виробничого призначення, які входять в їх систему, якщо капітальне вкладення на будівництво об'єктів виділялося цими міністерствами та відомствами. Аналогічна норма визначена в нині чинному Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затв. Постановою КМ України № 1243 від 22.09.2004р. Так, згідно п. 29 даного Порядку, датою введення в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію. У разі, коли об'єкти розташовуються на території лише однієї області (п.11 вказаного Порядку), державна комісія з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта утворюється рішенням обласної держадміністрації.

З наведених норм слідує, що введення в експлуатацію К-713А має бути підтверджено Актом державної комісії, створеної профільним міністерством або Рівненською обласною державною адміністрацією.

Однак, як стало відомо в червні 2008 року, ще 25 вересня 1992 року Рівненським державним хімічним підприємством „Азот", правонаступником якого є ВАТ "Рівнеазот", передано на баланс Кримському НВО „Йодобром" корпус № 713-А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока", як завершений будівництвом об'єкт. Передача на баланс не свідчить про набуття права власності на об'єкт незавершеного будівництва НВО „Йодобром" і про закінчення його будівництва. Незважаючи на це в подальшому Кримське НВО „Йодобром" ніби-то продало вказаний корпус 19 березня 1993 року згідно акту № 15 , накладної №1 Господарській Асоціації „Йодобром". З 2000 року ГА „Йодобром" визнана банкрутом і проводиться її ліквідація. Ліквідатор ГА „Йодобром" Бірюков М.І. надіслав до ВАТ „Рівнеазот" копії документів: акту № 15 від 19 березня 1993 року, накладну № 1 від 19 березня 1993 року, авізо № 144 від 25 вересня 1992 року які, на його думку, свідчать про належність корпусу К-713А на праві власності ГА „Йодобром" .

Позивач вважає, що корпус К-713А належить ВАТ „Рівнеазот" , а Акт прийому-передачі корпусу № 713-А від 25.09.1992р. та акт № 15 від 19 березня 1993 року є недійсними, мотивуючи це наступним:

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України „Про підприємства в Українській РСР" (в редакції чинній на день виникнення правовідносин), підприємство, якщо інше не передбачено чинним законодавством та його статутом, має право продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям та установам, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу.

Пунктом 5.2 Статуту РДХП „Азот", зареєстрованого рішенням виконкому Рівненської міської Ради народних депутатів № 483а від 04.12.1991р. визначено, що підприємство має право продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям, установам, громадянам, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу, якщо це передбачено чинним законодавством та по узгодженню з власником.

З наведеного слідує, що РДХП „Азот" не мало право передати Відповідачам незавершене будівництво корпусу № 713-А, оскільки питання передачі на баланс НВО „Йодобром", а потім у власність ГА „Йодобром" з власником профільним міністерством не узгоджувалось. Після зупинення будівництва консервація об'єкта відповідно до діючих будівельних норм не проведена і під впливом природних чинників він почав руйнуватись. Незавершене будівництво корпусу К-713А знаходиться на території і у володінні підприємства, ніким не експлуатується, ніяких дій по його підтримці і збереженню ніким, крім ВАТ „Рівнеазот", не вживалось.

За вимогами Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу (п. 4), Цивільний кодекс України застосовується до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999р. до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з ст. 48 ЦК Української РСР, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, а згідно ст. 50 цього кодексу, недійсною є угода, укладена юридичною особою в суперечності з встановленими цілями її діяльності.

Таким чином, Акт прийому-передачі від 25.09.1992р., підписаний РДХП „Азот" та Кримським НВО „Йодобром" містить в собі неправдиву інформацію про передачу закінченого будівництвом корпусу К-713А, не відповідає вимогам закону, в зв'язку з чим є недійсним. В зв'язку з цим є недійсним і акт № 15 від 19 березня 1993 року про ніби-то продаж К-713А ГА „Йодобром".

Відповідно ч. З ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна). Як уже зазначалося К-713А будувався в складі „Виробництва ГМД і солі СГ", що використовується товариством у виробничому процесі. Таким чином, Позивач з 1995 року (з моменту створення) відкрито, безперервно володіє матеріалами, обладнанням тощо, які були використані на початку будівництва К-713А.

За правилами набувальної давності (ч. 1 ст. 344 ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну власність, згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень, поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Таким чином, Позивач набув право власності за правилами набувальної давності на майно, обладнання тощо, які були використані на початку будівництва К-71 ЗА.

В 2005 комісія ВАТ „Рівнеазот" дійшла висновку про можливе закінчення незавершеного будівництвом К-71 ЗА . Була проведена експертиза по оцінці будівлі корпусу, яка встановила його вартість в сумі 949250 (дев'ятсот сорок дев'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень. Розроблено робочий проект „Установки одержання магнезіальної добавки в аміачну селітру", виконані необхідні будівельні роботи і 29 серпня 2006 року, згідно Акту робочої комісії прийнято в експлуатацію Установку одержання магнезійної добавки в аміачну селітру, яка знаходиться в добудованому К-71 ЗА (затв. наказом ВАТ "Рівнеазот" № 602 від 05.09.2006 року), прийнято рішення про її прийняття в експлуатацію. В той же час закінчено будівництво корпусу К-71 ЗА. З того часу ВАТ „Рівнеазот" корпус використовується в виробничому процессі.

Згідно з ст. 16 ЦК України, серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 5 ст. 37 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Земельна ділянка, на якій розміщений корпус К-71 ЗА, належить ВАТ "Рівнеазот" на праві постійного користування, що підтверджується довідкою Управління земельних ресурсів за вих. № 04-02/74 від 22.01.2008 року. За вимогами ч.2 ст. 376 ЦК України на самочинне будівництво не виникає право власності, тому позивач змушений звернутися до суду про визнання права власності на корпус К-71 ЗА.

Відповідач - ВАТ "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" проти вимог позивача заперечило пославшись на таке.

На підставі АВІЗО №144 від 25.09.1992 року відбулася безоплатна передача виробничого приміщення корпусу №713 «А» „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" і цього ж дня було складено Акт приймання-передачі згідно до якого ВАТ «Рівнеазот» передало, а КНПО «Йодобром», правонаступником якого являється ВАТ «НВО «Йодобром»», вказаний об»єкт нерухомості. В дальнішому, в зв»язку з виробничою необхідністю корпус К-713 «А» КНПО «Йодобром» по накладній №1 на відпуск матеріалів на сторону від 19.03.1993 року був реалізований Господарській асоціації «Йодобром» про що складено Акт №15 від 19.03.1993 року на предмет купівлі і продажу належний КНПО «Йодобром» цех №5 в м.Ровно.

Таким чином ВАТ «НВО «Йодобром»» вважає, що власником вказаного майна є Господарська асоціація "Йодобром".

Відповідач - Госодарська асоціація «Йодобром» письмового відзиву на позов суду на надала, представник її в судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з тих мотивів, що власником вказаного майна є Господарська асоціація «Йодобром» так, як остання у встановленому порядку отримала його від попереднього власника КНПО «Йодобром».

Третя особа – КП «Рівненське ОБТІ» письмового відзиву на позов суду не надала, натомість подала клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення предстаників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

19 листопада 2003 року розпорядженням міського Голови м.Рівне №3385 р зареєстровано Статут відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот" із змінами та доповненнями викладений у новій редакції. Відповідно до п.1.1 вказаного Статуту відкрите акціонерне товариство "Рівнеазот» засноване відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та організації орендарів орендного підприємства "Азот" шляхом перетворення орендного підприємства "Азот" у відкрите акціонерне товариство-відповідно, до Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про господарські товариства", Декрету Кабінету Міністрів України №57-93 від 20.05.1993 р. "Про приватизацію цілісних майнових комплексів, зданих в оренду", з Указом Президента України №699 від 26.1 1.1994 р. "Про заходи, щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів", та Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області №1003 від 4.11.1995 р.. А відповідно до пункту 1.2. товариство є правонаступником орендного підприємства "Азот". З моменту реєстрації Відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот", відповідно до вимог діючого законодавства, орендне підприємство "Азот" вважається таким, що припинило свою діяльність.

В свою чергу Рівненське орендне підприємство "Азот" було зареєстровано 08 червня 1994 року на підставі відповідного розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації. Відповідно до пункту 1.4 Статту Рівненського орендного підприємства "Азот", останнє є правонаступником майнових та інших прав РДХП "Азот", яке в свою чергу було зареєстровано 11 грудня 1991 року на підставі рішення виконкому Рівненської міської Ради народних депутатів №483 а і відповідно до умов Статту є правонаступником фінансових та інших прав та обов"язків Рівненського виробничого об"єднаня "Азот".

На території ВАТ "Рівнеазот" знаходиться об"єкт нерухомості корпус К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" (далі - К-713А), який будувався в складі „Виробництва ГМД і солі СГ" (початок будівництва - у 1986р.). Знаходження вказаного об"єкта на території ВАТ "Рівнеазот" не оспорюється сторонами справи. Також сторонами не оспорюється і той факт, що будівництво вказаного об"єкта було розпочато у 1986 році.

Однак сторони справи оспорюють право власності на вказаний об"єкт на даний момент.

Давши оцінку матеріалам справи та доказам наявним в ній суд приходить до висновку, що право власності на корпус К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" належить ВАТ "Рівнеазот", що підтверджується наступним.

Як встановлено вище відкрите акціонерне товариство "Рівнеазот" створено в процесі реорганізації декількох юридичних осіб, а саме Рівненського виробничого об"єднаня "Азот", Рівненського державного хімічного підприємства "Азот" та Рівненського орендного підприємства "Азот" шляхом преретворення одне в одного аж до створення ВАТ "Рівнеазот".

Відповідно до статті 37 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент реорганізації вищевказаних юридичних осіб, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

До введення в дію Цивільного кодексу України, який набув чинності з 01 січня 2004 року, законодавством України не передбачалося обов"язкової державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, так як існувала тільки одна загальнодержавна власність, а також дозволялося зводити нерухоме майно господарським способом на земельних ділянках, які перебували у користуванні осіб. Таким чином враховуючи те, що будівництво корпусу К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" розпочиналося у 1986 році і на земельній ділянці на якій розміщено підприємство "Рівнеазот", то відповідно воно було у власності підриємства, яке існувало на той момент а саме Рівненського виробничого об"єднаня "Азот". Враховуючи те, що ВАТ "Рівнеазот" створено в процесі реорганізації декількох юридичних осіб, а саме Рівненського виробничого об"єднаня "Азот", Рівненського державного хімічного підприємства "Азот" та Рівненського орендного підприємства "Азот" шляхом преретворення одне в одного і при перетворенні новостворене підприємство було правонаступником попереднього, то відповідно ВАТ "Рівнеазот", через ланцюжок перетворень, є правонаступником Рівненського виробничого об"єднаня "Азот", а відтак, на підставі ст.37 Цивільного кодексу Української РСР, до ВАТ "Рівнеазот" перейшло майно останнього, в тому числі і корпус К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока".

Заперечення відповідачів про те, що корпус К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока", який розміщено на території ВАТ "Рівнеазот", є власністю Господарської асоціації "Йодобром", так як на підставі АВІЗО №144 від 25.09.1992 року відбулася безоплатна передача його від ВАТ «Рівнеазот» до КНПО «Йодобром», правонаступником якого являється ВАТ «НВО «Йодобром»», а в дальнішому останнім по Акту №15 від 19.03.1993 року було передано ГА «Йодобром» є необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 151 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент складання документів, на які посилаються відповідачі, зобов"язання виникають з договору або з інших підстав, зазначених устатті 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 ЦК УРСР цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають:

з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування;

в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва;

внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;

внаслідок інших дій громадян і організацій;

внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків.

Статею 153 ЦК УРСР було встановлено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути доягнуто згоди.

Ні АВІЗО №144 від 25.09.1992 року, ні Акт №15 від 19.03.1993 року не відповідають по формі будь-якому виду зобов"язань, які передбачалися нормами ЦК УРСР і при їх укладенні між сторонами в потрібній формі не досягнуто згоди по всіх істотних умовах, які необхідні для даного виду договорів, а саме стосовно передачі нерухомого майна, а відтак такий договір не мож вважатися укладеним..

Таки чином, в зв"язку з неукладенням договору стосовно передачі нерухомого майна корпусу К-713А „Склад вапна з установкою виробництва вапняного молока" останнє не переходило ні до КНПО «Йодобром», ні до Господарської асоціації "Йодобром", а відтак у останіх не могло виникнути прав власності на вказане майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Оголосити вступну та резолютивну частину рішення по справі № 14/89 за згодою сторін.

2. Позов Відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот" задоволити.

3. Визнати за відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" () право власності на побудований корпус К - 713А розташований в Рівненській області, Рівненській район с.Городок, вул.Штейнгеля барона, буд. 139-А на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні ВАТ "Рівнеазот".

Суддя

підписано "14" листопада 2008 р.