ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  25/367

11.09.08

За
позовом

Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Основа»

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно -інжирінгова компанія»

третя
особа

Закрите
акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

про

відшкодування  шкоди

Суддя
Морозов С.М.

Секретар
судового засідання  Денисенко А.В.

Представники:

від
позивача:        Грабовський О.О. (довіреність № 01/08
від  08.01.2008р);

від
відповідача:    Кришмарел Ю.А. (довіреність № 19/10-06
від  19.10.2006р);

від
третьої особи: Троян
О.П. (довіреність №0108-2 від 03.01.2008)

В
судовому засіданні 11 вересня 2008 року за згоди представників сторін  було оголошено вступну та резолютивну частину
рішення.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Закрите
акціонерне товариство «Страхова компанія «Основа»(надалі - позивач) звернулося
до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська
інвестиційно -інжирінгова компанія»(надалі -відповідач) про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 2171,33 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди
внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил
дорожнього руху працівником відповідача; позивачем було сплачене страхове
відшкодування на користь страхувальника в сумі 11379,55 грн., ЗАТ СК
«Українська страхова група»було відшкодовано позивачу лише 8698,22 грн.,
залишок матеріальної шкоди в сумі 2171,33 грн. підлягає стягненню з відповідача
на підставі ст. 1166 ЦК України.

Відповідач
надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, мотивуючи це
тим, що обов'язок відшкодування завданих позивачу збитків згідно договору
обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних
транспортних засобів покладено на ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова
група», яким було відшкодовано позивачу матеріальну шкоду.

Ухвалою
суду від 31.07.2008 до участі у справі залучено Закрите акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська страхова група»в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору (надалі -третя особа).

Третя
особа надала пояснення, в яких зазначила про те, що нею було сплачено позивачу
страхове відшкодування в повному обсязі відповідно до укладеного договору та
чинного законодавства України в сумі 8698,22 грн.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

15
жовтня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування наземного
транспортного засобу №Б-Д-02/000350 (належним чином засвідчена копія міститься
в матеріалах справи, далі по тексту -Договір страхування).

Об'єктом
договору страхування є транспортний засіб Ford Mondeo 2.0, державний
реєстраційний НОМЕР_1.

Вказаний
транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок пошкодження
внаслідок страхових подій, зокрема -пошкодження чи знищення внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний
страховий випадок настав 15.10.2007р. в м. Києві по вул. Дніпровська набережна,
а саме водій автомобіля Мерседес д/н НОМЕР_2
ОСОБА_2  здійснив зіткнення з
автомобілем  Ford Mondeo 2.0, державний
реєстраційний НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

ОСОБА_2
є працівником відповідача та керував
автомобілем, виконуючи службові обов'язки. ДТП сталося  внаслідок порушення  ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, про що
свідчить постанова Дніпровського районного суду м.Києва по справі №3-22860/1/07
від 16.11.2007.

За
наслідками вказаної дорожньо -транспортної пригоди позивачем було сплачено на
користь власника транспортного засобу Ford Mondeo 2.0, державний реєстраційний
НОМЕР_1 ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 11379,55 грн., що
підтверджується видатковим касовим ордером № 1289 від 24.12.2007р. (копія в
матеріалах справи).

Відповідно
до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно
до статті 27 Закону України „Про страхування” до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала
страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно
з постановою   Дніпровського районного
суду м. Києва по справі №3-22860/1/07 від 16.11.2007 дорожньо-транспортна
пригода відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_2 п. 10.1, 10.3  Правил
дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
10.10.2001 № 1306.

Як
свідчать матеріали справи цивільна відповідальність власника  (лізингоотримувача) транспортного засобу
Мерседес д/н НОМЕР_2 ТОВ «Українська інвестиційно -інжирінгова
компанія»застрахована ЗАТ СК «Українська страхова група»згідно поліса НОМЕР_3
від 12.10.2007 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів (надалі - Поліс).

Відповідно
до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні
страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує
оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким
чином, у відповідності до вищевказаної норми, ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування»до позивача перейшло право вимоги, яке ОСОБА_1
мав до страхувальника цивільної відповідальності відповідача - ЗАТ СК
«Українська страхова група».

06.03.2008
ЗАТ СК «Українська страхова група»було перераховано на користь позивача суму
страхового відшкодування в розмірі 8698,22 грн. в якості відшкодування шкоди,
яка була заподіяна у результаті ДТП майну страхувальника позивача -ОСОБА_1

13.03.2008
позивачем направлено на адресу відповідача вимогу № 1427/4 про стягнення
різниці між виплатою страхового відшкодування та відшкодуванням, яке зробило
ЗАТ СК «Українська страхова група», в розмірі 2681,33 грн.

Посилаючись
на норми ст. 1166 ЦК України позивач вважає, що зазначена різниця в сумі
2171,33 грн. підлягає відшкодуванню на його користь відповідачем, як власником
(лізингоотримувачем) транспортного засобу, яким в результаті ДТП завдано шкоду
транспортному засобу його страхувальника, та, відповідно, просить суд стягнути
вказану суму з відповідача на його користь. Позовні вимоги позивачем не
змінювалися.

Вказаний
висновок є необґрунтованим, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому
вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно
з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати
страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно
із ст. 9 Закону України „Про страхування” страхове відшкодування -це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового
випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник.

Відповідно
до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Статтею
7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що розміри
індивідуальних страхових платежів (внесків, премій) встановлюються страховиками
самостійно шляхом добутку базового платежу та відповідних коригуючих
коефіцієнтів.

ЗАТ
СК «Українська страхова група»на підставі Звіту № 1519 з визначення вартості
матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 24.10.2007
(наданого позивачем) було складено розрахунок суми страхового відшкодування від
04.03.2008, яким встановлено, що розмір матеріального збитку з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу ТЗ  (в розмірі
48,55%) складає 9208,22 грн., виходячи із якого і було перераховано позивачу
9208,22 грн. збитку.

Стаття
22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначає, що страховик
відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно
до ст. 9 вказаного Закону визначено, що обов'язковий ліміт відповідальності
страховика -це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 25500 грн. на одного потерпілого.

Полісом
НОМЕР_3 від 12.10.2007 обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлений ліміт
відповідальності третьої особи (страховика) за шкоду, заподіяну майну
встановлена в розмірі 25500,00 грн.

Таким
чином, сума здійсненого позивачем страхового відшкодування в розмірі 11379,55
грн., не перевищує ліміту відповідальності третьої особи за Полісом
обов'язкового страхування, укладеним між третьою особою та відповідачем. Тому
виплата страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну страхувальника
позивача має здійснюватися третьою особою (ЗАТ СК «Українська страхова група»)
згідно з умовами укладеного з відповідачем Полісу та чинного законодавства.

Посилання
позивача на ст. 1166 ЦК України в обґрунтування стягнення з відповідача різниці
між виплатою страхового відшкодування та відшкодуванням, яке зробило ЗАТ СК
«Українська страхова група», в розмірі 2681,33 грн. судом не приймається,
оскільки таке посилання зроблене позивачем без врахування спеціальних норм щодо
відшкодування матеріальної шкоди страховиком в порядку регресу.

Статтею
1166 ЦК України передбачене загальне правило відшкодування майнової шкоди, за
яким така шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

При
цьому правовідносини щодо страхування регулюються главою 67 ЦК України, правила
відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, встановлені ст.
1187 ЦК України, а відшкодування витрат страховика, пов'язаних із виплатою
страхового відшкодування в порядку регресу з особи, відповідальної за завдані
збитки регулюється ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про
страхування”, які позивачем не враховані. Позивач не є особою, якому завдано
матеріальну шкоду відповідачем, а тому ст. 1166 ЦК України підлягає
застосуванню з врахуванням вищевказаних норм законодавства, які визначають
специфіку відшкодування шкоди в межах страхових правовідносин.

В
даному випадку існує спір про розмір страхового відшкодування, яке підлягає
сплаті страховиком цивільної відповідальності відповідача  (ЗАТ СК «Українська страхова група») на
користь позивача в порядку регресу за сплачену позивачем страхову виплату по
договору добровільного страхування транспортного засобу № Б-Д-02/000350 від
15.10.2007, який має вирішуватися між позивачем і ЗАТ СК «Українська страхова
група».

Враховуючи
все вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В
И Р І Ш И В:

В
позові  відмовити повністю.

Рішення
набирає законної сили після
закінчення  десятиденного  строку з дня
його  прийняття.

Суддя

С.М. Морозов

Дата підписання повного
тексту рішення 16.09.2008р.