ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 14/155

29.10.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Нарольського М.М.,

розглянувши матеріали справи

№ 14/155

за позовом

Державного підприємства Авіаційний науково-технічних комплекс ім. О.К. Антонова

до

Відкритого акціонерного товариства «Електроприбор»

про

стягнення 38744,44 грн.

за участю представників сторін:

від позивача

Устенко Л.В.

від відповідача

Левіщенко Т.О., Табалов П.Г.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Авіаційний науково-технічних комплекс ім. О.К. Антонова звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Електроприбор»про стягнення 31296,00 грн. основного боргу, 4037,18 грн. неустойки, 1220,54 грн. пені та 2190,72 грн. штрафу.

В обґрунтування пред’явлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов’язання по виготовленню та поставці продукції відповідно до укладеного між сторонами договору № 40/8 від 11.03.2008 р.

Позовні вимоги вмотивовані положеннями ст. 625 ЦК України та ст. ст. 220, 231, 232 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.09.2008 р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні, зобов’язано сторони виконати певні дії.

Відповідно до ст. 77 ГПК України 10.10.2008 р. розгляд справи було відкладено на 17.10.2008 р.

17 жовтня 2008 року в судовому засіданні була оголошена перерва до 29 жовтня 2008 року.

У судове засідання 29.10.2008 р. представники сторін з’явились.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує в повному обсязі та просить суд в позові відмовити, з тих підстав, що позивач порушив встановлені строки щодо оформлення договору (оформлений договір № 40/8 від 11.03.2008 р. направив постачальнику лише 06.05.2008 р.), а виставлений постачальником рахунок своєчасно не оплатив. Перерахування грошових коштів за продукцію позивач здійснив без погодження з постачальником, який не міг здійснити поставку продукції в зв’язку з рейдерським захопленням підприємства. В зв’язку з тим, що у позивача відпала необхідність в поставці продукції, ВАТ «Електроприлад»повернуло позивачу грошові кошти. Копія платіжного доручення № 425 від 24.10.2008 р. про повернення коштів в сумі 31296,00 грн. за потенціометри згідно Договору № 40/8 від 11.03.2008 р. та листа № 15/309 від 16.110.2008 р. додано до відзиву на позовну заяву.

Судом, у відповідності з вимогами ст. 81-1 ГПК України, складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.10.2008 р. за згодою представників сторін в порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством Авіаційний науково-технічних комплекс ім. О.К. Антонова (надалі - Покупець) та Відкритим акціонерним товариством «Електроприбор»(надалі - Постачальник) 11.03.2008 р. укладено договір № 40/8 на виготовлення та поставку продукції (надалі - Договір).

Згідно п. 1 Договору Постачальник зобов’язується виготовити та поставити Покупцю продукцію у відповідності зі специфікацією, яка є невід’ємною частиною Договору, а Покупець, в свою чергу, оплатити та прийняти цю продукцію.

Відповідно до специфікації передбачено поставку потенціометрів у кількості 32 шт. на загальну суму 31296,00 грн.

Укладений Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, Покупець, відповідно до п. 2.1 Договору, провів 100% передоплату продукції, що підтверджується копією платіжного доручення № 2148 від 06.05.2008 р. про сплату 31296,00 грн.

Відповідно до п. 2.6 Договору Постачальник зобов’язаний протягом 90 днів після отримання передоплати провести поставку продукції, а саме до 4 серпня 2008 року.

В порушення умов Договору Постачальник своїх зобов’язань не виконав, не поставив продукцію за Договором. В подальшому Покупець відмовився від прийняття виконання та зажадав повернення перерахованих грошових коштів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що у відповідача перед позивачем відсутній борг в сумі 31296,00 грн., оскільки відповідно до платіжного доручення № 425 від 24.10.2008 р., яке міститься в матеріалах справи, відповідач повернув позивачу грошові кошти.

За таких обставин, суд припиняє провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення з відповідача 31296,00 грн. основного боргу.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 1220,54 грн. та штраф у розмірі 2190,72 грн., які нараховані позивачем відповідно до положень ч. 2 ст. 231 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором таких розмірах: за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня (неустойка, що обчислюється у відсотках від сумі несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання) у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується штраф (неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання) у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи те, що в п. 4.2 Договору передбачена інша відповідальність у вигляді сплати неустойки, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення 1220,54 грн. пені та 2190,72 грн. штрафу.

Позивач просить суд стягнути 4037,18 грн. неустойки у відповідності до п. 4.2 Договору.

Разом з тим, розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки в заявленому розмірі суд враховує положення ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, відповідно до яких загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість, а також враховує приписи ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, відповідно до яких розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Приймаючи до уваги розмір основної заборгованості відповідача за Договором, ступінь виконання зобов'язання боржником, розмір стягуваної неустойки у порівнянні з розміром можливих збитків кредитора, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, а також враховуючи посилання відповідача на те, що у зв’язку з рейдерським захопленням ВАТ «Електроприлад», підприємство у період з 26.03.2008 р. по 15.09.2008 р. не працювало та не випускало продукцію, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки яка підлягає стягненню з відповідача до 1000 грн.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарській суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову –на відповідача: при відмові в позові –на позивача; при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 1-1 ст. 80 ГПК України, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Електроприбор»(04050, м. Київ -50, вул. Глибочицька, 17, код 00227554) на користь Державного підприємства Авіаційний науково-технічних комплекс ім. О.К. Антонова (03062, м. Київ, вул. Туполева,1, код 14307529) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. неустойки, 322 (триста двадцять дві) грн. 96 коп. державного мита, 98 (дев’яносто вісім) грн. 36 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 31296,00 грн. основного боргу.

4. В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

М.М. Нарольський

Дата підписання рішення: 05.11.2008 р.