ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" вересня 2008 р.

Справа № 16/181

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 16/181

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вемо", м. Великі Мости Львівської області

до відповідача: приватного підприємства "СВК Груп", м. Кіровоград

про стягнення 114 719,52 грн.,

Представники:

від позивача - Балко Т.В., довіреність №1 від 26.08.08 р.,

від позивача - Мисак О.С., довіреність № 2 від 15.09.08 р.,

від позивача - Содомора Є.В., довіреність № 2 від 15.09.08 р.;

від відповідача - Романескул І.В., довіреність № б/н від 10.05.08 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вемо" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства "СВК Груп" основного боргу в сумі 114 719,52 грн.

На що приватне підприємство "СВК Груп" подало відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає свої доводи (позивачем о односторонньому порядку були порушені умови договору стосовно кількості та терміну поставки товару).

Розглянувши матеріали справи, подані докази та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Вемо" (далі - Продавець) та приватним підприємством "СВК Груп" (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 40 (далі - Договір, а.с. 14).

Згідно з п. 1.1. цього Договору Продавець продає, а Покупець купує продукцію (товар) на загальну суму 200 000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Покупець купує продукцію (товар) по асортименту, в кількості і за цінами, зазначеними в накладних (або в інших платіжних документах), що додається до Договору і є його невід'ємною частиною та на умовах викладених в даній угоді ( п. 1.2. Договору).

Згідно розділу 3 Договору "Порядок розрахунків" (п. 4.1.) оплата товарів Покупцем здійснюється за договірною ціною передоплатою - шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця.

Пунктом 4.2. Договору зазначено що всі розбіжності, які можуть виникнути між сторонами при виконанні цього договору вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди - в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Даний Договір відповідно до п. 5.1. набуває чинності в день підписання його сторонам і діє до повного його виконання.

Договір підписаний сторонами і скріплений круглими печатками.

Даний договір за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу, правовідносини що виникають із даного договору регулюються Главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов вищезазначеного Договору Продавець відгрузив Покупцю, по узгодженій сторонами ціні, кількості і якості товар на загальну суму 114 719,52 грн., що підтверджується видатковою накладною № В - 00000274 від 13.03.08 р. (а.с. 19).

Приватне підприємство "СВК Груп" на підставі довіреності серії ЯОЛ № 498271 вказану продукцію отримало (а.с. 20) і даний факт самим відповідачем не оспорююється.

В порушення умов п. 4.1 Договору, а також ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідач ані передоплату, ані оплату за отриманий товар не здійснив.

Внаслідок невиконання зобов'язань та на підставі п. 4.2. Договору позивач 10.06.08 р. надіслав відповідачу претензію № 1 (а.с. 22) для врегулювання розбіжностей в досудовому порядку.

Відповідач не відреагував на вищезазначену претензію, в зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю "Вемо" звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що так як Продавцем поставлено товар на суму 114 719,52 грн., а не - 200 000,00 грн. дана кількість товару не відповідає досягнутим домовленостям, а саме п. 1.1. Договору. Також відповідач вказує що відповідно до п. 4.1. Договору оплата за товар здійснюється Покупцем у формі передоплати, але у ході виконання договору сторони змінили дану умову та домовились, що оплата буде проведена після отримання всієї кількості товару на суму вказану в п. 1.1. тобто 200 000,00 грн., а оскільки приватним підприємством "СВК Груп" не було отримано всієї кількості товару, що сталося внаслідок порушення істотних умов договору саме з боку Позивача, то і обов'язку оплатити в нього не виникло. Таким чином, Відповідач переконаний що термін оплати за даним договором взагалі ще не настав та у Позивача відсутнє право вимагати оплати за товар.

На підтвердження своїх доводів відповідач не надав суду ніяких письмових доказів зміни п. 1.1. даного Договору.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняються в такій саме формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, зміна умов договору повинна бути засвідчена належним письмовим документом.

Відповідач не надав суду доказів щодо внесення будь-яких змін або доповнень до Договору, у зв"язку з чим доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з умов Договору, вимог ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідач в будь-якому разі зобов"язаний сплатити вартість отриманого ним товару.

Ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач отримавши товар на суму 114 719, 52 грн., зобов"язання сплатити зазначену суду, не виконав.

Наявність заборгованості в сумі 114 719,52 грн. відповідач підтвердив в підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.08 р. по 31.05.08 р. (а.с. 16).

Представник відповідача в судовому засіданні доказів оплати отриманого відповідачем 13.03.08 р. товару на суму 114 719,52 грн. не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 27.08.08 р. оголошувалась перерва до 16 год. 24.09.08 р.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "СВК Груп" (25030, м. Кіровоград, проспект Правди, 8, корп. 1, п/р 148 в АКБ "Правексбанк", МФО 321983, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вемо" (80074, Львівська область, м. Великі Мости, вул. Сагайдачного, 47, п/р 1240 в Промінвестбанку м. Червонограда, МФО 325376, ) - 114 719,52 грн. основного боргу , а також витрати на сплату державного мита в сумі 1 147,20 грн. та на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.С. Коротченко