ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2008

Справа №2-5/599-2008

За позовом – ТОВ «Мис Зюк», Ленінський район

До відповідача – Військового радгоспу «Азовський», Ленінський район

Про визнання дійсним договору та визнання права власності.

Суддя М.П.Гаврилюк

представники:

Від позивача – Кувалдін Я.А.- представник, дов. від 03.01.2008р.

Від відповідача – не з'явився.

Сутність спору:

Позивач – ТОВ «Мис Зюк», Ленінський район звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - Військового радгоспу «Азовський», Ленінський район, в якій просить визнати договір купівлі-продажу № 03/07 від 02.05.2007 року укладений між ТОВ «Мис Зюк» та Військовим радгоспом «Азовський» дійсним; визнати право власності на придбане у відповідача майно, а саме будівлю колишньої їдальні-кондитерського цеху Військового радгоспу «Азовський» вартістю – 17 000, 00 грн. розташованого за адресою: АР Крим, Ленінський район, смт. Багерово, комплекс будівель та споруд № 5 «Їдальня».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторонами досягнути усі істотні умови договору, однак відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору та посилаючись на ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України просить суд визнати договір дійсним.

Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла телеграма, в якій просить справу розглянути у відсутність представника.

Також відповідачем представлено клопотання, в якому відповідач позовні вимоги визнає та просить суд позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2007р. між ТОВ «Мис Зюк» та Військовим радгоспом «Азовський» укладений договір купівлі-продажу № 03/07, відповідно до умов якого військовий радгосп передав, а ТОВ «Мис Зюк» прийняв за актом прийому-передачі у власність майно – будівлю колишньої їдальні Військового радгоспу «Азовський» вартістю 17000,00грн., розташоване за адресою: Ленінський район, смт. Багерове, комплекс будівель та споруд № 5 «Їдальня».

На виконання умов договору позивач сплатив вартість отриманого майна, що підтверджується платіжним дорученням № 445 від 03.05.2007р.

Позивач вказує на те, що у зв’язку з важким фінансовим становищем Військового радгоспу «Азовський», останній відмовився від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу, у зв’язку з чим, просить суд визнати договір купівлі-продажу № 03/07 від 02.05.2007 року укладений між ТОВ «Мис Зюк» та Військовим радгоспом «Азовський» дійсним; визнати право власності на придбане у відповідача майно, а саме будівлю минулої їдальні-кондитерського цеху Військового радгоспу «Азовський вартістю – 17 000, 00 грн. розташованого за адресою: АР Крим, Ленінський район, смт. Багерово, комплекс будівель та споруд № 5 «Їдальня».

Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Мис Зюк» задоволенню не підлягають. При цьому судом прийнято до уваги наступне:

У відповідності зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір купівлі-продажу військового майна.

Відповідач, визначаючи позовні вимоги, в своєму відзиві на позов вказує на те, що ним був отриманий дозвіл від Міністерства оборони України на продаж спірного майна.

В якості доказів відповідачем представлений Лист начальника Управління сільського господарства Міністерства оборони України № 198/50 від 05.03.2007р., в якому Управління вказує на те, що воно не заперечує проти реалізації їдальні, за умовою проведення реалізації згідно чинного законодавства з обов’язковим проведенням експертної оцінки.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті.

Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України.

Позивачем не представлено суду доказів того, що ним був дотриманий порядок відчуження майна, у зв’язку з чим, відповідач не мав права відчужувати майно.

Щодо визнання позову відповідачем, то суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В даному випадку дії відповідача суперечать законодавству, оскільки, як встановлено вище, ним не дотриманий порядок відчуження військового майно, у зв’язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.