Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2008 р. Справа № 13/308-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді ,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Драник К.В., Лисенко О.П.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сумського державного селекційного центру, с. Сад Сумського району, Сумської області (вх. № 1648 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 12.06.08 р. по справі № 13/308-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумжитлобуд»в особі Будівельно-монтажного управління «Житлобуд», м. Суми

до Сумського державного селекційного центру с. Сад, Сумського району, Сумської області

стягнення 56268,80 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 56268,00 грн. заборгованості, держмита в розмірі 562,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В процесі розгляду справи позивач надав заяву про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідача 56268,00 грн. основного боргу, 6184,93 грн. пені., але в подальшому надав заяву, в якій відмовився від збільшення розміру позовних вимог, а саме: нарахування пені в розмірі 6184,93 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.06.2008р. по справі № 13/308-08 (суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з Сумського державного селекційного центру на користь Відкритого акціонерного товариства «Сумжитлобуд» в особі Будівельно-монтажного управління «Житлобуд» 56268,80 грн. боргу, 562,69 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині провадження у справі припинено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав своїх зобов’язань з оплати виконаних позивачем робіт відповідно до умов укладеного між сторонами по справі договору підряду № 23 від 15.08.07р., в зв’язку з чим місцевий господарський суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та правомірними, оскільки вони підтверджуються наданими позивачем доказами по справі.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 12.06.2008 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. При цьому зазначає, що господарський суд прийняв рішення за відсутністю представника відповідача, чим позбавив останнього права подати докази до суду та доводити їх переконливість; вказує на те, що відрізняється сума витрат на держмито – якщо в позовній заяві вона становить 102,00 грн., то в рішення суду 562,69 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає її безпідставною та необґрунтованою, а обставини, на які посилається відповідач не можуть бути підставою для скасування рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 12.06.2008 р. у справі № 13/308-08 залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, докази його належного повідомлення про час та місце розгляду справи знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши представників позивача, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15.08.2007 року між позивачем – Відкритим акціонерним товариством «Сумжитлобуд» в особі будівельно-монтажного управління «Житловик» та відповідачем – Сумським державним селекційним центром було укладено договір підряду № 23, відповідно до умов якого відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов’язання виконати на свій ризик власними силами технічними засобами і з власних матеріалів, роботи по поточному ремонту лабораторії Сумського державного селекційного центру.

У зв’язку із збільшенням об’ємів робіт на поточний ремонт лабораторії були укладені: додаткова угода до договору підряду № 23 від 15.08.2007 року та договір на розгрузку плит № 26. Відповідно до договору підряду, додаткової угоди та договору на розгрузку плит, загальна ціна договору складає 156268 грн. 80 коп.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем було здійснено передплату на виконання робіт в розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 договору підряду, розрахунки за виконані підрядні роботи здійснюються протягом 3-х днів після підписання акту приймання виконаних робіт (форми № КБ-2в) та довідки (форма № КБ-3).

Факт виконання позивачем робіт підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2007 року, які підписані сторонами (в справі) та довідкою вартості виконаних робіт за вересень 2007 року (в справі).

Однак відповідач свої зобов’язання щодо оплати виконаних робіт в обумовлені договором строки не виконав, доказів перерахування позивачу боргу в сумі 56268,80 грн. не представив, а за таких обставин, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, місцевий господарський суд визнав позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача боргу в сумі 56268,80 грн. обґрунтованими, оскільки вони підтверджені належними доказами по справі.

Крім того, позивач в заяві про збільшення суми позовних вимог просив суд стягнути з відповідача суму пені в розмірі 6184 грн. 93 коп., але в подальшому позивач відмовився від заяви про збільшення розміру позовних вимог, тому провадження у справі, щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені в розмірі 6184 грн. 93 коп. припинено на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд при його прийнятті взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього спору, а висновки, викладені в ньому, узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини, що призвело до прийняття правомірного рішення.

Відповідач в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права розглянув справу за відсутністю відповідача, чим позбавив останнього права подати докази до суду та доводити їх переконливість.

Колегія суддів визнає необґрунтованість та безпідставність наведених тверджень, оскільки матеріали справи свідчать, що господарським судом Сумської області провадження у даній справі було порушене 21.05.08р. та призначено до розгляду на 12.06.08р., відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане уповноваженою особою відповідача 30.05.08р. (а.с.19), тобто у відповідача було достатньо часу подати до суду першої інстанції необхідні документальні докази в обґрунтування своєї позиції по справі.

Однак, відповідач вимоги ухвали щодо надання відзиву не виконав, в судове засідання не з’явився.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншім особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Отже, відповідач процесуальним правом захисту своїх інтересів при розгляді справи в місцевому господарському суді не скористався, не надав документальне та матеріальне обґрунтування своєї позиції по справі та будь-яких доказів, що спростовують доводи позивача, а також не надав доказів на підтвердження поважності причин його відсутності у судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції, а тому колегія суддів вважає, що господарський суд цілком правомірно розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Крім того, колегія суддів враховує і той факт, що відповідач не направив свого представника і в судове засідання апеляційного господарського суду 19.08.2008р., хоча про час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки канцелярії суду на зворотній стороні ухвали та повідомлення про вручення поштового відправлення за № 006884, в яких зазначено про отримання ухвали суду уповноваженою особою Сумського державного селекційного центру 17.07.2008р., що є, на погляд колегії суддів, одним з елементів зловживання відповідачем своїм правом.

Не береться до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що сума державно мита начебто змінилась, якщо в позовній заяві вона становить 102,00 грн., то в рішення суду 562,69 грн. Згідно п. а ч. 2 ст. 3 Декрету кабінету Міністрів «Про державне мито» розмір ставки державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів складає 1% від ціни позову, а, оскільки ціна позову складає 56 268,80 грн., позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено 562,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 147 від 15.05.08р. (а.с. 6), в подальшому сума держмита не змінювалась.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що відповідач в апеляційній скарзі не навів жодного доводу в обґрунтування неправомірності заявлених позовних вимог щодо суті спору, не представив і не обґрунтував належними та допустимими доказами наявності підстав для задоволення апеляційної скарги. Разом з цим, факти, викладені в апеляційній скарзі та його посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, факт наявності заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи, останнім належними доказами не спростовується, доказів сплати суми боргу відповідач не представив, аргументованих заперечень щодо позовних вимог ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не надав.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновками господарського суду, вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 56268,80 грн. обґрунтованими, законними, підтвердженими належними доказами по справі та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Сумської області від 12.06.2008 року по справі № 13/308-08 прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 12.06.2008р. по справі № 13/308-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді