ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/397

13.10.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Київський річковий порт”

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Річфлотсервіс”

про стягнення 88 067,26 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача Тукало О.М. - предст. за довір. №01-29-672 від 01.07.2008р.;

від відповідача Фітковський Н.І. - предст. за довір. б/н від 29.08.2008р.;

Рішення прийнято 13.10.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з оголошеними в судових засіданнях перервами з 01.10.2008 по 06.10.2008р., з 06.10.2008р. до 13.10.2008р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Київський річковий порт” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Річфлотсервіс” про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором поставки №12-206/07 від 01.12.2007р. у розмірі 88 067,26 грн. (з них: 80 257,13 грн. –основний борг, 6 783,04 грн. - штрафні санкції (пеня), 83,79 грн. –індекс інфляції, 943,30 грн. –3% річних) та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач взяті на себе за Договором зобов’язання щодо сплати за поставлений товар належним чином не виконав, що й призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2008р. було порушено провадження у справі №35/397, розгляд справи призначено на 20.08.2008р.

В судовому засіданні 20.08.2008р. представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/397 від 08.08.2008р.

Відповідач в судове засідання 20.08.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/397 від 08.08.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи №35/397 було відкладено на 03.09.2008р.

До початку судового засідання через Відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

В судовому засіданні 03.09.2008р. представники сторін надали документи для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи №35/397 було відкладено на 15.09.2008р.

10.09.2008р. до Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на припинення (ліквідацію) останнього як юридичної особи, та накладення арешту на грошові кошти, рухоме і нерухоме майно відповідача на суму 88 067,26 грн.

В судовому засіданні 15.09.2008р. представник позивача надав письмові пояснення у справі, а також підтримав заяву про вжиття заходів забезпечення позову та просив суд вказану заяву задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, просив суд відмовити в задоволенні останньої.

Суд відмовив в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, в порушення вимог ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування вказаної вище заяви позивачем не було наведено обставин, які б могли унеможливити або утруднити виконання рішення суду.

В судовому засіданні 15.09.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 22.09.2008р.

19.09.2008р. через Відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв’язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання.

В судовому засіданні 22.09.2008р. представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд задовольнив клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи №35/397 було відкладено на 01.10.2008р.

24.09.2008р. до Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме і нерухоме майно відповідача на суму 88 067,26 грн., яка мотивована тим, що на 26.09.2008р. призначено загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Річфлотсервіс” (відповідача), на яких, зокрема, буде вирішуватись питання щодо припинення вказаного товариства як юридичної особи шляхом його ліквідації і, на думку позивача, дана обставина може утруднити виконання рішення суду у справі №35/397.

В судовому засіданні 01.10.2008р. представник позивача підтримав заяву про вжиття заходів забезпечення позову та просив суд вказану заяву задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, просив суд відмовити в задоволенні останньої.

В судовому засіданні 01.10.2008р. представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв’язку з тим, що відповідач подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання спірного договору поставки №12-206/07 від 01.12.2007р. недійсним, а в разі якщо позов відповідача буде задоволено, це матиме суттєве значення для прийняття законного рішення у справі №35/397.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату як необґрунтованого.

Окрім того, в судовому засіданні 01.10.2008р. представник відповідача подав суду клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі, а саме реєстру актів навантаження та інших документів на підтвердження факту реєстрації і належного оформлення актів навантаження.

В судовому засіданні 01.10.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 06.10.2008р.

В судовому засіданні 06.10.2008р. представник позивача надав суду письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 06.10.2008р. представник відповідача надав документи до матеріалі справи.

Суд відмовив в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, як необґрунтованої та непідтвердженої належними доказами.

Окрім того, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача додаткових доказів у справі.

В судовому засіданні 06.10.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 13.10.2008р.

В судовому засіданні 13.10.2008р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначаючи про те, що на підставі наданих позивачем документів неможливо встановити ані фактичну кількість поставленого (відвантаженого) позивачем товару, ані його вартість. З урахуванням вищенаведеного, відповідач стверджує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконання ним (позивачем) договірних зобов’язань з поставки товару, у зв’язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством „Київський річковий порт” (далі –позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Річфлотсервіс” (далі –відповідач, Покупець) було укладено Договір №12-206/07 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п.1.1) Постачальник зобов’язується передавати (поставляти) судовими партіями, а Покупець - приймати у власність пісок річковий (далі –Товар), видобутого судном „КИЙ”, у загальній кількості 55 000 тонн, і оплачувати його на умовах цього договору.

Поставка Товару за цим Договором здійснюється на умовах FOB „Франко-борт, порт відвантаження зазначений (товар передано/завантажено через поручні судна в погодженому місці відвантаження)” згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів „Інкотермс” в редакції 2000 року (п.2.1 Договору).

Обов’язок Постачальника щодо поставки Товару Покупцеві вважається виконаним з моменту передачі партії Товару Покупцю у місці поставки згідно з п.2.1 Договору та підписання уповноваженими його представниками актів навантаження Товару судном „КИЙ”. Постачальник своїми силами та засобами здійсню навантаження Товару на судна Покупця (п.2.4 Договору).

Поставка є завершеною в момент переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця. Право власності на партію Товару від Постачальника переходить до Покупця з моменту, коли він поставлений відповідно до п.2.1 Договору (п.2.5, п.2.6 Договору).

Товар постачається по узгодженим між Сторонами цінам. Загальна орієнтована вартість Товару на момент укладання даного Договору складає 687 500,00 грн. (в т.ч. ПДВ –114 583,33 грн.) (п.3.1, п.3.2 Договору).

Оплата за Товар здійснюється Покупцем в наступному порядку:

- 80% від загальної вартості партії Товару, що постачатиметься –передоплата;

- остаточний розрахунок здійснюється Покупцем за фактично поставлену партію Товару протягом 10 банківських днів з дня підписання Сторонами видаткової накладної.

Оплата за Товар здійснюється Покупцем на підставі рахунку-фактури Постачальника, який виставляється відповідно до заявка Покупця згідно з п.3.5.1 даного Договору, та рахунку-фактури Постачальника, на кількість за фактично поставлену партію товару згідно з п.3.5.2 даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п.3.5, п.3.6 Договору).

Згідно з п.7.1 Договору останній вважається укладеним з моменту його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2007р. (включно), а в частині розрахунків –до повного їх виконання.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу до сплати рахунок-фактуру №КР-0002656 від 13.12.2007р. на 80 257,13 грн. за 6 420,570 тон Товару. Однак, вищевказаний рахунок-фактура відповідачем оплачений не був.

13.12.2007р. позивач відвантажив відповідачу Товар у кількості 6 420,570 тон на суму 80 257,13 грн., що підтверджується видатковою накладною №КР-0002819 від 13.12.2007р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає про те, що відповідач взяті на себе за Договором зобов’язання щодо сплати за поставлений товар належним чином не виконав, що й призвело до виникнення заборгованості у розмірі 80 257,13 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконання ним (позивачем) договірних зобов’язань з поставки товару, у зв’язку з чим неможливо встановити ані фактичну кількість поставленого (відвантаженого) позивачем товару, ані його вартість.

Окрім суми основної заборгованості у розмірі 80 257,13 грн., позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 6 783,04 грн. штрафних санкцій (пені), 83,79 грн. –індексу інфляції та 943,30 грн. –3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо твердження відповідача про те, що на підставі наданих позивачем доказів неможливо встановити ані ціну, ані фактичну кількість Товару, поставленого (відвантаженого) позивачем, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Згідно з п.3.3. Договору загальна вартість Товару по даному Договору складає загальну вартість Товару, зазначену у видаткових накладних.

В п.3.4 Договору передбачено, що розрахунок кількості поставленої партії товару (залікової ваги) визначається Постачальником за наступною схемою: кількість (вага) водонасиченого піску в трюмі судна визначається згідно актів навантаження судном „КИЙ” шляхом помноження різниці середніх осадок, обрахованих до і після навантаження судна, на вантажопідйомність судна.

З наданих суду пояснень випливає, що акти навантаження товару складались з метою визначення кількості партії товару, який буде постачатись. На підставі складних актів навантаження товару розраховувалась кількість Товару, виставлявся рахунок-фактури №КР-0002656 від 13.12.2007р. та оформлювалась видаткова накладна №КР-0002819 від 13.12.2007р. (копії актів навантаження, рахунку-фактури та видаткової накладної наявні в матеріалах справи).

Таким чином, наданими до справи доказами підтверджено, що на виконання умов Договору позивач поставив (відвантажив) відповідачу Товар на загальну суму 80 257,13 грн., тоді як станом на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за вказаним Договором в частині сплати за поставлений Товар не виконав, суму заборгованості у розмірі 80 257,13 грн. не сплатив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо здійснення оплати за поставлений товар, в порядку та на умовах встановлених Договором поставки.

Згідно з п.4.1 Договору за порушення зобов’язань, визначених цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

В п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема –сплата неустойки (штраф, пеня).

Відповідно до п.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування грошовими коштами.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань обчислюється від суми простроченого платежу та не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Крім того, у відповідності до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наявного у справі розрахунку пеня за прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання за Договором становить 6 783,04 грн., індекс інфляції –83,79 грн., 3% річних –943,30 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

З урахуванням вищевикладених обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки №12-206/07 від 01.12.2007р. у розмірі 88 067,26 грн. (з них: 80 257,13 грн. –основний борг, 6 783,04 грн. - штрафні санкції (пеня), 83,79 грн. –індекс інфляції, 943,30 грн. –3% річних), є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Річфлотсервіс” (04071, м. Київ, вул. Електриків, 8; р/р №3874 в „Укрексімбанк” м. Києва, МФО 322313, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Київський річковий порт” (04070, м. Київ, вул. Верхній вал, 70; р/р №286 в ВАТ „ВіЕйБі Банк” м. Києва, МФО 321637, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 80 257,13 грн. (вісімдесят тисяч двісті п’ятдесят сім гривень 13 коп.) –основного боргу за Договором поставки №12-206/07 від 01.12.2007р.; 6 783,04 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні 04 коп.) –пені; 83,79 грн. (вісімдесят три гривні 79 коп.) –індексу інфляції; 943,30 грн. (дев’ятсот сорок три гривні 30 коп.) –3% річних; 880,70 (вісімсот вісімдесят гривень 70 коп.) –державного мита; 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова