донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.11.2008 р.                                                              справа №20/138

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Діброви Г.І. , Стойка О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Булій Т.В. дов. № ЦХП-18/3160 від 29.09.2008р.

Новікова Ю.А. дов. № ЦХП-18/3264 від 08.10.2008р.,

від відповідача:

від третьої особи:

Хмельова С.М. дов. № Н-01/4090 від 28.10.2007р.

Дряхлов Є.О. дов. № 24 від 25.04.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державне підприємство"Донецька залізниця" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

18.08.2008 року

по справі

№ 20/138 (Донець О.Є.)

за позовом

Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" м. Київ

до

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача

Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

Закритого акціонерного товариства “Торговий Дім «Укртатнафта” м. Кременчук Полтавської області

про

стягнення 32905грн. 95коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” м.Київ звернулось з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк про стягнення 32905грн. 95коп. суми боргу за поставлене дизельне паливо за умовами договору № ЦХП-10205 від 10.01.2005р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання умов договору від 10.01.2005р. № ЦХП-10205 щодо здійснення дій по оплаті дизельного пального, яке було поставлене позивачем.

Під час розгляду справи позивач заявив письмове клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Закрите акціонерне товариство Торговий Дім “Укртатнафта” м.Кременчук Полтавської області. Господарський суд визнав, що рішення суду у даній справі може вплинути на права або обов’язки особи, яка є вантажовідправником за спірними відправками і, на підставі ст. 27 ГПК України, ухвалою від 08.07.2008р. залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача –Закрите акціонерне товариство Торговий Дім “Укртатнафта” м.Кременчук Полтавської області.

Господарський суд рішенням від 18.08.2008р. у справі №20/138 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

При винесенні рішення господарський суд визнав, що позивачем виконані зобов’язання за договором поставки та наданими документами доведена поставка нафтопродуктів на суму 32905грн. 95коп., тоді як відповідачем зобов’язання по оплаті продукції не виконані.

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2008р. у справі №20/138 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про недоведеність факту недостачі, оскільки надані суду документи в повній мірі підтверджують недостачу.

Заявник скарги вважає, що господарський суд при винесенні рішення, в порушення приписів ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, не в повному обсязі з’ясував обставини справи та не дав належної оцінки доказам у справі. Зокрема, вважає акт приймання нафтопродуктів за кількістю форми 5-НП № 61 від 17.06.2005р. належним доказом підтверджуючим факт недостачі дизельного палива, складеним у відповідності із приписами Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, (затв. Наказами Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України, Державного комітету по стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету статистики України від 02.04.1998р. № 81/38/101/235/122, за реєстр. Мінюстом України за №685/3978 від 07.10.1999р. (далі –Інструкція) та умов договору № ЦХП-10205 від 10.01.2005р.

Заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про необхідність складення комерційного акту за вимогами п.4.1.3.17 Інструкції, оскільки цистерна № 79558219 прибула на станцію призначення без слідів втрати, розкрадання, за справними пломбами, про що є відмітка у графі 6 залізничної накладної № 43187115, і що за приписами Статуту залізниць України виключає необхідність складення комерційного акту.

Заявник скарги вважає, що підстав для оплати нафтопродуктів у сумі вказаної в сповіщеннях позивача не було, так як була встановлена недостача нафтопродуктів проти даних вказаних відправником у залізничних накладних, ним дотриманий порядок складення відповідних документів при прийманні нафтопродуктів, пред’явлені претензії та здійснені розрахунки згідно Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП “Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи, який затверджений Наказом Укрзалізниці №329 від 30.04.2004р.

Представник Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” м.Київ просив рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2008р. у справі №20/138 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Представник Закритого акціонерного товариства «Торговий Дім «Укртатнафта»м.Кременчук Полтавської області також просив рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2008р. у справі №20/138 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Між сторонами 10.01.2005р. укладено договір № ЦХП-10205 на поставку нафтопродуктів.

За умовами даного договору позивач зобов’язувався поставити, а відповідач прийняти та оплатити нафтопродукти, найменування, марка, ціна і кількість яких вказується в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору.

Специфікацією № 6 до договору № ЦХП-10205 від 10.01.2005р. сторони узгодили поставку дизельного палива марки Л-0,2-62 ДСТУ 3868-99, його кількість, ціну та умови постачання у період з 01.06.2005р. по 30.06.2005р. всього на суму 29463210грн.52коп.

На виконання договору поставки № ЦХП-10205 від 10.01.2005р. відправник ЗАТ «ТД «Укртатнафта»м. Кременчук Полтавської області за залізничною накладною № 43574532 в цистерні № 79558219 відвантажив на адресу ТНТС м.Дебальцеве на станцію призначення Дебальцеве-Сортувальна Донецької залізниці паливо дизельне Л-0,20-62.

Під час комісійного приймання вантажу на паливному складі локомотивного депо Красноармійськ виявлено недостачу дизельного палива у кількості 11034кг, про що складено акт приймання нафтопродуктів за кількістю № 61 від 17.06.2005р., вказана недостача з урахуванням природної втрати та похибки визначення маси складає 10476кг на суму 32905грн.95коп.

За даним фактом виявленої недостачі ДП «Донецька залізниця»направило на адресу позивача претензію від 29.06.2005р. №НЗД-05/1243.

Сторонами умови розрахунків за договором поставки визначені в розділі 6 договору № ЦХП-10205 від 10.01.2005р.

Відповідно п.6.1 договору постачальник надає покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну на товар, який було поставлено покупцю, та сповіщення “авізо” для проведення взаєморозрахунків.

На виконання пункту 6.1 розділу 6 договору для проведення взаєморозрахунків позивач пред’явив відповідачеві рахунок-фактуру ТОП05-846 від 15.06.2005р., податкову накладну №11667 та сповіщення №7681 від 15.06.2005р. на суму 10811596грн.74коп.

Пунктом 6.2 розділу 6 договору встановлено, що покупець протягом двох днів з дати отримання документів, які зазначені в п.6.1 цього договору здійснює розрахунки за поставлений Постачальником товар шляхом акцепту сповіщення при умові фактичного отримання товару, що відповідає специфікації.

Відповідачем сповіщення № 7681 від 15.06.2005р. на суму 10811596грн.74коп. акцептоване частково на суму 10778690грн.79коп., тобто сума 32905грн.95коп. не акцептована.

Позивач вважаючи несплачену суму 32905грн.95коп. боргом, просить стягнути її в примусовому порядку з відповідача.

Відповідач вважає, що розрахунки ним проведені згідно умов договору і він не був зобов’язаний при пред’явленні претензії та документів, які підтверджують недостачу, повністю сплачувати вартість дизпалива, кількість якого вказана у залізничній накладній та сповіщенні.

Пунктом 6.4 розділу 6 договору сторони встановили, що розрахунок за товар здійснюється відповідно до наказу Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.2004р. “Про затвердження Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП «Укрзалізничпостач»і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи».

Відповідно до пункту 2.6.1 Наказу Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.2004р. Про затвердження “Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП “Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи”, дія якого розповсюджується на спірні взаємовідносини, вантажоодержувач зобов’язаний акцептувати авізо на суму фактично отриманих ТМЦ, які відповідають специфікації до договору поставки, за виключенням неякісної продукції, нестач або бракованої продукції згідно складених рекламацій.

Пунктом 3.6 даного Порядку встановлено, що у випадку незадоволення претензії залізниця пред’являє позов до ЦХП. ЦХП пред’являє позов постачальнику у порядку регресу, тобто при умові, що судове рішення першої інстанції, прийняте на користь залізниці, набрало чинність.

Відповідно пункту 3.9 Порядку при незадоволенні претензії постачальником або рішенні господарського суду не на користь ЦХП сума заборгованості списується на збитки ЦХП з визначенням винних осіб та відшкодуванням ними завданих збитків.

Згідно пункту 3.10 Порядку у випадку, якщо претензія ЦХП не задоволена і господарський суд прийняв рішення на користь ЦХП, а не залізниці, то таку суму заборгованості ЦХП передає на залізницю наступним записом: Д-т 682 К-т 374. Залізниця отриману суму дебіторської заборгованості по претензії списує на збитки з визначенням винних осіб та відшкодуванням ними завданих збитків наступним записом: Д-т 944 К-т 682.

Відповідно пункту 2.1 Порядку економічних відносин на залізничному транспорті України, затвердженого Наказом Укрзалізниці № 251-Ц від 03.07.2000р., при внутрішніх та внутрішньогосподарських розрахунках вимога платежу повинна оформлятися шляхом виписки повідомлення і направлення до платника, мінуючи установи банків.

Відповідно ч.1 ст.687 Цивільного Кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Відповідно пункту 4.2 договору прийом товару за кількістю, який поставлено в залізничній цистерні, здійснюється покупцем у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 02.04.1998р. №81/38/101/235/122, зареєстрованої Мінюстом України за №685/3978 від 07.10.1999р. (далі - Інструкція), із складанням “Акту приймання нафтопродуктів за кількістю” за формою № 5-НП.

Згідно пункту 4.1.3.16 Інструкції під час приймання нафтопродуктів потрібно: одержати супровідні документи; перевірити технічний стан цистерн (вагонів), наявність пломб і відбитків на них, відповідність відбитків у документах і насправді, справність зливних приладів і пристроїв.

Відповідно п.4.1.3.18 Інструкції приймання нафтопродуктів провадиться особами, які призначені наказом керівника вантажоодержувача. Ці особи відповідають за недотримання правил приймання нафтопродуктів.

Пунктом 4.1.3.19 Інструкції встановлено, що на всі нафтопродукти, що надійшли, складається “Акт приймання нафтопродуктів за кількістю” за формою № 5-НП (додаток №5). При цьому в разі приймання нафтопродукту, що надійшов в одній цистерні, заповнюється п.12.1, при прийманні кількох цистерн заповнюється п.12.2 цього додатку. Акт складається у день надходження нафтопродукту і затверджується керівництвом вантажоодержувача не пізніше наступного дня після його складання. Якщо приймання здійснюється у вихідний або святковий день, акт приймання повинен бути затверджений у першій робочий день після вихідного або святкового дня. Акт підписується особами, які брали участь у прийманні нафтопродуктів. Особи, що підписують акт, мають бути попереджені про відповідальність за достовірність даних викладених у ньому.

Згідно п.4.1.3.21 Інструкції у разі виявлення нестачі нафти або нафтопродуктів з вини вантажовідправника матеріально відповідальна особа припиняє приймання продукції і негайно повідомляє керівника підприємства. При цьому матеріально відповідальна особа повинна забезпечити зберігання одержаної продукції, а також вжити заходів, що унеможливлюють погіршення її якості. Одночасно з припиненням приймання одержувач зобов’язаний викликати представника виготовлювача (відправника) для участі у приймання продукції і складанні двостороннього акта. Керівник підприємства повинен призначити комісію з осіб, представників громадськості, які затверджені наказом по підприємству та рішенням профкому для виконання робіт з приймання нафтопродуктів. Представник громадськості вантажоодержувача або представник стороннього підприємства може брати участь у прийманні нафтопродуктів на данному підприємстві не більш двох разів на місяць, маючи при цьому разове посвідчення за підписом керівника підприємства.

Відповідач вважає, що ним був дотриманий встановлений умовами договору та Інструкцією порядок приймання нафтопродуктів, і ним 29.06.2005р. позивачу була направлена претензія № НЗД-05/1243 від 29.06.2005р. (а.с.77) з приводу виявлення нестачі палива при прийманні нафтопродуктів, які надійшли у цистерні № 79558219.

У відповіді від 25.07.2005р. №ЦХП-1637 (а.с.79) позивач не визнав дану претензію, у зв’язку з тим, що вантажовласником в даному випадку є ЗАТ «ТД «Укртатнафта»і переадресував претензію до вантажовласника.

В матеріалах справи немає документів, підтверджуючих визнання позивачем претензії відповідача.

Розглянувши надані відповідачем в підтвердження встановлення факту недостачі нафтопродуктів документи встановлено, що 12.06.2005р. ЗАТ «ТД «Укртатнафта»зі станції Кагамлицька Південної залізниці на адресу ТНТС м.Дебальцеве Донецької залізниці відправило дизельне паливо в цистерні №79558219 на станцію Дебальцеве Сортувальна.

16.06.2005р. здійснено переадресування цистерни №79558219 на станцію Красноармійськ, одержувачу –ТНТС, проте документів підтверджуючих переадресування суду сторонами не надано. На станції Красноарміськ здійснено приймання нафтопродуктів із цистерни, в результаті приймання виявлена недостача дизпалива, яка з урахуванням природної втрати та похибки визначення маси складає 10476кг на суму 32905грн.95коп., про що локомотивним депо станції Красноармійськ складено акт № 61 від 17.06.2005р.

Дослідивши надані документи, колегія суддів встановила, що у залізничній накладній № 43574532 у графі 6 станцією Красноармійськ зроблена відмітка про те, що вантаж надійшов у справному стані за справними ЗПУ відправника та виданий згідно ст.52 Статуту залізниць України, відмітка від 17.06.2005р. Із даних залізничної накладної № 43574532 слід, що вивантаження палива залізницею здійснено 17.06.2005р., акт про приймання нафтопродуктів за кількістю № 61 складено 17.06.2005р., в якому зазначено про початок приймання о 13.20год., час закінчення приймання –14.00год. 17.06.2005р. На адресу вантажовідправника ЗАТ «ТД «Укртатнафта»була надіслана телеграма з вимогою про направлення представника вантажовідправника для вирішення питання недостачі, проте не надано документів підтверджуючих час та дату відправлення даної телеграми. Представник ЗАТ «ТД «Укртатанафта»у судовому засіданні повідомив, що дана телеграма на адресу ЗАТ «ТД «Укртатанафта»не надходила. Наведене дає підстави вважати, що приймання продукції не призупинялось.

В акті приймання №61 зазначено, що приймання здійснювалося комісійно, представниками підприємства та громадським представником. В матеріалах справи (а.с.75) є копія посвідчення № 31 від 17.06.2005р. на громадського представника Чопенко А.В., на участь у прийманні нафтопродуктів, проте дане посвідчення не визнається належним чином оформленим, оскільки в ньому не зазначено, що представник Чопенко А.В. уповноважений на приймання нафтопродуктів саме із цистерні №79558219.

В матеріалах справи відсутні документи, підтверджуючі забезпечення збереження нафтопродуктів.

Колегія суддів визнає, що відповідачем при прийманні дизпалива із цистерни №79558219 не дотримані приписи п.п. 4.1.3.18, 4.1.3.19, 4.1.3.21 Інструкції, в зв’язку з чим акт приймання нафтопродуктів за кількістю №61 від 17.06.2005р. не визнається належним документом, підтверджуючим виявлення недостачі дизельного палива у кількості (з урахуванням природної втрати та похибки визначення маси) - 10476кг на суму 32905грн.95коп.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, дослідивши надані відповідачем в підтвердження своїх доводів документи, дійшла до висновку про те, що даними відповідачем документами не доведений факт недостачі нафтопродуктів з вини позивача.

Відповідно статті 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказом факту недостачі є акт приймання нафтопродуктів за кількістю, оформлений відповідно до порядку передбаченому п.4.2 договору та Інструкції.

Акт приймання нафтопродуктів за кількістю № 61 від 17.06.2005р., наданий відповідачем, судовою колегією не визнається належними доказом невиконання позивачем зобов’язань за договором, оскільки він складений з порушенням порядку приймання нафтопродуктів за кількістю.

Відповідно статті 692 Цивільного Кодексу України покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається (ст.525 ЦК України).

Враховуючі відсутність вини вантажовідправника у недостачі дизпалива, зокрема через порушення одержувачем дизпалива, ДП “Донецька залізниця”, порядку приймання нафтопродуктів, встановленого Інструкцією, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає посилання відповідача на дотримання ним умов договору та встановленого порядку приймання нафтопродуктів і порядку розрахунків неспроможними, при наявності зазначених вище обставин.

При наявності даних обставин, слід визнати, що позивачем належним чином виконані зобов’язання за договором поставки №ЦХП-10205 від 10.01.2005р., в частині поставки нафтопродуктів, тому позовні вимоги про стягнення 32905грн.95коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи заявника скарги про помилковий висновок господарського суду щодо обов’язкового складення комерційного акту за вимогами п.4.1.3.17 Інструкції, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки посилання господарського суду в тексті рішення на п.4.1.3.17 Інструкції являється лише викладенням судом норми права, а не висновком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2008р. у справі № 20/138 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не є підставою для скасування даного судового рішення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Донецька залізниця»м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2008р. у справі № 20/138 залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          Г.І. Діброва

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС