ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2008 р.

Справа № 14/215/08

За позовом: Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 46, під.2

до відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Інгульське», с.Інгулка, Баштанського району, Миколаївської області

Суддя - Цвєткова П.В.

При секретарі Маліченко А.А.

Представники:

Від позивача: Скопенко В.М. дов. від 32.07.2008 р. за № 03-620/1025

Від відповідача: Курєпін О.В. дов. від 28.05.2008 р. за № 18

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 14 132 грн. 44 коп. адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007 р.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що ним в 2007 р. були створені робочі місця для інвалідів, про що він щомісяця інформував Баштанський районний центр зайнятості. Однак в зв’язку з відсутністю на обліку в РЦЗ осіб з обмеженими фізичними можливостями, які б проживали в с. Інгулка вакансії залишились не заповненими.

Баштанська районна державна адміністрація листом від 08.09.2008 р. № 1162-03-04 повідомила, що в банку даних інвалідів, які виявили бажання працювати, перебуває один інвалід, який проживає на території с. Інгулка Давиденко В.Г., якому протягом 2006-2007 р.р. пропонувалось звернутись з питання працевлаштування до СТОВ «Інгульське». За станом здоров’я інвалід від роботи відмовився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991 р. для підприємств, установ, організацій, в тому числі підприємств, організацій , громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб у кількості одного робочого місця.

Згідно ч.2 ст. 19 Закону підприємства, установи, організації самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу .

Згідно Звітності відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 р. в господарстві повинно було працювати 3 інваліда, фактично працював один.

На підставі ст.. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»позивач застосував до відповідача адміністративно-господарські санкції в сумі 14 132 грн. 44 коп. і звернувся до господарського суду з позовом про стягнення цієї суми з відповідача.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову з оглядом на таке:

Відповідно до вимог ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються ті вимоги та заперечення. Надані відповідачем документи свідчать, щр він вжив всіх необхідних заходів для недопущення правопорушення в частині створення робочих місць і працевлаштування інвалідів, а тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій є безпідставним.

Щомісяця на протязі 2007 р. відповідач надавав звіти до Баштанського районного центру зайнятості, в яких зазначив про створення робочих місць для інвалідів.

Відповідно до діючого законодавства обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця.

Згідно довідки Баштанського районного центра зайнятості № 18-03-582 від 01.09.2008 р. в базі актуальних вакансій зареєстровані вакансії для осіб з обмеженими фізичними можливостями ( підсобні робітники), надані СТОВ «Інгульське»протягом 2007 р. Вказані вакансії щомісячно підтверджувались СТОВ «Інгульське». Але залишились незаповненими в зв’язку з відсутністю на обліку в РЦЗ осіб з обмеженими фізичними можливостями, які б проживали в селі Інгулка Баштанського району.

За повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації № 2513/08 від 08.09.2008 р. в банку даних інвалідів, які виявили бажання працювати, перебуває один інвалід, який проживає на території с. Інгулка -Давиденко В.Г., якому протягом 2006-2007 р. р. пропонувалось звернутись з питанням працевлаштування до СТОВ»Інгульське», однак за станом здоров’я інвалід від роботи відмовився.

Наведене вище свідчить про те, що відповідачем в 2007 р. були створені робочі місця для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу, відповідач своєчасно щомісяця на протязі 2007 р. інформував районний центр зайнятості про наявність вакантних місць. Позивач не надав доказів, які б свідчили, що до відповідача направлялись для працевлаштування інвалідів, яких він не працевлаштував.

Оскільки відповідач довів, що ним були вжиті всі заходи для не пропущення правопорушення, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17,161,163 КАСУ, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя

П.В.Цвєткова