ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2008 р.

Справа № 16/478/08

м. Одеса

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.В. Сидоренко

суддів Н.Б. Таценко, М.А. Мишкіної

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін

від позивача – Овчаренко Л.М.

від відповідача - Меркулова О.В., Шкуренко В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод „Глобус”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17.09.2008 р.

у справі № 16/478/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод „Глобус”

до Фермерського господарства „Гануся”

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням господарського суду від 17.09.2008 р. (суддя Фролов В.Д.) у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове об'єднання Глобинський консервний завод „Глобус” (далі - ТОВ „АО Глобинський КЗ „Глобус”) про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 6/2 від 17.03.0006 р. відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що, відповідно до встановлених рішенням господарського суду Полтавської області від 21.08.2007 р. під час розгляду справи № 16/194 фактів, які не доводяться знову при вирішенні інших спорів в яких беруть участь ті самі сторони, договір поставки сільськогосподарської продукції відповідає всім вимогам законодавства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ „АО Глобинський КЗ „Глобус” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, визнавши недійсним договір від 17.03.2006 р. № 6/2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник вважає, що господарським судом порушено ч. 5 ст. 35 ГПК України, оскільки існує інша позиція щодо відповідності законодавству спірного договору, а обставини, на які послався суд у цій справі та які встановлені іншим судовим рішенням, можуть бути спростовані в загальному порядку.

Крім того, скаржник вважає, що судом порушені приписи ст. ст. 77, 84 ГПК України, так як суд не відклав розгляд справи у зв'язку з нез'явленням його представника у судове засідання, а прийняв рішення по суті спору, у рішенні не наведено жодного іншого мотиву, жодної іншої підстави, крім наявності судових рішень у справі про стягнення збитків, з яких посилання позивача не були прийняті судом до уваги.

При цьому скаржник у своїй скарзі також зазначає , що спірним договором не визначені істотні умови, наявність яких є необхідною та обов'язковою умовою для його виконання, він (договір) не спрямований на реальне настання правових наслідків і тому є недійсним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, в матеріалах даної справи наявні рішення господарського суду Полтавської області від 21.08.2007 р. по справі № 16/194 за позовом Фермерського господарства „Гануся” (далі —ФГ „Гануся”) до ТОВ „АО Глобинський КЗ „Глобус” про стягнення 115053,85 грн. збитків та штрафу, постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007 р. та постанова Вищого господарського суду України від 18.03.2008 р. по цій же справі, якими залишено без змін вищенаведене рішення. При цьому, як вбачається з вказаних судових актів при розгляді справи № 16/194 про стягнення збитків за необґрунтовану відмову ТОВ „АО Глобинський КЗ „Глобус” від прийняття продукції за договором поставки сільськогосподарської продукції № 6/2 від 17.03.2006 р. судами першої і апеляційної інстанції надавалась оцінка цьому договору та досліджувалась обставина його відповідності чинному законодавству. Крім того, судовою колегією Київського міжобласного апеляційного господарського суду надано оцінку також і відсутності додатку № 1 (графіку поставок та місця збору) та встановлено, що сторони, укладаючи договір поставки чітко визначили, що приймання продукції повинно відбуватись у Жовтневому районі Миколаївської області і що саме покупець був зобов'язаний власним транспортом доставити продукцію на консервний завод, визначений і період поставки сільськогосподарської продукції з червня (з 01.06.2006 р.) по серпень (по 31.07.2006 р.) у відповідності зі специфікацією, зазначеною у п. 1.1 договору —50 тон.

Враховуючи, що даний спір виник між тими ж сторонами, апеляційна інстанція вважає, що обставина відповідності спірного договору вимогам чинного законодавства являється встановленою у відповідності до приписів ч. 2 ст. 35 ГПК України.

Отже, посилання скаржника на недійсність спірного договору, у зв'язку з відсутністю істотних умов, а саме: відсутність додатку № 1, в якому сторони повинні погодити графік поставки та місце збору; відсутність зазначення в договорі конкретних строків поставки; відсутність визначення в договорі конкретних одноразових обсягів поставки продукції апеляційною інстанцією не приймаються, оскільки спростовуються чинними судовими рішеннями, які набрали законну силу та залишені без змін Верховним Судом України.

Крім того, судова колегія зазначає, що скаржником було частково виконано умови договору поставки № 6/2 від 17.03.2006 р., а саме, ним приймалась від відповідача у Жовтневому районі Миколаївської області продукція на суму 7138,60 грн. Отже вказані дії не співпадають з правовою позицією скаржника, викладеною в апеляційній скарзі, та повністю її спростовують.

Доводи скаржника щодо наявності, на його думку, іншої правової позиції стосовно відповідності законодавству якихось договорів поставки сільськогосподарської продукції, укладених ним (скаржником) з іншими контрагентами, викладеної у постановах Київського міжобласного апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України у справах № 22/135 та № 22/134, які були додані ним разом з апеляційною скаргою, судовою колегією до уваги не приймаються з урахуванням приписів ст. 35 ГПК України і не залучаються до матеріалів справи в якості доказів.

Являється помилковою і правова позиція скаржника про те, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи можуть по ч. 5 ст. 35 ГПК України бути спростовані в загальному порядку під час розгляду іншої справи між тими ж сторонами. Зазначена правова позиція суперечить вимогам ч. 2 ст. 35 ГПК України, в якій законодавець здійснив заборону щодо можливості повторного дослідження встановлених чинним рішенням господарського суду фактів під час розгляду іншого спору між тими ж сторонами.

В частині ж 5 ст. 35 ГПК України законодавець надав можливість спростовувати в загальному порядку лише такі факти, які вважаються встановленими саме за приписами закону. Тобто цією процесуальною нормою для господарських судів закріплене право застосування презумпції (законного припущення), якщо це витікає саме із закону або його змісту. Наразі законодавець надав господарським судам право вважати встановленими, саме застосовуючи презумпцію, існування юридичних фактів, коли такі факти являються наслідком або причиною іншого доказаного факту, який не спростований під час розгляду справи в загальному порядку.

Посилання ТОВ „АО Глобинський КЗ „Глобус” на те, що суд в порушення ст. 77 ГПК України не відклав розгляд справи, у зв'язку з хворобою представника, про що було повідомлено суд телеграмою, та прийняв рішення у справі, позбавивши позивача права рівності сторін та змагальності, надання необхідних доказів апеляційною інстанцією також до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник скаржника приймав участь в судовому засіданні 04.08.2008 р., в якому розгляд справи був відкладений на 17.09.2008 р. Відтак, судова колегія приходить до висновку, що у скаржника було достатньо часу для надання суду всіх необхідних, на його думку, доказів у підтвердження його позовних вимог. Позивач своїм правом не скористався. Наявна ж в матеріалах справи телеграма про хворобу представника (а. с. 44) не може взагалі бути належним та допустимим доказом поважності причини для відкладення справи, оскільки не підтверджена відповідними доказами. При цьому, як вбачається з цієї телеграми, вона була отримана господарським судом вже після закінчення розгляду справи і проголошення судового рішення. Крім того, апеляційна інстанція приймає до уваги, що позивачем в даному спорі являється не фізична особа, а юридична особа.

Наразі судова колегія зазначає, що відсутність у рішенні жодного іншого мотиву, жодної іншої підстави, крім наявності судових рішень у справі про стягнення збитків та мотивів, з яких докази та посилання позивача не були прийняті судом до уваги, чим на думку скаржника суд порушив приписи ст. 84 ГПК України, може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи, що висновок господарського суду по цій справі відповідає вимогам чинного законодавства і матеріалам справи, оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, –

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 17.09.2008 р. у справі № 16/478/08 залишити без змін.

Головуючий суддя           Сидоренко М.В.

Суддя Таценко Н.Б.

Суддя           Мишкіна М.А.

Постанова підписана 30.10.2008 р.