ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2008 Справа № 15/422-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "УКпостач", АР Крим м.Красноперекопськ

до ДП Херсонського виробничо-заготівельного підприємства ВАТ "Цветмет", м.Херсон

про стягнення 4839 грн. 06 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Попова А.М. - представник, довір.№ 01-01/08 від 01.01.2008р.

від відповідача - Іщенко Є.П. - представник, довір.від 30.10.2008р.

Закритим акціонерним товариством "УКпостач" заявлено позов про стягнення з ДП Херсонського виробничо-заготівельного підприємства ВАТ "Цветмет" заборгованості за неналежне виконання умов усного правочину купівлі-продажу відходів мідної трубки, яка, з урахуванням 3% річних, складає 4839 грн. 06 коп.

Листом № 020/04/4177 від 05.11.08р. позивач уточнив позовні вимоги та фактично змінив підстави позову, просить стягнути з відповідача заборгованість на підставі п.2 ст.530 ЦК України, ст.622 ЦК України та ст.173 ГК України, оскільки недотримання письмової форми угоди не звільняє відповідача від виконання зобов'язань по оплаті отриманого товару. Відповідач позов не взнає, оскільки товар він не отримував, так як при отриманні товару по закупочному акуту йде попередня оплата товару. Окрім того ч.2 ст.530 ЦК України передбачає, що у випадку коли строки виконання не обумовлені сторонами кредитор зобов'язаний направити боржнику вимогу про виконання цього зобов'язання. Відповідач такої вимоги не отримував.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. За таких умов клопотання позивача про зміну підстав позову задовольняється та позов розглядається про стягнення суми 4839 грн. 06 коп. на підставі п.2 ст.530 ЦК України, ст.622 ЦК України та ст.173 ГК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за товар, отриманий відповідачем по закупочному акту від 05.10.06р. Письмовий договір між сторонами не укладався.

Щодо посилання позивача на ст.173 ГК України, то воно відповідає нормам, які регулюють господарські взаємовідносини сторін, оскільки ст.173 ГК України передбачає, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Оскільки спір йде між юридичними особами з приводу здійснення господарської операції, то відповідно між сторонами виникли господарські зобов'язання.

Посилання позивача на ст.622 ЦК України немає ніякого відношення до справи, оскільки вона передбачає, що боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (стаття 612 цього Кодексу), або передання відступного (стаття 600 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі. У разі відмови кредитора від договору (стаття 615 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі. Відповідач не сплачував позивачу неустойку за невиконання зобов'язань та позивач не відмовлявся від прийняття виконання зобов'язання у відповідача.

Оскільки між сторонами виникло господарське зобов'язання то сторони у своїх взаємовідносинах повинні керуватись ст.193 ГК України, яка передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Оскільки письмовий договір між сторонами не укладався, строки оплати товару сторонами не обумовлювались, то позивач повинен був діяти відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України на яку він посилається та яка передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивач з вимогою до відповідача про оплату отриманого по закупочному акту металобрухту не звертався.

Посилання позивача у судовому засіданні на те, що сам позов є вимогою до відповідача про оплату металобрухту не відповідає нормам вказаної статті, оскільки позивач свої зобов'язання по направленню вимоги відповідачу не виконав та таким чином позбавив відповідача добровільного виконання зобов'язань, що є порушенням ст.193 ГПК України.

За таких умов сума основного боргу задоволенню не підлягає.

Щодо вимог по сплаті 3% річних у сумі 140 грн. 94 коп., то відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи факт прострочки оплати товару не встановлений, а тому підстав для задоволення позову у цій частині не вбачається.

За таких умов позов відхиляється у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.В задоволенні позову відмовити.

2.Рішення направити сторонам по справі.

Суддя З.В. Клепай

Дата підписання рішення 12.11.2008р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України