ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.08                                                                                 Справа № 9/48пд.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Рахівського комунального підприємства "Рахівтеплокомуненерго", м. Рахів Закарпатської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лист", м. Лисичанськ Луганської області

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 278 610 грн. 00 коп.

в присутності представників:

від позивача –Бабич Р.В., заст.міск. голови, дов. № 18 від 21.04.08,

від відповідача - Овчаренко О.В. - юрист, дов. № 12/03/08-49 від 12.03.08.

Суть спору: позивач, Рахівське КП "Рахівтеплокомуненерго" (далі –КП РТКЕ) звернувся з позовом про розірвання договору купівлі-продажу мазуту № 26/09-07 М від 26.09.07р., укладеного між сторонами та стягнення з відповідача, ТОВ «Лист», грошових коштів у розмірі 222 000,0 грн., сплачених позивачем за поставку мазуту та пені в сумі 56 610 грн.

Відповідач, ТОВ "Лист", відзивом на позовну заяву від 11.03.08р. за № 11/03/08-47 просить задовольнити позов частково в частині стягнення грошової суми у розмірі 222 000,0 грн, зазначаючи наступне.

1. Спірний договір 26/09-07 М є нікчемним, оскільки укладений всупереч Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" № 434 від 16.01.03р. (далі –Закон 434), зважаючи на те, що сплачені за мазут кошти є бюджетними коштами, тому перед укладенням цього договору потрібно було провести тендерні торги.

2. Перераховані 02.10.07р. на рахунок відповідача грошові кошти за мазут були відповідачем перераховані на рахунок ТОВ "Кребекс" в сумі 210 000,0 грн. за платіжним дорученням № 269 від 03.10.07р., яке повинне було здійснити поставку мазуту позивачу. Оскільки поставка не була здійснена, відповідач звертався із заявами до Бориславського МВ УМВС України Львівської області від 13.12.07р. та до Управління МВС України Львівської області від цієї ж дати з проханням провести перевірку по даному факту, однак відповіді не було отримано.

Відповідач категорично заперечує про свій намір порушити свої господарські зобов’язання за спірним договором та стверджує, що ним було вжито всіх заходів для здійснення поставки продукції та повернення отриманих коштів на рахунок позивача.

В обгрунтування позову позивач посилається на укладений спірний договір, за яким він 02.10.07р. здійснив попередню оплату за поставку мазуту в сумі 222 000,0 грн. платіжним дорученням № 281.

Відповідач поставку мазуту не здійснив, тому 27.11.07р. позивач направив відповідачу претензію з вимогою про поставку товару або повернення грошових коштів, однак на час розгляду справи поставка мазуту не здійснена, гроші не повернуті.

На підставі п. 7.2 спірного договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 0,5% від вартості непоставленого мазуту за період з 20 жовтня по 10 грудня 2007 року в сумі 56 610,0 грн.

Оцінивши матеріали справи, доводи та заперечення представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи… мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом, 26 вересня 2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу мазуту № 26/09-07 М, за яким позивач 02.10.07р. здійснив попередню оплату за поставку мазуту в сумі 222 000,0 грн. платіжним дорученням № 281.

Відповідач поставку мазуту не здійснив, 27.11.07р. позивач направив відповідачу претензію з вимогою про поставку товару або повернення грошових коштів, однак на час розгляду справи поставка мазуту не здійснена, гроші не повернуті.

Відповідач стверджує, що спірний договір укладений всупереч Закону 434, сплачені за мазут кошти є бюджетними коштами, тому перед укладенням цього договору потрібно було провести тендерні торги. Оскільки цього зроблено не було, договір є нікчемним та не підлягає виконанню.

За таких обставин спірні правовідносини стосуються того, чи правомірно сторони уклали спірний договір та чи має право позивач вимагати повернення сплачених коштів за мазут та застосування штрафних санкцій за невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 203 ЦК України:

·          зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,

·          особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності,

·          волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі,

·          правочин має вчинятися у формі, встановленій законом,

·          правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України:

·          підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Наведена норма, визначаючи підставу недійсності правочину, вказує на необхідність дотримання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені у ст. 203 ЦК України. Таким чином, умови чинності правочину водночас є умовами його дійсності.

Позивач, КП РТКЕ, є комунальним підприємством, відповідно до п. 1.1 статуту якого, воно створене при міській раді згідно з рішенням № 155 від 28.11.03р. Відповідно до п. 4.2 статуту майно підприємства є власністю міської ради і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Підприємство володіє, користується та розпоряджається майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству України…

За нормою ч. 9 ст. 78 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що за спірним договором мазут повинен був закуплений за державні кошти, які були виділені за цільовим призначенням з відповідного бюджету.

Основним нормативним документом, що регулює питання закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти є Закон 434.

Згідно преамбули метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, а також запобігання проявам корупції у цій сфері, забезпечення прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та досягнення оптимального і раціонального їх використання.

Закон 434 застосовується до всіх закупівель товарів, робіт і послуг, що повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі для товару (товарів), послуги (послуг) становить або перевищує 20 тисяч гривень, а для робіт - 50 тисяч гривень.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону 434 забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів, та/або оплата розпорядником державних коштів товарів, робіт, послуг до/без проведення процедур, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону основними процедурами здійснення державних закупівель є редукціон та відкриті торги із зменшенням ціни.

Виходячи з наведених норм суд погоджується з доводами відповідача щодо порушення вимог чинного законодавства при укладенні спірного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину…

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

При подачі позову позивачем сплачено державне мито платіжним дорученням № 56 від 05.02.08р. в сумі 2786,10 грн. лише за вимогою майнового характеру, однак за вимогою немайнового характеру мито не було сплачене.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову щодо розірвання договору купівлі-продажу мазуту № 26/09-07 М від 26.09.07р., укладеного між сторонами та стягнення з відповідача, ТОВ «Лист», грошових коштів у розмірі 222 000,0 грн., сплачених позивачем за поставку мазуту та пені в сумі 56 610 грн. –відмовити.

2. Зобов'язати відповідача, ТОВ "Лист", 93100, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Леніна, 119/111, рахунок 7001 в ОФ "Луганська дирекція АТ "Індекс-банк", МФО 304944, код 31563143, повернути позивачу, Рахівському КП "Рахівтеплокомуненерго", 90600, Закарпатська обл., м. Рахів, вул. Шевченка, 43, рахунок 0087 в ТОВ КБ "Коопінвестбанк" м. Рахів, МФО 312248, код 32796833, грошові кошти у розмірі 222 000,0 грн., сплачених позивачем за поставку мазуту за договором купівлі-продажу мазуту № 26/09-07 М від 26.09.07р.

3. Стягнути з позивача, Рахівського КП "Рахівтеплокомуненерго", 90600, Закарпатська обл., м. Рахів, вул. Шевченка, 43, рахунок 0087 в ТОВ КБ "Коопінвестбанк" м. Рахів, МФО 312248, код 32796833, державне мито у розмірі 85,0 грн. на користь державного бюджету України.

4. Судові витрати у розмірі 2904,10 грн. покласти на позивача.

Рішення набирає чинності після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 29.04.08р.

Суддя                                                             А.Г.Ворожцов