ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"06" листопада 2008 р.

справа № 5020-11/296-12/488

За позовом: Позашкільного учбового
закладу “Севастопольська дитячо -юнацька спортивна школа “Чайка”
фізкультурно-спортивного товариства «Україна»

до Відкритого акціонерного
товариства “Севастопольський морський завод”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел”

Третя особа,
яка не заявляє самостійних позовних вимог, на стороні відповідача фізична
особа-підприємець  ОСОБА_1,

про визнання недійсним договору про
передачу до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне
підприємство технопарку “Корабел” будівлі школи у відриві від її штатної
структури,

Суддя
Харченко І.А.,

Представники
сторін

Від позивача
-Огієнко О.І., директор, розпорядження №71 від 19.04.2002;

Від відповідача
ВАТ “Севастопольський морський завод” -Любарська Г.В., довіреність б/н
від 07.04.2008, представник;

Від відповідача ТОВ “СПТ “Корабел”
- Денисов Ю.Г., довіреність б/н від 26.08.2008,
представник;

Від третій особи,
яка не заявляє самостійних позовних вимог, на стороні відповідача ФОП  ОСОБА_1 -не з'явився;

Суть спору:

19.06.2008 Позашкільний учбовий
заклад “Севастопольська дитячо -юнацька спортивна школа “Чайка”
фізкультурно-спортивного товариства «Україна»звернувся до суду з позовом (вх.
№1534) до Відкритого акціонерного товариства “Севастопольський морський завод”,
Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел” про визнання недійсним договору про передачу до статутного фонду
Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел” будівлі школи у відриві від її штатної структури.

Ухвалою суду від 23.06.2008 позовна
заява прийнята до розгляду суддею Дмитрієвим В.Є. та порушено провадження у
справі №5020-11/296.

Ухвалою від 17.07.2008 розгляд
справи відкладено на 31.07.2008.

24.07.2008 на адресу господарського
суду м. Севастополя надійшла апеляційна скарга
Позашкільного учбового закладу “Севастопольська дитячо -юнацька школа
“Чайка” фізкультурно-спортивного товариства «Україна»на ухвалу господарського
суду м. Севастополя від 17.07.2008.

Ухвалою від 25.07.2008 зупинено
провадження у справі №5020-11/296 до розгляду Севастопольським апеляційним
господарським судом скарги Позашкільного учбового закладу “Севастопольська
дитячо -юнацька школа “Чайка” фізкультурно-спортивного товариства «Україна»на
ухвалу господарського суду м. Севастополя від 17.07.2008.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 01.08.2008 відмовлено Позашкільному
учбовому закладу “Севастопольська дитячо -юнацька школа “Чайка” фізкультурно-спортивного
товариства «Україна»у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського
суду м. Севастополя від 17.07.2008 у справі №5020-11/296.

07.08.2008 справа №5020-11/296
надійшла до господарського суду міста Севастополя.

Розпорядженням голови господарського
суду міста Севастополя №79 від 11.08.2008 справа №5020-11/296 передана до
провадження судді Харченко І.А.

Ухвалою від 14.08.2008 справа
прийнята до провадження суддею Харченко І.А., їй присвоєно №5020-11/296-12/488,
поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 01.10.2008 залучено до
участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,
на стороні відповідача фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 та її представники в судове засідання не з'явились,
про дату, місце та час засідання повідомлено належним чином.

Відповідач ТОВ “Спільне
підприємство технопарку “Корабел” позовні вимоги не визнав, вважає, що позивач
не довив факту перепрофілювання відповідачами спірної будівлі спортивного залу
внаслідок укладання ними установчого договору 20.06.2003, а тому посилання
позивача на порушення вимог статей 15, 18 Закону України «Про освіту», статті
29 Закону України «Про фізичну культуру та спорт»при його укладанні є
безпідставним.

Відповідач ВАТ “Севастопольський
морський завод” позовні вимоги не визнав, вважає позов необґрунтованим,
пояснив, що недійсність окремих частин угоди не тягне за собою недійсність
інших її частин та/або угоди в цілому.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних позовних вимог, на стороні відповідача письмово пояснила, що
твердження позивача про правомірність застосування до спірних правовідносин
статті 29 Закону України «Про фізкультуру та спорт»безпідставно, оскільки ні
ВАТ «Севморзавод», ні ТОВ СПТ «Корабел» не ліквідовані та не
перепрофільовані  позашкільний учбовий
заклад -спортивну школу СМЗ.

Розгляд справи відкладався, строк
вирішення спору продовжувався  в порядку
статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно  ст. 20, 22 Господарського процесуального
кодексу України у судовому засіданні представникам сторін роз'яснені  процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін,  суд,

встановив:

06-09.12.1996 Спільним рішенням
(договором) ДП ТОВ „Корабел” ВАТ „Севморзавод” та  Севастопольської міської Ради спортивного
товариства профспілок, яке погоджено
ВАТ„Севморзавод”, сторони вирішили виключити із структури ДП ООС
„Корабел” ВАТ „Севморзавод” учбово-виховний заклад „Дитячо-юнацька спортивна
школа Морзаводу” з 01.12.1996; ввести до структури Севастопольської міської
Ради спортивного товариства профспілок учбово-виховний заклад Дитячо-юнацьку спортивну
школу з 01.12.1996; провести передачу чисельного складу, штатного розпису,
фонду заробітної плати, перевід співробітників ДЮСШ згідно із законодавством з
01.12.1996. Додатковими умовами передбачено, що спільне рішення (договір)
дійсне лише у разі передачі матеріальної бази учбово-виховного закладу
„Дитячо-юнацька спортивна школа Морзаводу” (будівлі і споруди, майно, яке
необхідне для функціонування спортивної школи) в безоплатне користування
Севастопольської міської Ради спортивного товариства профспілок і набирає сили
з дня підписання актів прийому-передачі.

16.12.1996 між ВАТ
„Севастопольський морський завод” (Орендодавець) і Севастопольською міською
Радою спортивного товариства профспілок (Орендар) укладено договір № 90/20-336,
згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове безоплатне
користування:

- будинок фізкультури „Чайка” за
адресою: АДРЕСА_1, інвентарний НОМЕР_1, балансовою вартістю 425921,00 грн.;

- спортивний павільйон „Чемпіон” за
адресою: пр. Перемоги, б. 51 А,
інвентарний №022861, балансовою вартістю 44273,00 грн.;

- водногребну базу в Інкермані,
інвентарний НОМЕР_2, балансовою вартістю 54021,00 грн.,

-
спортивно-господарське майно, згідно доданому переліку по акту прийому-передачі
для організації діяльності Дитячо-юнацької спортивної школи.

Пунктом 1.2 Договору передбачено,
що передача вказаних об'єктів і майна в оренду не тягне за собою передачі
Орендарю права власності на вказане майно Орендодавця.

Розділом 4 цього Договору
встановлено, що договір діє з 16.12.1996 до 31.12.1997, зміни, доповнення до
договору, розірвання або пролонгація договору оформлюються у встановленому
законодавством порядку за згодою сторін.

15.01.1997 постановою Президії
Севастопольської міської Ради спортивного товариства профспілок (протокол № 5
„Про дитячо-юнацьку спортивну школу Севморзаводу”) вирішено: затвердити статут
ДЮСШ Морзаводу у новій редакції, вважати її структурним підрозділом
Севастопольської міської Ради спортивного товариства профспілок з 16.12.1996;
зареєструвати в Севастопольській міській Раді спортивного товариства профспілок
новий статут школи і нове найменування ДЮСШ Морзаводу -Севастопольська
дитячо-юнацька спортивна школа „Чайка”, вважати її правонаступником ДЮСШ СК
„Севастополь” і ДЮСШ Морзаводу; бухгалтерії Севастопольської міської Ради
спортивного товариства профспілок передати вищевказані фонди ВАТ „Севморзавод”
ДЮСШ „Чайка” на баланс після придбання нею статусу юридичної особи.

Позашкільний учбовий заклад
“Севастопольська дитячо-юнацька спортивна школа “Чайка” зареєструвався в якості
юридичної особи 19.04.2002 та звернувся до суду із позовом про визнання
договору від 19.06.2003 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю
спільне підприємство технопарку „Корабел”, яким, на думку позивача незаконно,
передано майно ВАТ „Севморзавод”  (том 1
арк.с.55).

Суд вважає позовні вимоги
Позашкільного учбового закладу “Севастопольська дитячо-юнацька спортивна школа
“Чайка” такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та пункту
4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси
застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання чинності кодексами.

До прав та обов'язків, які виникли
до набрання ними чинності, положення даних Кодексів застосовуються до тих прав
і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч.3 ст. 215
Цивільного кодексу України правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо одна
із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом. Тобто, право на оспорювання правочину має сторона або
особа, яка довела як свою юридичну заінтересованість, так і те, що цей правочин
порушив її права.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позашкільний учбовий заклад “Севастопольська дитячо-юнацька спортивна школа
“Чайка” не є стороною по спірному договору, не була власником спірного майна на
час укладення угоди, питання правонаступництва спортивного товариства
профспілок цим договором не порушувалось, а тому факту порушення його права
немає.

Частиною 2 пункту 27.3.  рекомендацій президії вищого господарського
суду України від 27.06.2007 N04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам” роз'яснено, що господарським судам слід
мати на увазі, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають
захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, в якій така
особа не є стороною. Захист прав такої особи можливий шляхом подання
віндикаційного позову.

Верховним Судом України у постанові
від 13.07.2004 зі справи № 10/732 викладено правову позицію, згідно з якою суд,
дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або
договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

Обраний позивачем спосіб захисту
права не може бути використаний при розгляді цього спору та такий позов не може
бути задоволений, оскільки згідно зі статтею 20 Господарського кодексу України
та статтею 16 Цивільного кодексу України способи захисту права є видами
матеріально-правових вимог, які може заявити особа в суді. Разом з тим,
законодавство не встановлює, що будь-який з цих способів захисту права може
бути використаний під час будь-якого судового розгляду. Позовні
(матеріально-правові) вимоги повинні відповідати суті правопорушення, якщо воно
наявне. Обраний спосіб захисту права має кореспондувати з характером допущеного
невизнання, оспорювання або порушення права. У відносинах між позивачем та
відповідачем суд не виявив такого порушення права позивача, якому кореспондує
обраний ним спосіб захисту права.

Згідно зі статтями 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Все вище перелічене дає суду право
для висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 16 Цивільного кодексу
України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 33, 34, 36, 49, 69, 77,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог  відмовити.

Примірники рішення надіслати на адресу учасників процесу рекомендованою
кореспонденцією.

Суддя
І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

у порядку ст. 84 ГПК України

11.11.2008.

РОЗСИЛКА:

1.          Позашкільний  учбовий заклад “Севастопольська
дитячо-юнацька школа “Чайка” (99011 м. Севастополь, вул.
Костомарівська, 3)

2.          ВАТ “Севастопольський морський завод”
(99001 м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 13)

3.          ТОВ “СП  технопарку “Корабел” (99001
м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 13)

4.          ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)