ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.08.08                                                                                           Справа № 8/98

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Дубник О.П.

суддів Процик Т.С.

Слука М.Г.

При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси»Державної компанії «Укрекокомресурси»Кабінету Міністрів України (далі ДК «Укрекокомресурси»КМ України) від 11.06.2008р. №137

на рішення господарського суду Закарпатської області від 30.05.2008р.

у справі №8/98

за позовом ДК «Укрекокомресурси»КМ України в особі Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси», м.Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Шаянські мінеральні води», м.Хуст

про          стягнення заборгованості в сумі 202682,47 грн.

за участю представників

від позивача – Мигович М.В. - представник (дов. у справі);

від відповідача –Бучок О.О. - представник (дов. у справі).

Розпорядженням голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі колегії суддів, без зміни головуючого судді. Новий склад суду розпочав розгляд справи заново та завершив її.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 23.07.08р.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Права та обов’язки згідно ст.22 ГПК України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.05.2008р. у справі №8/98 (суддя В.С.Русняк) в частині позовних вимог ДК «Укрекокомресурси»КМ України в особі Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси»до ТзОВ «Шаянські мінеральні води»про стягнення боргу за перший квартал 2005 року за послуги згідно договору від 30.08.2002р. №44а на суму 40418,52 грн. провадження припинено. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог мотивоване п. «б»ст.17 Закону України «Про відходи», п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.01р. №915 «Про впровадження системи збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації відходів як вторинної сировини», Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.99р. №2034 „Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів", Інструкцією щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки від 17.02.99р. №41 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.03.99р. №169/3462, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.1.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення в у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88, п.4 Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст.177, 627, 901, 903 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003 р. №435-ІУ, п.4 Прикінцевих положень, ст.19 Господарського кодексу України, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про безпідставність вимог позивача, оскільки останній не довів виконання ним зобов’язань за договором №44а від 30.08.02р. щодо збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації тари за спірний період та не обґрунтував належним чином суму заборгованості відповідача.

Припиняючи провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за 1-й квартал 2005 року на суму 40418,52 грн. суд першої інстанції, керуючись ч.2 ст.80 ГПК України, констатував, що стягнення заборгованості за 1-й квартал 2005 року за договором №44а від 30.08.02р. було предметом розгляду господарським судом Закарпатської то справі №2/3, яким ухвалено рішення від 07.03.2008 р. про відмову в задоволенні позовних вимог, в тому числі і про стягнення заборгованості за 1-й квартал 2005р.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, позивач оскаржив рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, наполягаючи на тому, що подання даного позову спричинено діями відповідача, який не виконав умов п.п.2.3, 2.4, 2.5 договору №44а від 30.08.02р., виконання яких залежить виключно від відповідача, та не надав свій розрахунок або контрозрахунок використаної ним тари (упаковки) за обумовлений період.

За вищевикладених обставин, апелянт зазначає, що змушений був використовувати обсяги виробленої ТзОВ «Шаянські мінеральні води»у 2005 році мінеральної води і на підставі них зробити розрахунок використаної останнім при цьому тари (упаковки) та наявної заборгованості, а у розрахунок заборгованості з оплати послуг позивача по справі №2/3 сума 40418,52 грн., вказана в оскаржуваному рішенні суду, не була включена.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Шаянські мінеральні води»не погоджується з доводами апелянта, зокрема, вказуючи на те, що позивачем не представлено акти виконання ним умов договору №44а від 30.08.02р., які б підтверджували факт надання послуг, передбачених п.2.1 цього договору, а в якості доказів про надання послуг позивач використовує державні статистичні звітності форми 14-МТП за 2004-2005 роки, що суперечить умовам даного договору.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

ДК «Укрекокомресурси» КМ України в особі Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси»у позовній заяві просить стягнути на його користь з ТзОВ «Шаянські мінеральні води»заборгованість за 2005 рік в сумі 202682,47 грн. за послуги по збору, переробці і утилізації тари (упаковки) із реалізованої відповідачем на території України мінеральної води згідно договору від 30.08.02р. №44а.

При розрахунку позовної суми позивачем взято до уваги витяг із державної статистичної звітності щодо розлитої і реалізованої відповідачем 599 тис. декалітрів або 5990000 літрів мінеральної води у 2005р., виходячи при цьому, що відповідач розливав воду в 1,5 л ПЕТ-пляшки.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2002 року між ДК «Укрекокомресурси»КМ України в особі Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси»та ТзОВ «Шаянські мінеральні води»укладено договір №44а, предметом якого є надання послуг щодо розробки, організації та впровадження системи збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації використаної тари (упаковки).

Згідно п.п.2.1, 2.2 вказаного договору, позивач зобов'язався розробити, організувати і впровадити систему надання послуг, щодо збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації використаної тари (упаковки) згідно норм утилізації у відсотках до загальної маси тари (упаковки) 2002 р. - 5%; 20003р. - 10%; 2004 р. - 15%; 2005 р. - 20%, а відповідач зобов'язується прийняти зазначені в п. 2.1 послуги з оформленням відповідного акту виконання робіт та оплатити їх згідно з тарифами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів (далі КМ) України від 26.07.2001р. №915, зі змінами, внесеними постановою КМ України від 26.07.2002р. №1084 (далі Постанова №915), та зазначеними у договорі таблицями.

Відповідно до приписів ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 ЦК України).

Однак, п.2.4 договору сторони передбачили, що загальні обсяги використаної тари (упаковки), які підлягають безумовній утилізації відповідно до п.3 постанови КМ України №915 та її асортимент на поточний рік визначаються у специфікації (додаток №1) до даного договору, яка складається та погоджується представниками компанії (позивача) та підприємства (відповідача) не пізніше, ніж за 15 днів до початку звітного періоду (квартал, рік). При внесенні змін в плани продажу підприємство надає для погодження уточнену специфікацію (п.2.5 договору).

Загальна сума договору визначається на кожний рік в розрізі кварталів на підставі обсягів тари (упаковки), які плануються Підприємством до відвантаження для реалізації продукції в тарі (упаковці) (в тому числі імпортної) та тарифів, затверджених постановою КМ України від 26.07.01р. №915 із змінами, внесеними постановою КМ України від 26.07.01р. №1084 з нарахуванням ПДВ за загальною ставкою і зазначається у Специфікації, яка є невід’ємною частиною цього договору.

Розділом 4 договору сторони визначили порядок розрахунків за цим договором, а саме, поточні платежі за надання позивачем послуг здійснюються відповідачем на спеціальний рахунок позивача щоквартально до 15 числа місяця, що настає за звітнім кварталом, виходячи з фактичної кількості тари (упаковки), відвантаженої підприємством для продажу продукції в упаковці (включаючи імпортну).

Зі справи вбачається, що в матеріалах такої відсутній додаток №1 до договору №44а від 30.08.02р. (специфікація), а позивач у розрахунку спірної суми заборгованості навів суму заборгованості виходячи з даних про фактично розлиту мінеральну воду, а саме: що при розливі мінеральної води (599 тис. декалітрів) в 1,5 л. ПЕТ-пляшки використано 3993333 штуки цих пляшок, а загальна маса використаної відповідачем тари (упаковки) за 2005р. становить 198708,31 кг., тому до оплати підлягає 202682,47 грн.

Судова колегія вважає, що з представленої позивачем в якості доказу статистичної звітності ф.14-мтп не вбачається можливим визначити, яку кількість використаної тари (упаковки) з-під мінеральної води зібрано й передано на утилізацію позивачем за спірний період, так як в рядку 002 статистичної звітності ф.14-мтп записуються всі види полімерної сировини вторинної загалом, без їх виокремлення, та яку частку у кількості зібраних відходів становить тара (упаковка) з-під продукції виробництва відповідача, тому ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.07.08р. у даній справі сторін було зобов’язано подати суду додаток №1 до даного договору.

Суттєвим при цьому є врахування умов договору, а саме: пункту 3 –обсяги тари в розрізі кварталів, що планується до відвантаження для реалізації продукції в тарі.

В листі від 01.08.08р. №юр-2/П-08 відповідач вказав причини неможливості подання вищевказаного додатку №1 до договору, так як такий між сторонами за договором не укладався, повноважними представниками сторін не підписувався.

Крім того, як встановлено, проти чого не заперечують сторони, відповідачем розливається мінеральна вода у ПЕТ-пляшки різної ємкості, а не виключно 1,5 л. ПЕТ-пляшки.

Із зазначених міркувань посилання позивача на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 04.12.07р. у справі №8/106, яка безумовно підтверджує його позовні вимоги, не є переконливими.

Дійсно, як встановлено судом, позивач ініціював позов проти відповідача (справа №8/106 господарського суду Закарпатської області) і просив суд зобов’язати ТзОВ «Шаянські мінеральні води»подати дані про фактично використані обсяги упаковки за січень-серпень 2004р. та тари (упаковки) за вересень-грудень 2004р. та 2005р. Судом припинено провадження у справі в зв’язку із відсутністю спору.

Жодним чином суд апеляційної інстанції не ставить достовірність даних статистичного обліку під сумнів, однак оцінка такого доказу дана відповідно до умов договору №44а від 30.08.02р. та наведених вище норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що за договором №44а від 30.08.02р. позивач повинен надавати послуги, зазначені в п.2.1 цього договору та підтвердженні актами виконаних робіт, однак такі акти виконання робіт за спірний період не складались.

Також, на думку судової колегії правомірним є висновок суду першої інстанції про припинення провадження у справі на підставі ч.2 ст.80 ГПК України в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу за перший квартал 2005 року за послуги згідно договору від 30.08.2002р. №44а на суму 40418,52 грн., адже така сума заборгованості вже була предметом розгляду у господарському суді Закарпатської області у справі №2/3 за позовом ДК «Укрекокомресурси»КМ України в особі Закарпатського обласного управління «Закарпаттяекокомресурси»до ТзОВ «Шаянські мінеральні води», рішенням якого від 07.03.08р. відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.08р., тобто набрало законної сили.

В вищенаведеній постанові Львівського апеляційного господарського суду у справі №2/3 зазначено, що предметом даного спору є стягнення суми заборгованості по оплаті за надані Компанією (позивачем) послуги за період IV квартал 2004 року та I квартал 2005 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33 ГПК України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

З огляду на викладене вище, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області від 30.05.08р. у цій справі –без змін.

2.          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

3.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя О.П. Дубник

суддя Т.С.Процик

суддя М.Г.Слука

Постанова підписана 18.08.2008р.