ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

№
17/304

24.09.08

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Президент-Сервіс»

До                    Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної страховоїкомпанії «Оранта»

Про                 стягнення
24434,81 грн.

Суддя  Кролевець О.А.

Представники
:

Від
позивача:         Приходько С.В.
(довіреність №б/н від 10.07.2008)

Від
відповідача:     Марко О.В. (довіреність
№08-03-14/216-07 від 28.09.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судових засіданнях оголошувались перерви: 06.08.2008 до 15.09.2008, до
24.09.2008.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На
розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ТОВ
«Президент-Сервіс»про стягнення з відповідача матеріальних збитків на
відновлення пошкодженого автомобіля в розмірі 23120,32 грн., інфляційних втрат
у розмірі 487,93 грн., 3% річних у розмірі 85,51 грн., пені в розмірі 342,05 грн.

Позивачем
подано заяву про уточнення позовних вимог.

Позовні
вимоги мотивовані наступним. Між позивачем та відповідачем був укладений
договір добровільного страхування транспортного засобу -автомобіля «Lexus RX
350». 14.04.2008 стався страховий випадок -пошкодження автомобілю через
висипання щебеню з причепу вантажного автомобіля, що рухався попереду. Про
настання страхового випадку (на думку позивача -це є стихійним явищем) було
повідомлено відповідача. Оскільки відповідач суму страхового відшкодування сплатив
лише частково (2% від страхової суми), тому позивач звернувся з відповідним
позовом до суду.

Відповідач
проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не були
дотримані умови договору страхування (п.2.10.1.4. та п.2.11.2.4. Договору),
зокрема, позивач не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду органи
Міністерства внутрішніх справ України та не надав необхідну довідку органу
внутрішніх справ про настання такої події, яка є обов'язковою для здійснення
відповідачем страхових виплат. Посилання позивача на стихійне явище відповідач
вважає безпідставними та такими, що не заслуговують уваги.

Розглянувши
подані позивачем та відповідачем документи та заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2007
між позивачем (страхувальник) та відповідачем (страховик) було укладено договір
№148 добровільного страхування транспортних засобів, відповідно до частини 1
якого страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати
інші умови Договору, а страховик -здійснити страхувальнику виплату страхового
відшкодування за шкоду, заподіяну транспортним засобам, застрахованим за цим
Договором, внаслідок настання події (страхових випадків), на випадок яких
проводиться страхування, в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно
до Додатку 1 до Договору №148 об'єктом страхування є автомобіль марки  «Lexus RX 350», держ.номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску.

Судом
встановлено, що застрахований автомобіль на підставі договору оренди №1/07 від
12.04.2007, укладеному між фізичною особою ОСОБА_1 та позивачем по справі,  перебуває в орендному користуванні ТОВ
«Президент-Сервіс».

Вигодонабувачем
за вказаним Договором страхування визначено ОСОБА_1, який є директором ТОВ
«Президент-Сервіс»а також є орендодавцем за договором оренди №1/07.

Загальна
страхова сума за Договором страхування №148 від 18.04.2007 складає 334500,00
грн. Договір було укладено на строк з 19.04.2007 до 18.04.2008 (п.1.2).

Страхові
ризики та страхові випадки передбачені сторонами в пункті 2.3 Договору, серед
яких, зокрема, є ризик ДТП та ризик «стихійні явища»(злива, град, снігопад,
повінь, паводок, затоплення, землетрус, зсув, обвал, осідання ґрунту, удар
блискавки, вихор, ураган, смерч, сель, буря, шторм); самовільне падіння
предметів на застрахований транспортний засіб.

Як стверджує позивач, 14.04.2008  в с.Стоянка на трасі Київ-Львів стався
страховий випадок (із причепа вантажного автомобіля, що рухався попереду,
висипався щебінь, пошкодивши при цьому лобове скло та лако-фарбове покриття
передньої частини автомобіля).

16.04.2008
позивач звернувся до відповідача із заявою про страхову виплату  на користь вигодонабувача за Договором
страхування -ОСОБА_1 (готівкою через банк «Аваль»). Розмір суми страхового
відшкодування, яке підлягає виплаті, позивач обґрунтовує висновком
автотоварознавчого дослідження №219 від 09.07.2008, складеного ТОВ «Алфа
Плюс»(залучений до матеріалів справи). Відповідно до цього висновку вартість
матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого транспортного засобу
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 09.07.2008 складає 23120,32
грн. з ПДВ.

У
відповіді на заяву позивача, відповідач листом за №09-03-09 повідомив, що для
визнання окремих подій страховим випадком необхідна наявність відповідних
документів компетентних органів, а тому позивач зобов'язаний негайно повідомити
про ДТП в органи Міністерства внутрішніх справ чи інші компетентні органи.
Також відповідач повідомив, що на підставі рішення Правління НАСК «Оранта»від
17.07.2007 №364 страховиком прийнято рішення здійснити виплату вигодонабувачеві
за Договором страхування в розмірі 2% від страхової суми, що відповідно
становить 6690,00 грн.

Факт
перерахування відповідачем зазначених коштів не заперечується представником
позивача.

Посилання
відповідача щодо існування у страхувальника обов'язку викликати органи ДАІ
(внутрішніх справ) позивач вважає безпідставними, оскільки насправді мало місце
не дорожньо-транспортна пригода  (ДТП), а
стихійне явище у вигляді самовільного падіння предметів на застрахований
транспортний засіб.

Відповідач
проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, посилаючись  також на ту обставину, що в заяві про
страхову виплату позивач вказував саме на ДТП як на підставу для виплати страхового
відшкодування.

Дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши приписи чинного
законодавства та умови укладеного між сторонами Договору добровільного
страхування транспортних засобів №148 від 18.04.2007, суд дійшов висновку про
безпідставність заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.979 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за договором
страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або
інший особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші
умови договору.

Згідно
зі ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами
та правилами страхування; у разі настання страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений договором тощо.

Страхувальник
відповідно до ст.989 ЦК України зобов'язаний в свою чергу повідомити страховика
про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Страхові
виплати здійснюються відповідно до умов договору на підставі заяви
страхувальника і страхового акту (аварійного сертифікату), який складається
страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком
(ст.990 ЦК України).

Відповідно
до п.2.3.1.2 Договору добровільного страхування транспортних засобів під
стихійним явищем в цьому Договорі розуміється: злива, град, снігопад, повінь,
паводок, затоплення, землетрус, зсув, обвал, осідання ґрунту, удар блискавки,
вихор, ураган, смерч, сель, буря, шторм; напад тварин; самовільне падіння
предметів на застрахований транспортний засіб.

Як
вже зазначалось вище, застрахованому автомобілю були завдані пошкодження
внаслідок того, що з причепу вантажного автомобіля, який рухався попереду,
висипався щебінь, який і потрапив на передню частину застрахованого
автомобіля.

Проаналізувавши
положення п.2.3.1.2 Договору та обставини, на які посилається позивач у позові,
суд дійшов висновку, що подія, яка сталася 14.04.2008 не має ознак поняття
«самовільне падіння предметів», а тому не є стихійним явищем в розумінні
Договору добровільного страхування транспортних засобів, укладеного між
сторонами по справі.

До
такого висновку суд дійшов також з урахуванням припису п.1.10 Правил дорожнього
руху України, відповідно до якого під дорожньо-транспортною пригодою визнається
подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули
або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Оскільки
обставини події свідчать, що пошкодження застрахованого автомобіля виникли під
час руху цього транспортного засобу, тому суд вважає обґрунтованими посилання
відповідача, що в дійсності мала місце ДТП. Крім того, саме позивач в своїй
заяві  про страхову виплату від
16.04.2008 вказав на ДТП як на підставу для виплати.

Відповідно
до п.2.10.1. Договору при настанні події, що має ознаки страхового випадку,
страхувальник або довірена особа, зокрема, зобов'язані: виконувати всі
необхідні дії, передбачені чинними Правилами дорожнього руху; негайно
повідомити цілодобову сервісну службу страховика; ужити всіх необхідних заходів
для запобігання збільшення розміру шкоди та усунення причин, що сприяють
виникненню додаткових збитків; негайно повідомити про випадок в органи
Міністерства внутрішніх справ України чи інші компетентні органи; у разі
зіткнення з іншими транспортними засобами отримати всю можливу інформацію про
інших учасників ДТП; у можливий найкоротший строк але в будь-якому разі не
пізніше двох робочих днів з моменту настання події, що має ознаки страхового
випадку, повідомити страховика про обставини події та подати страховику
письмову заяву про страхову виплату.

Згідно
з п.2.11 Договору для врегулювання страхового випадку (визнання страховиком
події страховим випадком і виплати страхового відшкодування) страхувальник
та/або довірена особа зобов'язані надати страховику достовірну інформацію і
документальні докази, необхідні для підтвердження факту, причин та обставин
настання страхового випадку та визначення розміру страхового відшкодування.

Перелік
документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, зазначений в
п.2.11.2 Договору. Зокрема, таким документом є довідка (або копія
процесуального документа) органів внутрішніх справ або інших компетентних
органів про факт настання події, що має ознаки страхового випадку (довідка з
ДАІ встановленого зразка про обставини ДТП; у разі порушення кримінальної
справи -довідка з МВС про порушення кримінальної справи; довідка
гідрометеорологічної або іншої відповідної служби).

Відповідно до п.2.11.4 Договору протягом 10
робочих днів з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження
факту настання, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру
виплат страховик складає страховий акт із визначенням розміру страхового
відшкодування і в строк до 15 робочих днів після складання страхового акту
здійснює страхову виплату, або приймає обґрунтоване рішення про відмову у
виплаті страхового відшкодування і в строк до 15 робочих днів  з моменту прийняття надсилає його
страхувальнику.

Відповідач
стверджує, що позивач в порушення вимог п.2.11.2.4 Договору не надав всіх
необхідних документів для визнання випадку страховим та прийняття рішення про
виплату страхового відшкодування, а саме: довідки органу внутрішніх справ про
настання події (ДТП).

Посилання
позивача на безпідставність вимог відповідача надати відповідну довідку з
органу внутрішніх справ, оскільки страховим випадком є стихійне явище, не
приймаються судом до уваги з підстав, викладених вище.

Підстави
для відмови від здійснення страхової виплати передбачені в ст.991 ЦК України, а
також можуть бути визначені в договорі страхування. Рішення страховика про
відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій
формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно
до п.2.4.3.5 Договору страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті
страхового відшкодування у випадку порушення або несвоєчасного виконання
обов'язків страхувальника або довіреної особи
при настанні події, що має ознаки страхового випадку, передбачених
розділом 2.10 Договору.

З
пояснень представників сторін в судових засіданнях та наявних в матеріалах
справи доказів встановлено, що позивачем не було дотримано вимог п.2.10.1.4
Договору, що  в силу чинного
законодавства та Договору добровільного страхування є підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Щодо
посилань позивача на визнання відповідачем настання страхового випадку,
підтвердженням чого є часткова виплата страхового відшкодування на користь
вигодонабувача за Договором №148 від 18.04.2007, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно
до рішення Правління НАСК «Оранта»від 17.07.2007 №364 (залучено до матеріалів
справи) починаючи з 1 серпня 2007 року за договорами страхування КАСКО, що
укладені до моменту впровадження цього рішення, врегулювання збитків при
настанні страхових випадків проводиться з урахуванням, зокрема, таких вимог:
довідка ДАІ або інших компетентних органів про факт настання події, що має ознаки
страхового випадку, не є обов'язковою при незначних (до 2% страхової суми)
пошкодженнях застрахованого транспортного засобу. Сума страхового відшкодування
у будь-якому разі не може перевищувати 2% страхової суми, якщо немає документа
про факт настання, причини та обставини пригоди (крім випадків пошкодження
деталей автомобільного скла).

На
підставі зазначеного рішення Правління, відповідачем було прийнято рішення про
здійснення виплати за Договором добровільного страхування транспортних засобів
№148 від 18.04.2007 на користь вигодонабувача в розмірі 2% від страхової суми,
що згідно з розрахунком страхового відшкодування від 25.07.2008 та Страховим
актом №СТО-08-4237/1 від 25.07.2008 складає 6690,00 грн.

Відповідно
до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про спростування відповідачем
обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «Президент-Сервіс», а тому
вимоги позивача  про стягнення з ВАТ НАСК
«Оранта»страхового відшкодування в розмірі 23120,32 грн. та нарахованих санкцій
є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст.49 ГПК України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати, в тому
числі витрати на адвокатські послуги, покладаються на позивача.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.
ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

В
позові відмовити повністю.

Суддя
О.А.Кролевець