ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.08 р.
Справа № 40/185

Суддя господарського суду Донецької
області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання
Доманової Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом прокурора
Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Управління
міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1м.Маріуполь

про стягнення 1 653 грн. 15
коп.

за участю:

прокурора Лисенко С.І.

представників сторін:

від позивача  не з'явився

від
відповідача  не з'явився

З метою усунення порушення змагальності та рівності учасників судового
засідання відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК
України судом забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування
технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового
засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Суть спору:

Прокурор Орджонікідзевського
району міста Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна
Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про стягнення
боргу з орендної плати  в сумі 1
653 грн. 15 коп., згідно договір оренди № 1530-о від 25.02.05р. нежитлового
приміщення (споруд),  що знаходиться у
комунальній власності міста Маріуполя, загальною площею 42,9 кв.м, розташоване
за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Волгодонська,3.

З'ясувавши  фактичні
обставини справи, докази на їх підтвердження,  надавши правову кваліфікацію відносинам
сторін, приймаючи до уваги висновок прокурора, доводи представника позивача,
суд встановив:

Неприбуття у судове засідання
представника позивача та відповідача, які були належним чином повідомлені про
час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по
суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських
судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих
чи інших процесуальних дій.

Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками
"адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання
господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних процесуальних дій.

До прийняття рішення у справі
прокурор та позивач надали суду
уточнення позову відносно органу, який
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних правовідносинах та визначили його в
особі   Слов'янської міської ради.

Правильне визначення  прокурором органу пов'язано з тим, що поняття
„ орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
правовідносинах”, означає орган на який державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на
захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143
Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Згідно наданого положення про управління міського майна Маріупольської міської
ради він є - підзвітним та підконтрольним органом міської ради, що відповідає
вимогам ст. 5 Закону України” Про органи місцевого самоврядування”.  Однак не є органом виконавчої влади та
органом місцевого самоврядування.

Згідно п. 1.1, 1.8. 2.1 Положення про управління міського майна  Маріупольської міської ради,
затвердженого  рішенням Маріупольської
міської ради від 31.10.06р.
№ 5/6-769, управління є виконавчим органом міської ради, юридичною
особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює
повноваження  по володінню, користуванню
і розпорядженню комунальною власністю та самостійно веде справи у судах різної
юрисдикції,  у тому числі в господарських
судах у суперечках, пов'язаних із захистом права комунальної власності.

Суд виходив з ретельного
дослідження змісту поданої заяви прокурора та співвідношення її вимогам
законодавства з фактів, встановлення у процесі розгляду справи правової норми,
яка підлягає застосуванню  у спірних
правовідносинах та  з'ясував наступне:

Позов прокурора мотивовано тим,
що 25.02.05 між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, далі
Орендодавець та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1, далі Орендар,  на підставі листа вхідний № 232- 01 від
07.02.05р., було укладено договір оренди № 1530-о від 25.02.05р. нежитлового
приміщення (споруд),  що знаходиться у
комунальній власності міста Маріуполя, загальною площею 42,9 кв.м, розташоване
за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Волгодонська, 3.

З урахуванням вимог ст. 638 ЦК України та
ст. ст. 180, 181 ГК України сторони досягли суттєвих  умов договору оренди,  у тому числі щодо розміру орендної плати,
тому він вважається укладеним.

Так, відповідно до пункту 1.1
укладеного договору оренди  сторонами визначено
його предмет, цільове призначення  та
використання, а саме майно, яке використовується для розміщення магазину.

Вступ Орендаря у тимчасове платне
володіння та користування нежитловим приміщенням відбувається на підставі акту
прийому - передачі, з моменту його підписання сторонами  що відповідає пункту 2.1 договору.

Згідно п.п. 4.1., 4.2  сторонами визначено порядок встановлення
орендної плати та її розмір, який за перший місяць становить 197 грн. 34 коп.,
та перераховує її на поточний рахунок  одержувача
не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням индексу інфляції.

Пунктом 4.3 договору зазначено, що оплата проводиться  щомісяця. Орендар повинен отримати рахунок по
оплаті  в бухгалтерії  управління міського майна. Рахунки по оплаті
видаються з 11 до 19 числа кожного місяця.

Пунктом 3.2 договору  орендна плата вноситься Орендарем самостійно,
починаючи з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі. День
повернення майна, яке орендується - є підставою для внесення Орендарем останнього
платежу з орендної плати.

Відповідно до п. 2.3 договору   Орендар зобов'язаний по акту
прийому-передачі повернути об'єкт оренди Орендодавцю у стані придатному для
використання.

Факт передачі відповідачем спірного
майна підтверджено актом прийому - передачі приміщення від 01.03.08р.

Прокурор наполягає на задоволенні позову, оскільки невиконання
відповідачем зобов'язань за договором оренди завдає загрозу інтересам держави
та позбавляє можливості використовувати відповідно до закону кошти, отримані за
оренду об'єктів, що знаходяться у комунальній власності, оскільки в міський
бюджет не надходять кошти, які повинні забезпечувати виконання міських
соціально-економічних завдань.

Відповідач повністю не виконав свої
зобов'язання за договором, внаслідок чого за ним утворився борг по орендної
платі за період з вересня 2007р. по лютий 2008р.                     в сумі  1 653 грн. 15 коп., який прокурор намагається
стягнути, а сааме:

-          вересень 2007р. - 255 грн. 46 коп.;

-          жовтень 2007р. - 265 грн. 10 коп.;

-          листопад 2007р. - 274 грн. 60 коп.;

-          грудень 2007р. - 278 грн. 78 коп.;

-          січень 2008р. - 284 грн. 40 коп.;

-          лютий 2008р. - 294 грн. 81 коп.

Несплачена відповідачем орендна плата за
спірний період підтверджено рахунком   №
2606/1 від 21.08.08р. за оренду приміщення, розташованого за адресою: Донецька
область, м. Маріуполь,   вул.
Волгодонська, 3.

Майно належить державі і
знаходиться у комунальній власності, тому прокурор наполягає на задоволенні
позову, оскільки відбувається порушення економічних інтересів держави, у
зв'язку з ненадходженням до бюджету грошових коштів у вигляді орендної плати
несплаченої відповідачем.

Судом дана належна правова оцінка
правовідносинам сторін. За своею правовою природою між сторонами укладено
договір  оренди.

У відповідності до ч.1 ст. 759 ЦК
України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на визначений строк
у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В розумінні ст. 286 ГК України, ст.
762 ЦК України за користування майном по договору оренди (найму) з наймача, на
вибір сторін у грошовій або натуральній формі справляється плата (орендна
плата), розмір якої встановлюється договором.

Так, особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а
майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Оскільки майно належить державі в
особі його власника -територіальної громади, то до спірних правовідносин слід
застосувати приписи  спеціальної норми
права передбаченої в Законі України” Про оренду державного та комунального
майна”, далі Закон.

З урахуванням вимог ст. 10 Закону
України " Про оренду державного та комунального майна", ст. 638 ЦК
України та ст. ст. 180, 181 ГК України сторони повинні встановити  істотні  умови
договору оренди.

Сторони досягли істотних умов
договору передбачених Законом, тому він вважається укладеним.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону
Орендар за користування об'єктом оренди повинен вносити орендну плату за
користування майном незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частина 2 ст. 9 ЦК України вказує
на те, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання.

Господарські договори укладаються
за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених  цим Кодексом,
іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів відповідно до
п. 7 ст. 179 ГК України.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як
загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на
певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна
норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено,
що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

У силу частини першої ст. 193 ГК
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При
цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Розрахункові документи надані
представником позивача у судове засідання підтверджують факт проведення між
сторонами господарських зобов'язань, які утворилися на час дії договору оренди.

А тому,  прокурор та позивач наполягають на
стягненні  з відповідача боргу  з орендної плати в сумі 1 653 грн. 15 коп.

Пунктом 4.3 договору  зазначено, що внесення орендних платежів
здійснюється  щомісяця. Орендар повинен
отримати рахунок по оплаті  в
бухгалтерії  управління міського майна.
Рахунки по оплаті видаються з 11 до 19 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 2.3  договору приміщення вважається повернутим з
моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, Орендар повинен повернути
об'єкт оренди Орендодавцю у стані придатному для використання.

Факт передачі спірного майна підтверджено
актом прийому -передачі приміщення від 01.03.08р., однак рахунки на оплату
боргу з орендної плати відповідачем за спірний період не було отримано.

Пунктом 4.1 вказаного договору
встановлено, що орендна плата
визначається на підставі рішення Маріупольської  міської ради.

Відповідно до „Методика розрахунку
та порядку використання плати за оренду комунального майна, що знаходиться  у
власності територіальної громади”, затвердженою рішенням  міської ради м. Маріуполя від 24.04.2007р.
№5/12-1717, передбачено, що розмір орендної за кожній поточний місяць
визначається шляхом коректування розміру місячної  орендної плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць.

Відповідач свої зобов'язання щодо
своєчасного перерахування орендної плати позивачу на час звернення прокурора з
позовом не виконав.

Таким чином, фактичні обставини справи
та  докази  на їх підтвердження свідчать про наявність у
відповідача  боргу з орендної плати на
час дії договору в сумі   1 653  грн. 15 коп.

За таких обставин позовні  вимоги прокурора про стягнення з відповідача
боргу з орендної плати в сумі  1 653  грн. 15 коп.
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по державному миту  відносяться на відповідача згідно вимог
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У зв'язку з тим, що у судовому
засіданні за згодою прокурора присутнього у судовому  засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення згідно ч.ч 2,3 ст. 85 ГПК України, воно набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання,
оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись
ст. ст. 10, 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна, ст. ст. 629, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 55, 193, 283 ГК
України, ст. ст. 42, 43, 29,  42, 43,
44,  49, ч. 4 ст. 69, ст. ст. 82,  84, ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги прокурора задовольнити
повністю.

2.          Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,  свідоцтво
про державну реєстрацію від 17.11.98р., ід. НОМЕР_1,на користь:

- Управління міського майна Маріупольської
міської ради, 87500, Донецька область,
м. Маріуполь, пр. Металургів, 25, ід. код 23599040, р/р 0052
ГУДКУ у Донецькій області, м. Донецьк, МФО 834016, борг з орендної плати в сумі
1 653 грн. 15 коп., видавши наказ;

- державного бюджету України
держмито в сумі 102 грн., видавши наказ
та     надіславши його на
виконання до державної податкової інспекції
м. Маріуполя;

3.          Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення оформленого
у відповідності до вимог ст. 84 ГПК України: 17.11.08р.

Суддя