СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.08                                                                                 Справа № 9/55

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас", м. Луганськ

до Міського комунального підприємства "Покоління", м. Луганськ

про стягнення 12 466 грн. 61 коп.

в присутності представників:

від позивача – не прибув,

від відповідача – Крилова Л.Б., дов. № 4 від 01.04.08.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача:

Ш          інфляційних втрат за період з січня по грудень 2007 року, понесених у зв'язку з про- строчкою виконання оплати за договором поставки № 15 від 01.07.04р. у розмірі 11181,08 грн.

Ш          3% річних за вказаним договором у розмірі 1 285,53 грн. за період з 25.01.07р. по 23.01.08р.

У судовому засіданні представник відповідача, МПП "Покоління", надав відзив на позовну заяву у якому підтвердив, що рішенням господарського суду Луганської області по справі № 3/12 частково задоволені позовні вимоги ТОВ "Пегас" до МПП "Покоління" про стягнення заборгованості за договором поставки № 15 від 01.07.04р. Проте позивач у наведеній справі відмовився від стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, які є предметом цього позову, а, відтак, повторне звернення до суду з цими вимогами протирічить ст. 80 ГПК України.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на зазначене рішення господарського суду по справі № 3/12, яке набрало законної сили, яким було стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 71587,91 грн. за договором поставки № 15 від 01.07.04р.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 11181,08 грн. та 3% річних у розмірі 1285,53 грн., посилаючись на постанову ВГСУ від 17.07.06р. по справі № 13/365-05.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини стосуються правомірності чи неправомірності застосування позивачем вимог ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що 22.02.08р. господарським судом Луганської області було прийняте рішення по справі № 3/12, яким частково були задоволені позовні вимоги ТОВ "Пегас" до МКП "Покоління" про стягнення заборгованості за договором поставки № 15 від 01.07.04р. в сумі 71 587,91 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду… під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зазначеним рішенням було встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за вказаним договором товар за період грудень 2006 –березень 2007 у сумі 71587 грн. 91 коп. підтверджена матеріалами справи, у тому числі актом звірення станом на 01.08.07, підписаним представниками сторін без доповнень та зауважень, визнана відповідачем.

Крім того, заявою від 22.02.08р. позивач в порядку ст.ст. 22,78 ГПК України відмовився від позову в частині стягнення пені у сумі 7106 грн. 27 коп. Цей факт спростовує твердження відповідача про те, що позивач у наведеній справі відмовився від стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, які є предметом цього позову, а, відтак, повторне звернення до суду з цими вимогами протирічить ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення процентів та інфляційних нарахувань ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Суд погоджується з розрахунками розміру відсотків та інфляційних нарахувань, наведеними у заяві, тому ці суми підлягають стягненню.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача стягуються судові витрати.

При подачі позову позивач сплатив державне мито платіжним дорученням № 48 від 30.01.08р. в сумі 124,68 грн. замість необхідних 124,66 грн., тому зайво сплачене мито підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, МКП "Покоління", м. Луганськ, кв. Молодіжний, 14 а, код 01549633, на користь позивача, ТОВ "Пегас", м. Луганськ, смт. Ювілейне, вул. Артема,10 б, код 13383356, інфляційні втрати за період з січня по грудень 2007 року, понесені у зв'язку з прострочкою виконання оплати за договором поставки № 15 від 01.07.04р. у розмірі 11181,08 грн., 3% річних за вказаним договором у розмірі 1 285,53 грн. за період з 25.01.07р. по 23.01.08р. та судові витрати у розмірі 242,66 грн., у т.ч. держмито –124,66 грн., інформаційні витрати –118,0 грн.

3. Повернути позивачу, ТОВ "Пегас", м. Луганськ, смт. Ювілейне, вул. Артема,10 б, код 13383356, зайво сплачене держмито в сумі 0,02 грн., оскільки оригінал платіжного доручення знаходиться у матеріалах справи.

Підставою повернення державного мита є це рішення, підписане та скріплене печаткою суду.

Наказ видати після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 14.04.08р.

Суддя                                                                       А.Г.Ворожцов