СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

25.06.2008

Справа №2-30/10562-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіній Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Карпухіній Л.К.

З участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, СПД,
посвідчення водія НОМЕР_1.

від
відповідача - Бавбеков З.Р., предст. за дов. у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Красноперекопському районі АР Крим, м.
Красноперекопськ, пл. Героїв Перекопу, 1 а.

про визнання вимог про сплату боргу
нечинними.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1,
м. Красноперекопськ звернулася до господарського суду АР Крим з
адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноперекопському
районі АР Крим,                                      м.
Красноперекопськ про визнання вимог про сплату боргу №360 від 01.01.2006р. на
суму 4904,80 грн. та вимоги про сплату боргу №517 від 01.12.2006р. на суму
2294,64 грн. неузгодженими.

У судовому засіданні 15.10.2007р.
позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсним і відмінити вимогу
про сплату боргу №360 від 05.05.2006р. на суму 4904,80 грн. і вимогу про сплату
боргу №517 від 01.12.2006р. на суму 2294,64 грн.

25.06.2008р. під час розгляду
справи позивач усно уточнив позовні вимоги та просить визнати нечинними вимогу
про сплату боргу №ф-360 від 05.05.2006р. на суму 4904,80 грн. і вимогу про
сплату боргу №ф-517 від 01.12.2006р. на суму 2294,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Управлінням
ПФУ в Красноперекопському районі при обчисленні суми внесків не були враховані
витрати СПД ОСОБА_1, а саме суми сплачених податків за торгові патенти. Крім
того, позивач вважає, що Управління ПФУ у розрахунках для обчислення збору 32%
була застосована сума валового доходу без врахування витрат позивача, а тому
сума оподаткованого доходу (прибутку) встановлена невірно. З викладених
обставин, позивач вважає, що вимоги про сплату боргу №360 від 01.01.2006р.
та  №517 від 01.12.2006р. винесені
відповідачем незаконно, а тому просить визнати їх нечинними.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує, оскільки вважає, що дії Управління Пенсійного фонду
України в Красноперекопському районі АРК правомірні та відповідають діючому
законодавству.

14.11.2007р. ухвалою  господарського суду АР Крим  провадження по справі було зупинено та
призначено судово-бухгалтерську експертизу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1,
м. Красноперекопськ здійснювала свою підприємницьку діяльність згідно з
виданими Красноперекопською ОДПІ патентами НОМЕР_2 на право здійснення
торговельної діяльності з надання побутових послуг діяльності з обміну
готівкових валютних цінностей, діяльності з надання послуг у сфері грального
бізнесу.

05 травня 2006 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Красноперекопському районі АРК була винесена вимога
№Ф-360 про сплату СПД ОСОБА_1 недоїмки зі страхових внесків на суму 4904,80
грн. (т.1 а.с. 35). Крім того, 01 грудня 2006 року була винесена вимога №Ф-517
про сплату СПД ОСОБА_1 недоїмки зі страхових внесків на суму 2294,64 грн. (т.1
а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач своїми діями порушив Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість станом
на 23.08.2007р. в розмірі 7196,25 грн., у тому числі: обов'язок по сплаті
внеску 32% від чистого прибутку відповідно до розрахунку сум страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005 рік та наданій
платником копії податкової декларації у сумі - 4977,29 грн., але так як станом
01.01.2006р. у платника відповідно до особистої картки була переплата в сумі
72,49 грн., платнику було надіслано вимогу №ф-360 від 05.05.2006р. на суму
4904,80 грн.

Станом на 20.06.2006р. у СПД
ОСОБА_1 виникло зобов'язання по сплаті внеску 32% від чистого прибутку
відповідно до акту про донарахування суми внеску за результатами звірки з ОДПІ
на суму 2294,64 грн. На стягнення даної суми недоїмки відповідачем було
направлено позивачу вимогу про сплату боргу №ф-517 від 01.12.2006р.

Дослідивши представлені докази, суд
вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватний підприємець ОСОБА_1,
зареєстрована платником загальної системи оподаткування в Управлінні Пенсійного
фонду України у Красноперекопському районі АР Крим, на підставі ч.1 ст. 19
Закону України №1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» повинна нараховувати страхові внески на суму доходу
(прибутку), одержаного від відповідної діяльності, яка оподатковується на
доходи фізичних осіб.

На підставі Закону Україні №1058-
IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
розроблена Інструкція про порядок нарахування та сплати страховиками та
застрахованими особами внесків на загальнодержавне пенсійне страхування,
затверджена Постановою Правління пенсійного фонду України від 19.12.2003р.
№21-1, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року №64/8663.

На підставі п. 5.1.2. Інструкції
нарахування страхових внесків здійснюється на суми, які не зменшені відповідно
до законодавства про податок на доходи фізичних осіб та на суми податків, інших
обов'язкових платежів та внесків, що відповідно до законодавства сплачуються із
зазначених сум та суми утримань, що здійснюються відповідно законодавства або
за договорами позики, придбання товарів та виплат тощо або на інші цілі за
дорученням отримувача.

Сума чистого доходу приватного
підприємця визначається державною податковою інспекцією. Відповідно до розділу
IV Декрету КМУ від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян»
об'єктом оподаткування доходів підприємців здійснюючих свою діяльність на
загальній системі оподаткування, є сукупний чистий дохід, тобто ця різниця між
валовим доходом (виручкою в грошовій та натуральній формі) та документально
стверджуючими витратами, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу.

Особливістю оподаткування доходів
підприємців є те, що податок нараховується податковими органами на підставі
декларації, наданої таким підприємцем до ДПІ. У цій декларації вказується
очікуваний дохід в поточному році або фактично одержані доходи у звітному
календарному році.

Суми податку сплачені протягом року
у вигляді авансових платежів, враховуються при заключному розрахунку суми
податку на підставі підтверджуючих сплату документів. Нарахування авансових та
заключних сум податку проводиться податковими органами в 15 денний строк з дня
одержання декларації про доходи підприємця.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу, відносяться документально підтверджені витрати,
які включаються до складу валових витрат або підлягаючі амортизації відповідно
до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на підставі п. 1.3 декларації про доходи, одержані з 01 січня до 31
грудня 2004 року задекларувала у графі 2 валові доходи у сумі 7170,76 грн., у
графі 3 витрати, пов'язані з одержанням доходу, склали 0 гривень, а сума
чистого доходу у графі 4 склала 7170,76 грн.

За період з 01 січня по 31 грудня
2005 року СПД ОСОБА_1 відповідно до п. 1.3 декларації про доходи задекларувала
у графі 2 валові доходи у сумі 15554,02 грн., у графі 3 витрати, пов'язані з
одержанням доходу склали 0 гривень, а сума чистого доходу у графі 4 склала
15554,02 грн.

Податкова інспекція на підставі
одержаних декларацій про доходи підприємця ОСОБА_1, та на підставі акту звірки
з податковими органами, що передбачено спільним протоколом №2 від 15.11.2000 р.
зі змінами від 05.12.2002р. Пенсійним фондом України та Державною податковою
адміністрацією України «Про обмін інформацією між Пенсійним фондом України та
Державною податковою адміністрацією України», підтвердила факти розбіжностей
між даними річного звіту платника та фактичними даними за 2004 рік у сумі
7170,76 грн. та за 2005 рік у сумі 15554,04 грн.

Згідно з актом про донарахування
сум внесків за 2004 рік від 26.04.2006р. №3632/0305, результати звірки з ДПІ за
2004 та 2005 роки суми внесків склали за 2004 рік 2294,64 грн., за 2005 рік -
4977,29 грн.

За результатами звірки та
підтвердження ДПІ від 01.06.2006р. та 06.11.2007р. Управлінням Пенсійного фонду
України у Красноперекопському районі направлені позивачу вимоги №ф-517 від
07.11.2006р.  у сумі 2294,64 грн. та
№ф-360 на суму 4904,80 грн.

На підставі п.п. 5.3.4 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат не
включаються витрати на сплату вартості торгових патентів. Таким чином, якщо у
звітному році підприємцем одержано дохід, то вартість патентів не можна
віднести до складу валових витрат.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 13.07.1998р. № 1077 затверджено Положення про виготовлення та
зберігання та реалізацію торгових патентів. Пунктом 19 цього Положення
передбачено, що для фізичних осіб підприємців на суму сплаченої вартості
торгового патенту за відповідний звітний період зменшується сума авансових
платежів оприбуткованого податку. Тому сума сплаченого підприємцем за торгові
патенти, не включається до складу валових витрат, а зменшує податкові
зобов'язання по сплаті оприбуткованого податку у звітному періоді.
Оприбуткований податок сплачується до бюджету тільки у частині перевищення
нарахованих до сплати сум авансових платежів над сплаченими у цьому ж звітному
періоді вартості торгових патентів. Якщо сплата за патент перевищує нараховану
до сплати у звітному кварталі  авансові
платежі прибуткового податку, не погашена вартість торгового патенту не є
переплатою та не може бути погашена у наступних звітних періодах.

Заключний або кінцевий перерахунок
податкових зобов'язань підприємця проводиться податковими органами на підставі
наданої річної декларації про доходи.

Основними документами регламентуючими
порядок застосування підприємцями загальної системи оподаткування є Декрет КМУ
від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок громадян» та Інструкція про
оподаткування фізичних осіб, які займаються підприємницькою діяльністю,
затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від
21.04.1993р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 р.
за № 64.

Так, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності які обрали загальну систему оподаткування сплачують
податок з доходів фізичних осіб з одержаного підприємцем за звітний період
валового доходу виключаються витрати, пов'язані з одержанням доходу та
одержаний чистий дохід оподатковується податком з доходів фізичних осіб по
ставці 13%. При цьому, внески до Пенсійного фонду України сплачуються з чистого
доходу.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 самостійно задекларувала свої доходи у декларації про доходи, яку
надала до Красноперекопської ОДПІ. У декларації про доходи самостійно
підприємцем у графі 4 визначено постійний дохід отриманий суб'єктом за 2004 та
2005 роки.

Нарахування внесків до Пенсійного
фонду проводиться на підставі Інструкції про порядок нарахування та сплати
страховиками та застрахованими особами внесків на загальнодержавне пенсійне
страхування, затвердженої Постановою Правління пенсійного фонду України від
19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
№64/8663).

Станом на 31.03.2006р. у суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, виникло зобов'язання по сплаті внесків 32%
від чистого доходу за 2005 рік (пункти 2.1.3, 5.1.2, 5.3.1 Інструкції про
порядок нарахування та сплати страховиками та застрахованими особами внесків на
загальнодержавне пенсійне страхування). Сума зобов'язання по внескам визначена
у розмірі 4977,29 грн. Але станом на 01.01.2006р. у платника на підставі
особистого рахунку виникла переплата у розмірі 72,49 грн., то платнику вислано
вимогу №ф-360 від 05.05.2006р. на суму 4904,80 грн.

Станом на 20.06.2006р. у платника
виникло зобов'язання по сплаті внесків 32% від чистого доходу за 2004р. Сума
визначена у розмірі 2994,64 грн. на підставі акту від 25.04.2006р. Розрахунок
внесків суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду не надала, тому виставлено вимогу №ф-517 від 07.11.2006р. на сплату
недоїмки на суму 2294,64 грн.

Висновком експерта № 3234 від
28.03.2008 р. (а.с. 3 - 6, т.2) підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду
України в Красноперекопському районі сума недоїмки, яка вказана у вимогах
№ф-360 від 01.01.2006р. та №ф-517 від 01.12.2006 р. визначена правильно.

Відповідно до пункту 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Інших доказів, які б підтверджували
неправомірність дій відповідача при нарахуванні недоїмки позивач не представив,
а доводи, викладені їм у позові спростовуються матеріалами справи.

З викладених підстав, враховуючи,
що доказів, які б підтверджували порушення вимог закону відповідачем не
представлено, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 92 КАС України
витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила
клопотання про проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду від
14.11.2007 р. суд призначив проведення судової експертизи, зобов'язання
попередньої оплати вартості проведення експертизи було покладено на позивача.

Оскільки в повному обсязі
експертиза позивачем оплачена не була, згідно повідомлення експерта та
калькуляції (а.с. 2, т. 2) решта неоплаченої вартості експертизи становить
1407,60 грн.

Згідно з частиною 2 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

З приведених обставин, суд вважає
за необхідне стягнути на користь Кримського науково-дослідного інституту
судових експертиз 1407,60 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 25 червня 2008 р., постанова складена та підписана суддею 03 липня
2008 р.

Керуючись ст. ст. 94, 158 - 161, п.
4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ік НОМЕР_3) на користь
Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз (р/р 0218,
ОКПО 26225794 банк УГК в АРК, МФО 824026) 1407,6 грн. вартості судової
експертизи.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.