ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.09.08 Справа №28/210/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Колодій Н.А. , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Бредіхіні Ю.Ю.

В присутності представника позивача – Хаджинової К.А., довіреність № 29/09 від 29.09.08 р.; від відповідача – Волкова О.А., довіреність № 07/04 від 07.05.08 р.

Розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжцукорпостач» на рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.08 р. по справі № 28/210/08

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-фінансова група «Простор», м. Донецьк (ТОВ «ПФГ Простор»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжцукорпостач», м. Запоріжжя (ТОВ «Запоріжцукорпостач»);

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1828 від 29.09.2008 р. справу № 28/210/08 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М. (головуючий), Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.06.2008 р. по справі № 28/210/08 (суддя Яцун О.В.) позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ «Запоріжцукорпостач» на користь ТОВ «ПФГ Простор» 716800 грн. попередньої оплати, 38229,33 грн. збитків, 7550 грн. державного мита та 113,36 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення мотивовано тим, що попередня оплата за договором купівлі-продажу цукру-піску № 0086 від 06.12.07 р., перерахована позивачем на користь відповідача, підлягає поверненню у зв’язку з невиконанням ТОВ «Запоріжцукорпостач» зобов’язань по поставці товару. Підставою для відмови в задоволенні позовних щодо стягнення пені стала відсутність визначення відповідальності сторін за неналежне виконання зобов’язань в договорі купівлі - продажу № 0086 від 06.12.07 р. Щодо стягнення збитків рішення суду обґрунтовано наявністю причинного зв’язку між протиправними діями відповідача та сумою сплачених банку відсотків за користування кредитом, що підтверджується листом-заявкою на кредит/транш № 283 від 06.12.07 р., який свідчить про надання кредиту позивачеві в межах кредитної лінії для оплати платіжного доручення № 502 від 06.12.07 р. на суму 716800 грн. Сума збитків в розмірі 4173 грн. не доведена позивачем.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ «Запоріжцукорпостач», відповідач по справі, у поданій суду апеляційній скарзі вказує на неповне з’ясування обставин, які мають значення для розгляду справи та порушення норм матеріального права, вважає, що причинний зв'язок між сплатою банківських відсотків за користування кредитом як збитків та протиправною поведінкою відповідача не доведений матеріалами справи, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення по даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові в частині стягнення з ТОВ «Запоріжцукорпостач» на користь позивача суми 38229,33 грн. збитків.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з відповідача 38229,33 грн. збитків.

ТОВ «ПФГ Простор», позивач по справі, у поданому суду відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду таким, що прийнято з повним з’ясуванням обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За клопотанням представників сторін судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою в судовому засіданні 30.09.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

06.12.07 р. між ТОВ «Запоріжцукорпостач» та ТОВ «Промислово-фінансова група «Простор» укладено договір купівлі-продажу № 0086, за умовами якого відповідач (продавець) взяв на себе зобов'язання передати у власність відповідачу, а позивач (покупець), в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити цукор-пісок вагонними нормами на умовах договору.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу № 0086 вартість за тону товару складає 2800 грн. з урахуванням ПДВ. Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу №0086 зазначено, що його остаточна сума складає 716800 грн.

Згідно з п. 5.1 договору купівлі-продажу №0086 сторони передбачили, що оплата за товар здійснюється в національній валюті України в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунка-фактури.

06.12.07 р. відповідач виставив ТОВ «Промислово-фінансова група «Простор» рахунок на оплату товару (цукор-пісок) у кількості 256 тон. Відповідач на виконання умов п. 5.1 договору здійснив оплату за товар у розмірі 716800 грн., про що свідчить платіжне доручення № 502 від 06.12.2007 р.

Згідно з п. 4.1 та п. 4.4 договору купівлі-продажу №0086 ТОВ «Запоріжцукорпостач» було зобов'язано у строк до 12.12.2007 р. відвантажити товар (цукор-пісок) на склад у м. Донецьку на адресу, яка зазначена в договорі.

Відповідач договірних зобов'язань передбачених п. 4.1, 4.4 договору купівлі-продажу №0086 не виконав, станом на 22.04.2008 р. поставку товару на адресу позивача не здійснив, чим порушив умови договору.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №0086, на його адресу була направлена претензія з проханням негайно поставити товар або повернути суму попередньої оплати у розмірі 716800 грн., а також сплатити пеню у розмірі 2513 грн. 70 коп., витрати на відрядження у розмірі 3800 грн.

Зазначена претензія залишилась без відповіді, а договір без виконання з боку відповідача, у зв’язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 716800 грн. попередньої оплати, 26722, 31 грн. пені, 4173 грн. витрат на відрядження та 38229, 33 грн. збитків.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи невиконання зобов’язання ТОВ «Запоріжцукорпостач» щодо поставки товару та неповернення останнім перерахованої суми попередньої оплати, позовні вимоги щодо стягнення вказаної грошової суми є обґрунтованими.

Стосовно стягнення пені, витрат на відрядження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в цій частині через їх безпідставність.

ТОВ «Запоріжцукорпостач» в апеляційній скарзі не погоджується з прийнятим судовим рішенням в частині стягнення 38229, 33 грн. збитків, які виникли у позивача внаслідок сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки );

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За вимогами ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкта права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, якби управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

03.07.2007 р між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ТОВ «ПФГ «Простор» укладено договір відновлювальної кредитної лінії №165/53/05, за умовами якого, банк (кредитор) зобов'язався надавати відповідача (позичальнику) грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно листа-заявки на кредит/транш № 283 від 06.12.2007 р. позивачеві надано частину кредиту у розмірі 716800 грн. для оплати платіжного доручення № 502 від 06.12.2007 р. на суму 716800 грн., призначення платежу за яким – оплата за цукор-пісок згідно рахунку № 136 від 06.12.07 р., тобто ТОВ «ПФГ «Простор» отримано кредитні кошти, зі сплатою відсотків річних за користування ними, саме для виконання зобов’язання перед ТОВ «Запоріжцукорпостач».

Відповідачем надано платіжні доручення, якими підтверджено сплату банківських відсотків за користування кредитними коштами на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії № 165/53/05, які приєднані до матеріалів справи. Сума збитків в розмірі 38229, 33 грн. складає процентну ставку (16%) від суми 716800 грн. за 4 місяця (з 7.12.2007 р. по 7.04.2008 р.).

Таким чином, зібраними по справі доказами підтверджується факт порушення відповідачем зобов’язання щодо поставки цукру-піску за договором купівлі-продажу № 0086 та його вина у порушенні зобов’язання, понесення ТОВ «ПФГ «Простор» витрат, пов’язаних із залученням кредитних коштів для виконання зобов’язання за договором купівлі-продажу №0086 щодо попередньої оплати товару (цукру-піску) та відповідно причинний зв'язок між порушенням зобов’язання відповідачем та понесенням збитків позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжцукорпостач» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.08 р. по справі № 28/210/08 - без змін.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Колодій Н.А. Кричмаржевський В.А.