ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№ 2-2/2981-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Крестьянського (фермерського) господарства "ДОН"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р.

у справі

№ 2-2/2981-2008

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Крестьянського (фермерського) господарства "ДОН"

до

Відкритого акціонерного товариства "Сакський комбікормовий завод"

про

стягнення 20 658,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача:

— не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У березні 2008 р. Крестьянське (фермерське) господарство "ДОН" (далі –Господарство) звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, у якій просило стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сакський комбікормовий завод" (далі –Товариство) 20 658,00 грн.

Позовні вимоги Господарство обґрунтовувало тим, що воно на виконання умов укладеного з Товариством договору купівлі-продажу № 48 від 09.11.2007 р. передало Товариству товар (пшеницю у кількості 50 тон), проте Товариство розрахувалось за цей товар лише частково, у зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 20 658,00 грн., яка підлягає стягненню на підставі норм Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008 р. (суддя Толпиго В.І.) позовні вимоги Господарства задоволено. Рішення прийнято з посиланням на норми Цивільного кодексу України з мотивів, наведених Господарством у позовній заяві.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. (колегія суддів: Сотула В.В., Борисова Ю.В., Гоголь Ю.М.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Господарства відмовлено. Постанова мотивована тим, що Господарство не довело факту передачі Товариству товару за накладною № 40 від 10.11.2007 р.

Господарство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. скасувати та залишити в силі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.05.2008 р. Викладені у касаційній скарзі вимоги Господарство обґрунтовує тим, що господарським судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено ст. ст. 193 та 218 Господарського кодексу України та не було враховано усіх доказів по справі.

Товариство скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та надіслало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу Господарства, у якому просить залишити її без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. –без змін. Викладені у відзиві вимоги Товариство обґрунтовує тим, що постанова, яка оскаржується, прийнята з урахуванням матеріалів справи та з додержанням норм законодавства України.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 22.10.2008 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів: Кравчук Г.А. –головуючий, судді Мачульський Г.М. та Шаргало В.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Господарства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 1 та 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ –документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо –безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Апеляційним господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що накладна № 40 від 10.11.2007 р. не відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містить особистого підпису або інших даних, які б давали змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а саме –не містить особистого підпису або інших даних, які б свідчили, що фактичне отримання товару за вказаною накладною було здійснено представником Товариства.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду другої інстанції про те, що Господарство не довело у відповідності до частини першої ст. 33 Господарського процесуального кодексу України факту, на який воно посилалось як на підставу позовних вимог, а саме –факту передачі Товариству товару на суму у розмірі 20 658,00 грн. за накладною № 40 від 10.11.2007 р.

Ст. 655 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки, як зазначено вище, Господарство не довело факту фактичної передачі товару Товариству, то його позовні вимоги про стягнення з Товариства грошових коштів за відповідний товар обґрунтовано не були задоволені господарським судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Господарства не спростовують висновків господарського суду другої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Крестьянського (фермерського) господарства "ДОН" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 р. у справі № 2-2/2981-2008 господарського суду Автономної Республіки Крим –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало