ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08                                                                                 Справа № 5/101

За позовом Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода” в особі Свердловського департаменту ПРПУ ОКП „Компанія „Луганськвода”,

м. Свердловськ

до Комунального підприємства „Свердловськтеплозабезпечення”, м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 174433 грн. 48 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Демченко Т.О., довіреність від 10.01.2008 № 72;

від відповідача – не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу з відповідача за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 174433,48 грн.

Відповідач надав заперечення до позову, де зазначив, що фактична кількість стоків не співпадає з розрахунками позивача, у зв’язку з чим позовні вимоги не визнає.

Відповідач витребувані судом документи не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові засідання 26.08.2008, 08.09.2008, 25.09.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 13.08.2008 № 01-8/482 Про деякі питання застосування норм господарського процесуального кодексу України (п. 19)… дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затв. наказом ВГСУ від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

До повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, станом на час розгляду справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між ОКП „Компанія „Луганськвода” в особі Свердловського департаменту ПРПУ ОКП „Компанія „Луганськвода” (позивач у справі) та Комунальним підприємством „Свердловськтеплозабезпечення” (відповідач у справі) було укладено договір № 350298 від 01.10.2007 на послуги з водопостачання та водовідведення (дали –Договір).

Згідно Договору Постачальник (позивач) зобов’язується постачати Споживачу питну воду та приймати від нього стічні води, а Споживач (відповідач) –своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення на умовах, визначених Договором.

Відповідно п. 6.2 Договору, викладеному у редакції протоколу розбіжностей, оплата за отримані послуги здійснюється Споживачем у п’ятиденний термін з моменту отримання рахунку чи інших платіжних документів.

На виконання умов вказаного договору позивач за період з жовтня 2007 по квітень 2008 включно, надав послуги з водопостачання та водовідведення, передбачені договором.

Вартість наданих послуг згідно виставлених позивачем відповідачу груп-рахунків АБ. за жовтень 2007 –квітень 2008 включно, вручення яких підтверджується матеріалами справи, склала 513869,06 грн.

Проте, відповідач умови договору порушив та виставлені рахунки сплатив частково у сумі 372170, 96 грн. У зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 174433,00 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач у запереченні до позову зазначив, що фактична кількість стоків не співпадає з розрахунками позивача, у зв’язку з чим позовні вимоги не визнає.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Судом встановлено, виконання умов Договору позивач за період з жовтня 2007 по квітень 2008 включно, здійснив постачання води у загальному обсязі 153130 м3, та прийом стоків загальним обсягом 58699 м2.

Посилання відповідача у запереченні на відзив стосовно невідповідності фактичної кількості стоків його розрахункам, а отже і невизнання позову, протирічать матеріалам справи, зокрема акту звірення розрахунків, підписаного першими керівниками сторін, в якому зазначено, що станом на 01.09.2008 за відповідачем на користь позивача є заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 174433,48 грн., що повністю співпадає з сумою позовних вимог.

Отже, відповідачем визнано заборгованість, що склалась за послуги водопостачання та водовідведення згідно Договору.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 174433,48 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Комунального підприємства „Свердловськтеплозабезпечення”, м. Свердловськ Луганської області, кв. 60 років СРСР, буд. 55, ідентифікаційний код 35015995 на користь ОКП „Компанія „Луганськвода” в особі Свердловського департаменту ПРПУ ОКП „Компанія „Луганськвода”, м. Свердловськ Луганської області, вул. Безгребельного, буд. 19а, ідентифікаційний код 33241964 борг у сумі 174433,48 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 1744,34 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 30.09.2008.

Суддя                                                                                           О.С. Фонова