ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2008 р.

Справа № 20-15-21/214-07-7116

За позовом: Приватного підприємства „Бахус-Т”;

до відповідача: Міністерства економіки Придністровської Молдавської республіки;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного підприємства „Рибницький будівельний трест”;

про визнання договору дійсним та визнання права власності.

За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Приватного підприємства „Континент”;

До відповідачів: 1) Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки;

2) Міністерства промисловості Придністровської Молдавської Республіки;

3) Ліквідаційної комісії державного підприємства „Рибницький будівельний трест”;

4) Приватного підприємства „Бахус –Т”;

про визнання дійсним договору купівлі-продажу б/н від 08.06.2005р., визнання права власності на майно та визнання недійсним протоколу №15 від 24.07.2007р.

За зустрічним позовом: Міністерства економіки Придністровської Молдавської республіки;

До відповідача: Приватного підприємства „Континент”;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство промисловості Придністровської Молдавської республіки; Ліквідаційної комісії державного підприємства „Рибницький будівельний трест”;

про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від ПП "Бахус-Т" - Ткаченко М.М., діючий за дов. №2 від 18.02.2008року.

від ПП "Континент" - Тельпис Ф.А., паспорт серія КЕ 636594.

від ДП "Рибницький будівельний трест" –не з’явився;

від Міністерства економіки ПМР - не з’явився;

від Міністерства промисловості ПМР - не з’явився;

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст.77 ГПК України.

У вересні 2007 року Приватне підприємство „Бахус –Т” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки, про визнання дійсним договору купівлі –продажу №7 від 24.07.2007року, укладеного між Міністерством економіки Придністровської Молдавської Республіки та Приватним підприємством „Бахус –Т”, та визнання за ПП „Бахус –Т” права власності на базу відпочинку „Волна”, яка складається з приміщень та споруд, передбачених технічним паспортом, і знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Ліман. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державне підприємство „Рибницький будівельний трест”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2007року (суддя Зеленов Г.М.) прийнято зазначену позовну заяву та порушено провадження у справі №21/214-07-7116.

01.10.2007 року до господарського суду Одеської області (вхідний №10110) надійшла позовна заява Приватного підприємства „Континент” до відповідачів: Міністерство економіки Придністровської Молдавської Республіки, Міністерство промисловості Придністровської Молдавської Республіки, ліквідаційна комісія державного підприємства „Рибницький будівельний трест”, Приватне підприємство „Бахус –Т”, яка містить вимогу про прийняття позовної заяви до розгляду та залучення ПП „Континент” до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору за позовом ПП „Бахус –Т” до Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки та ліквідаційної комісії ДП „Рибницький будівельний трест”.

У позовній заяві ПП „Континент” просить суд визнати дійсним договір купівлі –продажу майна б/н від 08.06.2005року, укладений між Державним підприємством „Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством „Континент”; визнати за Приватним підприємством „Континент” право власності на базу відпочинку „Волна”, яка знаходиться в селі Лиман Татарбунарського району Одеської області; визнати недійсним протокол №15 засідання Комісії по оцінці і приватизації майна державної власності, зарахованого на баланс ДП „Рибницький будівельний трест”, розташованого за межами Придністровської Молдавської Республіки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.10.2007 р. (суддя Зеленов Г.М.) було відмовлено у прийнятті позовної заяви Приватного підприємства “Континент” про визнання дійсним договору купівлі-продажу б/н від 08.06.2005 р., укладеного між Державним підприємством “Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством “Континент”, визнання права власності на базу відпочинку „Волна” та визнання недійсним протоколу Комісії по оцінці і приватизації майна державної власності № 15 від 24.07.2007 р. та залученні його до участі у справі № 21/214-07-7116 в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.11.2007 р. ухвалу господарського суду Одеської області від 05.10.2007 р. по справі № 21/214-07-7116 скасовано, позовну заяву ПП „Континент” з доданими до неї матеріалами надіслано до господарського суду Одеської області для вирішення питання відповідно до ст. 26 ГПК України.

Резолюцією першого заступника голови господарського суду Одеської області справу № 21/214-07-7116 передано на розгляд судді Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2007р. (суддя Петров В.С.) справу № 21/214-07-7116 прийнято до свого провадження з присвоєнням №15-21/214-07-7116 та залучено ПП „Континент” до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

Згідно з Розпорядженням голови господарського суду №144-р від 14.04.2008р., враховуючи подану суддею Петровим В.С заяву про передачу справи №15-21/214-07-7116 на розгляд іншому судді, у зв'язку з завантаженістю, справу №15-21/214-07-7116 за позовом Приватного підприємства “Бахус-Т” до Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача –Державного підприємства “Рибницький будівельний трест”, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватного підприємства “Континент” до Міністерства економіки ПМР, Міністерства промисловості ПМР, Ліквідаційної комісії державного підприємства “Рыбницкий строительный трест” та Приватного підприємства “Бахус-Т” про визнання дійсним договору купівлі-продажу б/н від 08.06.2005 р., визнання права власності на майно та визнання недійсним протоколу № 15 від 24.07.2007 р. передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Щавинській Ю.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18 квітня 2008року (суддя Щавинська Ю.М.), справу №15-21/214-07-7116 прийнято до свого провадження з присвоєнням №20-15-21/214-07-7116.

Під час розгляду справи у новому складі суду позивач заявлені вимоги підтримав повністю.

Третя особа із самостійними вимогами ПП „Континент” підтримала заявлені вимоги та додатково просила визнати недійсним договір купівлі –продажу бази відпочинку „Волна”, яка розташована у с. Лиман Татарбунарського району Одеської області, №7 від 24.07.2007року, укладений між Міністерством економіки Придністровської Молдавської Республіки та Приватним підприємством „Бахус –Т”.

У судовому засіданні 28.05.2008року представник Міністерства економіки ПМР надав суду заперечення, в якому зазначає, що на підставі пункту 17 додатку до постанови уряду Придністровської Молдавської Республіки від 21 травня 199року №162 після прийняття рішення про передачу майна господарюючого суб’єкта іншому господарюючому суб’єкту, передавальна сторона не вправі проводити вилучення, у тому числі із документації передавального майна господарюючого суб’єкта. Майно та документація, вилучені в порушення вказаних вимог повинні бути повернені приймаючій стороні. Відчуження даного нерухомого майна проведено з істотними порушеннями нормативно –правових актів ПМР, а також процедур по відчуженню, що спричиняє визнання проведеного закритого аукціону та самого договору купівлі –продажу недійсними. У зв’язку з невиконанням Ліквідаційною комісією ДП „Рибницький будівельний трест” п. 4 Постанови Уряду ПМР від 02 лютого 200року №10, база відпочинку „Волна” була зарахована до переліку майна підприємств державної власності, розташованого за межами ПМР, які підлягають приватизації в 2005-2006р.р., що затверджений Указом Президента ПМР від 02 червня 2005 року №265.

У відповідності з пунктом 3 відповідного Указу, виконавчим органам влади, у веденні яких знаходяться організації, які мають на балансі майно, розташоване за межами ПМР, забороняється здійснювати будь-які дії по його відчуженню, списанню, передачі в оренду або заставу без обов’язкового узгодження таких дій з виконавчим органом державної влади, уповноваженим на проведення приватизації, тобто Мінекономіки ПМР.

Також Міністерство економіки ПМР звертає увагу на те, що в порушення нормативно –правових актів, а саме: постанови уряду ПМР від 11 січня 2000 року за №10, постанови уряду ПМР від 21 травня 1999року за №162, постанови уряду ПМР від 05 жовтня 1999 року за №341, указу Президента ПМР від 02 червня 2005року за №265, 3 червня 2005року, був проведений, а точніше оформлений закритий аукціон з продажу бази відпочинку „Волна” –незавершене будівництво, в результаті чого 8 червня 2005року між Ліквідаційною комісією та ПП „Континент” був укладений договір купівлі –продажу майна, об’єктом якого є незавершене будівництво бази відпочинку „Волна”. Вищевказаний Протокол складений в порушення Положення „Про ведення аукціонної діяльності на території ПМР” з встановленням обов’язку покупця оформити нерухоме майно на території України. База відпочинку „Волна” є майном державної власності, яка рахується на балансі ДП „Рибницький будівельний трест”, розташованим за межами ПМР, не є об’єктом незакінченого будівництва, та до неї не можуть бути застосовані процедури та умови відчуження незавершеного будівництвом об’єкту.

Також Міністерство економіки ПМР заявляє, що на момент проведення угоди по купівлі – продажу майна згідно договору купівлі –продажу від 08 червня 2005року б/н, предметом якого є незакінчене будівництво бази відпочинку „Волна”, самого об’єкту у вигляді незакінченого будівництва бази відпочинку „Волна” ні на території Придністровської Молдавської Республіки, ні за її межами –немає.

11.07.2008 року представник Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки звернувся до суду з зустрічною позовною заявою (вх. №3996), в якій просить суд визнати договір купівлі –продажу від 08 червня 2005року б/н, укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства „Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством „Континент” недійсним, посилаючись на те, що при проведенні аукціону по продажі нерухомого майна, а також укладенні Договору купівлі –продажу нерухомого майна на території України, сторони повинні були керуватися чинним законодавством України, тобто для таких видів договорів законодавством України, у відповідності ст. 657 ЦК України, встановлена письмова форма договору та вони підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Єдиним наслідком недотримання обов’язкової нотаріальної форми договору купівлі –продажу, передбаченим законодавством України, є визнання його недійсним, такий договір не має юридичної сили. Також Міністерство зазначає, що ніяких правовстановлюючих документів для здійснення нотаріального посвідчення та державної реєстрації даного нерухомого майна на території Придністровської Молдавської Республіки та на території України Ліквідаційна комісія ДП „Рибницький будівельний трест” надати не може, у зв’язку з відсутністю права власності на дане майно, а також права розпоряджатися цим майном.

30.07.2008 року представник Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки надав уточнення до позовних вимог (вх №15418), в яких просить суд визнати договір купівлі –продажу від 08 червня 2005року б/н, укладений між Ліквідаційної комісією державного підприємства „Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством „Континент”, недійсним та виселити Приватне підприємство „Континент” з бази відпочинку „Волна”, яка розташована на території держави Україна в с. Лиман Одеської області, Татарбунарського району.

У судовому засіданні 15.08.2008 року Приватне підприємство „Континент” надало відзив на позов Міністерства економіки Придністровської Молдавської республіки про визнання недійсним договору купівлі - продажу незавершеної будівництвом бази відпочинку „Волна” від 08.06.2005 року, в якому посилається на те, що спірне майно (база відпочинку „Волна”) знаходиться на території України, не введено в експлуатацію, як об’єкт нерухомості, відповідно до законодавства України, не зареєстровано в Україні, як об’єкт нерухомості, тому воно не є об’єктом нерухомості соціальної сфери. Також ПП „Континент” зазначає, що посилання Міністерства економіки ПМР на те, що аукціон з продажу спірного майна ПП. „Континент” був проведений з порушенням діючого законодавства ПМР є безпідставним, тому що позов Міністерства економіки ПМР з вимогою про визнання аукціону недійсним ще не розглянутий арбітражним судом ПМР. Також ПП „Континент” звертає увагу на те, що позивач зазначає, що власником спірного майна на момент продажу була Верховна Рада ПМР, тому ні Ліквідаційна комісія Державного підприємства „Рибницький будівельний трест”, ні Міністерство промисловості ПМР не є власниками спірного майна і не мали права на його відчуження. Але в договорі купівлі –продажу, який укладено між Міністерством економіки ПМР та ПП Бахус-Т” про продаж того ж самого спірного майна в п. 2.1 зазначено, що майно належить Придністровській Молдавській Республіці в особі Міністерства промисловості Придністровської Молдавської Республіки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

24.07.2007р. рішенням Комісії по оцінці та приватизації майна державної власності (Протокол N 15 засідання Комісії) ПП "Бахус-Т" було визнано переможцем аукціону з продажу майна - бази відпочинку „Волна", яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лиман.

Відповідно до зазначеного протоколу на аукціоні ПП «Бахус-Т» був проданий лот - майно державної власності, що обліковується на балансі ГП "Рибницький будтрест": база відпочинку „Волна", Одеська область, Татарбунарський район, с. Лиман. Первинна ціна лоту 32 600 доларів США, кінцева ціна 34 100 доларів США.

Згідно Протоколу N15 засідання Комісії по оцінці та приватизації майна державної власності від 24.07.2007 р. переможець аукціону, ПП "Бахус-Т", зобов'язався підписати Протокол, протягом 10 банківських днів після його затвердження укласти договір купівлі - продажу з організатором аукціону, а також сплатити протягом 15 днів зі дня укладення договору вартість майна, придбаного на аукціоні, з урахуванням внесеного задатку.

На підставі цього протоколу 24.07.2007р. між продавцем Міністерством економіки ПМР та покупцем ПП „Бахус-Т” було укладено договір купівлі-продажу майна державної власності, що обліковується на балансі "Рибницький будтрест".

Відповідно до п. 1.2. Договору купівлі - продажу від 24.07.2007 р. Продавець продав, а Покупець купив майно державної власності, що обліковується на балансі ГП "Рибницький стройтрест" - базу відпочинку „Волна". У пункті 2.1. Договору зазначено, що згідно рішення Комісії по оцінці та приватизації майна державної власності вартість Об'єкту складає 34 100 доларів США.

Також сторони Договору домовилися, про те, що Покупець протягом 15 банківських днів з дня укладення договору сплачує ціну Об'єкту продажу у сумі 33 126 доларів США враховуючи те, що Покупцем раніше було сплачено задаток, у розмірі 974 доларів США, відповідно до договору про задаток від 29.05.2007 р.

Після сплати зазначеної суми, 14.09.2007р. між сторонами був підписаний акт прийому - передачі майна.

З урахуванням того, що відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, проте, Продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу №7 від 24.07.2007р., до нотаріусу не з'являється, внаслідок чого зазначений договір нотаріально не посвідчений, що позбавляє Покупця зареєструвати за ним право власності на придбаний об'єкт, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 08.06.05р. між державним підприємством “Рибницький будівельний трест” в особі голови ліквідаційної комісії (Продавець) та ПП “Континент” (Покупець) на підставі протоколів № 7 та № 8 від 03.06.05р., оформлених за результатами торгів проведеного закритого аукціону, укладено договір купівлі-продажу майна - незавершеного будівництва бази відпочинку „Волна”, яка знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, Татарбунарський район, с. Лиман. Вартість майна визначена п.п. 2.1, 2.2, 2.4 договору в сумі 37 130 доларів США (300 991руб. ПМР), з урахуванням акту експертизи Торгово-промислової палати ПМР № 017038 від 17.01.05р., що є невід'ємною частиною договору та відповідно до якого на базі відпочинку “Волна” знаходяться: 3 спальних корпуса на 72 місця кожний, площею забудови 216 кв. м., їдальня на 150 місць, площею забудови 450 кв. м.; душові (2 відділення), площею забудови 35 кв. м.; туалет (2 відділення), площею забудови 49 кв. м.; умивальник, площею забудови 56 кв. м.; 2 водонапірні вежі (для технічної води ) висотою 9 м; мережі водопроводу; електромережі; майданчик для стоянки автотранспорту, доріжки, майданчики; благоустрій, у тому числі клумби із залізобетонних кілець, навіси, бесідки тощо; обладнання їдальні, у тому числі холодильні агрегати (2 шт.); шафа жарильня; електричні котли (2 шт.); електропечі (2 шт.); вагони двосекційні (інв. № 017-020) –4 одиниці, площею забудови 168 кв. м.; трансформаторна підстанція (інв. №011) площею забудови 180 кв. м.; цистерна для питної води (інв. № 010) об"ємом 16 куб. м.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що оплата вартості майна здійснюється на протязі 30 днів, з моменту передачі документів, шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок Продавця.

Не отримавши відповідної документації, 17.04.07р. ПП “Континент” платіжним дорученням № 3 перерахувало на кореспондентський рахунок ліквідаційної комісії ДП “Рибницький будівельний трест” грошові кошти у сумі 310 722,41 руб. ПМР в якості оплати за незавершене будівництво бази відпочинку „Волна”, згідно договору від 08/06-2005р.

Вважаючи, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов, проте продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору, ПП „Континент” також звернувся до суду як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. У випадках, передбачених законом або міжнародним договором, Господарський суд застосовує норми права інших держав.

Враховуючи, що Придністровська молдавська республіка не є самостійним суб’єктом міжнародного права, знаходиться на території Республіки Молдови з невизначеним до нинішнього часу статусом, приймаючи до уваги, що у відповідності до ст.10 Закону Республіки Молдова №173 від 22.07.2005р. „Про основні положення особливого правового статусу населених пунктів лівобережжя Дністра (Придністров’я)” майно, що знаходиться на території лівобережжя Дністра (Придністров’я) –земля, води, надра, рослинний та тваринний світ, інші природні ресурси є власністю всього народу Республіки Молдова та одночасно складають економічну основу Придністров’я, суд вважає за необхідне застосування для визначення правового статусу майна ДП „Рибницький будівельний трест”, яке є державним майном, положень Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності, підписаної 11.08.1994р. та ратифікованої Законом України від 12 липня 2001 року N2666-III.

У відповідності до ст.2 зазначеної Угоди, кожна із Сторін визнає право власності іншої Сторони, її громадян та юридичних осіб по відношенню до розташованих на її території підприємств, установ, організацій та інших об'єктів (філіали, долі, паї, акції та інше майно), включаючи об'єкти соціально-культурної сфери (санаторії, санаторії-профілакторії, будинки і бази відпочинку, пансіонати, готелі і кемпінги, туристичні бази, дитячі оздоровчі заклади), що перебували на 1 грудня 1990 року у віданні органів державного управління іншої Сторони, а також були власністю інших юридичних осіб, у майні яких відсутня державна частка, та фізичних, за винятком об'єктів, що збудовані з метою ліквідації наслідків форс-мажорних обставин.

Згідно до ст.4 Угоди сторони взаємно визнають, що об'єкти соціальної сфери, які знаходяться на їх території (або відповідні долі участі в цих об'єктах): санаторії, санаторії-профілакторії, будинки та бази відпочинку, пансіонати, готелі і кемпінги, туристичні бази, дитячі оздоровчі заклади, будівництво яких здійснювалось за рахунок коштів підприємств колишнього союзного підпорядкування, розташованих на території іншої Сторони, є власністю цієї Сторони.

Сторони вважають за доцільне надавати на своїй території земельні ділянки у користування як для діючих, так і для тих, що створюються, об'єктів соціальної сфери іншої Сторони, її юридичних фізичних осіб. Надання земельних ділянок іншій Стороні, а також платня за їх використання здійснюється на загальних підставах, які визначаються законодавством Сторони місцезнаходження об'єкта.

Граничний строк надання документів для визнання прав власності на об'єкти, які можуть бути віднесені до власності Сторін згідно з статтями 2 і 4, закінчується через 2 роки з дня набуття чинності цією Угодою.

При чому, стаття 5 Угоди передбачає, що кожна Сторона має право продати, обміняти, передати у заставу, здати в оренду, передати безкоштовно або на договірних засадах свою власність іншій Стороні, її фізичним і юридичним особам. Реалізація положень цієї статті здійснюється органами, уповноваженими розпоряджатися державним майном кожної з Сторін, відповідно до законодавства Сторони місцезнаходження об'єктів власності, якщо інше не передбачено додатковими угодами Сторін.

Законом України "Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності та Протоколу між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про внесення змін до Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11 серпня 1994 року" виконання зазначених функцій покладено на Фонд державного майна України. При цьому реалізація ст. 5 Угоди здійснюється у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про необхідність застосування при розгляді справи вимог чинного законодавства України, яким врегульовані питання визнання угоди дійсною та визнання права власності.

Посилання сторін по справі в обґрунтування своїх вимог та заперечень на нормативні акти Придністровської Молдавської республіки, зокрема Укази Президента, закони, тощо, не приймаються судом з урахуванням ст.4 Господарського процесуального кодексу України, оскільки жодного міжнародного договору з Придністровською Молдавською Республікою Україна не укладала. Будь-якого правового обґрунтування вимог та заперечень, які би базувалися на міжнародних нормах, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, сторонами по справі суду не надано.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” № 1952-ІУ від 01.07.2004 р. із відповідними змінами, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Об'єктами нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) за цим законом є земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У відповідності до чинного законодавства України (ст.ст.3-4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”), речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку, встановленому законом.

Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

При чому, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, зокрема право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Реєстрація права власності повинна передувати реєстрації інших речових прав на таке майно та їх обмежень і проводитися в разі вчинення правочину щодо такої нерухомості, встановлення обмежень речових прав на таку нерухомість.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до листа ФДМУ від 5.12.2006р. (т.3 а.с.33) в рамках угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності та Протоколу між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про внесення змін до Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11 серпня 1994 року" Державне підприємство „Рибницький будівельний трест” (м.Рибниця, Республіка Молдова) надало ФДМУ пакет документів для визнання права власності на базу відпочинку „Волна”, яка розташована на території курорту Катранка, с. Лиман Татарбунарського району Одеської області. Станом на 5.12.2006р. право власності на базу відпочинку „Волна” не визнано, надані молдавською стороною документи знаходяться на розгляді.

В порушення вимог ст.33 ГПК України доказів визнання та реєстрації у встановленому порядку права власності на спірний об’єкт нерухомості станом на час розгляду справи сторони не надали. Згідно з відповіддю Татарбунарського РБТІ від 26.06.2008р. №164 відомості про реєстрацію об’єкта за будь-якою особою відсутні.

Згідно зі статтею 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За приписами статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Приймаючи до уваги, що визнання договору дійсним у судовому порядку фактично замінює його нотаріальне посвідчення, відповідне рішення суду, за змістом ст.209 ЦК України, може бути прийнято виключно щодо правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим ст.203 Цивільного кодексу України.

У відповідністю із вимогами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що договори купівлі-продажу бази відпочинку „Волна” (Одеська область, Татарбунарський р-н, с.Лиман) як від 24.07.2007р., укладений між Міністерством економіки Придністровської Молдавської Республіки та Приватним підприємством „Бахус –Т”, так і від 08.06.05р., укладений між Державним підприємством “Рибницький будівельний трест” та ПП “Континент”, не відповідають чинному законодавству, а саме ст.658 ЦК України, відповідно до якої право продажу майна належить виключно його власнику, та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, за вказаними вище приписами якого право власності має бути зареєстроване, а реєстрація має передувати вчиненню правочинів щодо нього.

Враховуючи вищезазначене, позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ПП „Континент” та зустрічний позов Міністерства економіки ПМР слід задовольнити частково, а договір купівлі –продажу бази відпочинку „Волна” №7 від 24.07.2007року, укладений між Міністерством економіки ПМР та Приватним підприємством „Бахус- Т”, та договір купівлі –продажу від 08.06.2005року б/н, укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства „Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством „Континент” підлягають визнанню недійсними.

Посилання ПП „Континент” на те, що база відпочинку „Волна” є об’єктом незавершеного будівництва, у зв’язку з чим на неї не розповсюджується зазначені норми, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: актом державної приймальної комісії від 18.07.1989 року із додатками (т.2 а.с.134-139), крім того, згідно наявних у справі договорів оренди землі, земельна ділянка була надана в оренду ДП „Рибницький будівельний трест” саме для обслуговування майнового комплексу бази відпочинку „Волна”.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що застосування наслідків недійсності правочину з власної ініціативи є правом, а не обов’язком суду, а вимоги про застосування недійсності правочину сторонами не заявлялися та, відповідно, державним митом не оплачувалися, суд знаходить підстав для їх застосування. Разом з тим, суд зазначає, що сторони не позбавлені в подальшому звернутися із відповідним позовом.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з урахуванням визнання судом обох спірних договорів недійсними, первісний позов ПП „Бахус –Т” у повному обсязі та позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ПП „Континент” в частині визнання договору дійсним та визнання права власності задоволенню не підлягають.

Щодо вимог Міністерства економіки Придністровської Молдавської Республіки про виселення Приватного підприємства „Континент” з бази відпочинку „Волна”, суд зазначає наступне. За своєю правовою природою позов про виселення є одним із способів захисту права власності шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація), який передбачений ст.387 ЦК України.

Враховуючи, що позивач по зустрічному позову не довів у встановленому законом порядку свого права власності на базу відпочинку, заявлений віндикаційний позов задоволенню не підлягає. Крім того, відповідач по зустрічному позову ПП „Континент” знаходиться та використовує базу відпочинку „Волна” на підставі договору оренди від 5.04.2006р. з ДП „Рибницький будівельний трест”, яке із зазначеними вимогами не зверталося. Вказаний договір оренди не є предметом спору у даній справі, а належні докази про визнання зазначеного договору недійсним або його розірвання у матеріалах справи відсутні.

Щодо вимог третьої особи із самостійними вимогами ПП „Континент” про визнання недійсним протоколу №15 від 24.07.2007р. Комісії по оцінці та приватизації майна державної власності, суд доходить висновку про припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.80 ГПК України, оскільки дійсність протоколу іноземного колегіального органу не є спором, підвідомчим господарському суду України у розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального кодексу України, підстави для відшкодування сторонам сплачених судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд–

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні первісного позову Приватному підприємству „Бахус –Т” - відмовити.

2.          Позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору Приватного підприємства „Континент” - задовольнити частково.

3.          Визнати недійсним договір купівлі –продажу бази відпочинку „Волна” №7 від 24.07.2007року, укладений між Міністерством економіки Придністровської молдавської республіки та Приватним підприємством „Бахус- Т”.

4.          Провадження у справі в частині вимог Приватного підприємства „Континент” про визнання недійсним протоколу №15 від 24.07.2007р. засідання Комісії по оцінки і приватизації майна державної власності, облікованого на балансі Державного підприємства „Рибницький будівельний трест”, припинити.

5.          В решті позовних вимог Приватному підприємству „Континент” - відмовити.

6.          Зустрічний позов Міністерства економіки Придністровської молдавської республіки - задовольнити частково.

7.          Визнати недійсним договір купівлі –продажу від 08.06.2005року б/н, укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства „Рибницький будівельний трест” та Приватним підприємством „Континент”.

8.          В решті позову Міністерства економіки Придністровської молдавської республіки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Щавинська Ю.М.

рішення підписано 26.08.2008р.