ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.08р.

Справа № 35/157-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі "Дніпропетровських міських електричних мереж",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліола", м. Дніпропетровськ

про стягнення 14 393,90 грн

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Козятинський І.П., провідний юрисконсульт, дов. №80 від 05.05.08 р.

від відповідача - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію - 13845,40 грн, пеню - 118,35 грн, інфляційні втрати - 415,36 грн, 3% річних - 14,79 грн, посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань за договором №2414 від 08.05.2001 р.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази не надав, вимог не заперечив, присутність повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та вважає можливим розглянути справу без участі його представника, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” місцезнаходження юридичної особи – це місце знаходження постійно діючого виконавчого органу юридичної особи, а в разі його відсутності –місцезнаходження іншого органу чи особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без довіреності, за певною адресою, яка вказана засновниками (учасниками) в установчих документах і за якою здійснюється зв’язок з юридичною особою. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 04.09.2008р. місцезнаходження відповідача - м. Дніпропетровськ, вул. Інженерна, 2-Б, за яким і були направлені ухвали суду. Всупереч вимогам ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” відповідач не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм місцезнаходженням.

Справа розглядається за наявними доказами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі "Дніпропетровських міських електричних мереж" (постачальник) та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліола" (споживач) було укладено Договір № 2414 від 08.05.2001р. на постачання електричної енергії строком дії з 2001р. по 2002р. та який відповідно до п. 10.1. вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо сторони не заявлять про його припинення. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

На виконання умов договору в спірний період квітень-липень 2005р. відповідач здійснював споживання електричної енергії, та всупереч п. 3.2. договору та п. 7.8, 7.10 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996р. (в редакції на квітень 2005р.) не надавав позивачу щомісячних звітів про спожиту електроенергію, заяви про розірвання договору та припинення постачання електроенергії не направляв.

Відповідно до п. 7.25. вище названих Правил у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (незалежно від причин) визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за потужністю струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Позивач правомірно розрахував кількість спожитої в спірний період електроенергії за потужністю струмоприймачів, що визначена в договорі, та загальна вартість електроенергії за цей період складає 13 845,40 грн, що підтверджується довідкою про нарахування, виписками з особового рахунку відповідача.

Згідно п. 3.3. договору оплата платіжних документів проводиться споживачем самостійно у термін протягом п’яти календарних днів після дати, вказаної в платіжному документі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону та договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Відповідач за спожиту електроенергію не розрахувався, заборгованість становить 13 845,40 грн, що підтверджується розрахунком позивача, та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк для захисту порушеного права три роки. Строки виконання відповідачем спірних зобов’язань настали відповідно з 26.04.2005р. по 02.08.2005р. Позивач звернувся до суду з позовом 09.07.2008р., тобто пропустив строк позовної давності для стягнення заборгованості за спожиту в квітні-червні 2005р. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такої заяви від сторін не надходило, отже, у суду відсутні підстави для застосування позовної давності та заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції з січня по квітень 2008р. включно (за вимогами позивача) становлять 415,36 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 14.05.2008р. до 26.05.2008р. (за вимогами позивача) – 14, 79 грн.

За умовами п. 3.3. договору в разі несвоєчасної оплати спожитої електричної енергії відповідач повинен сплатити пеню.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути пеню за період прострочення з 14.05.2008р. по 26.05.2008р. Зобов’язання щодо оплати повинні бути остаточно виконані до 02.08.2005р., нарахування пені припинилося відповідно з 02. 02.2006р. та вимоги позивача про стягнення пені за період з 14.05.2008р. по 26.05.2008р. необґрунтовані та в стягненні пені в сумі 118,35 грн слід відмовити.

Зважаючи на встановлені обставини, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі основного боргу –13 845,40 грн, інфляційних втрат – 415,36 грн, 3% річних –14,79 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 193, 275-277, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліола"– 49033, м. Дніпропетровськ, вул. Інженерна, 2-Б, (р/р 2401 АКБ «Новий», МФО 305062) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі "Дніпропетровських міських електричних мереж" –49070, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 40, на п/р 40 в ОПЕРВ філії Дніпропетровського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 305482 борг –13 845,40 грн (тринадцять тисяч вісімсот сорок п’ять грн 40 коп) та на п/р 901 банк АБ «Кредит –Дніпро», МФО 305749 інфляційні втрати –415,36 грн (чотириста п’ятнадцять грн 36 коп), 3% річних –14,79 грн (чотирнадцять грн 79 коп) витрати по сплаті держмита – 142,76 грн (сто сорок дві грн 76 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 117,06 грн (сто сімнадцять грн 06 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 16 вересня 2008р.