ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про припинення провадженням справи

14.08.08 Справа № 18/127д/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14-А)

до Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” (252001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А) в особі Запорізької регіональної філії державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 27/29)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області (70002, м. Вільнянськ Запорізької області, вул. Бочарова, 12)

про зобов’язання відповідача зареєструвати договір оренди земельної ділянки,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Дубов К.В. (довіреність №322 від 13.08.2008 р.) паспорт СА 627648 виданий Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 11.11.1997 р., Гладкий В.К. (довіреність №317 від 30.07.2008 р.) паспорт СВ 301359 виданий Жовтневим РВ УМВС

від відповідача: належний представник в особі Запорізької регіональної філії “Центру ДЗК” Абрамов Д.О. (довіреність ВКР№ 6621 від 08.08.2008 р.)

від третьої особи: Пустовіт Г.Г (довіреність№2 09.01.2208 р.) паспорт СВ 670111 виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 22.03.2002.р.

СУТНІСТЬ СПОРУ :

До господарського суду Запорізької області 09.07.2008р. звернувся позивач - товариство з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” з позовною заявою до відповідача - державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, про зобов’язання відповідача зареєструвати договір оренди земельної ділянки, та ст.ст. 14, 17, 18, 25, 27, 35 Закону України “Про оренду землі”.

Ухвалою суду від 14.07.2008р. порушено провадження у справі №18/127д/08, судове засідання призначено на 14.08.2008 р.

Представники позивача в судовому засіданні надали суду заяву про залучення до участі у справі належного відповідача, а саме: Запорізької регіональної філії державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах”.

Згідно ст.24 ГПК України господарський суд за наявності достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотання сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Клопотання про залучення до участі в справі іншого відповідача може бути задоволено за умов вжиття щодо нього заходів досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 ГПК України. Залучення до участі у справі відповідача з ініціативи господарського суду може здійснюватися незалежно від додержання порядку досудового врегулювання спору.

Вказана заява відповідає вимогам ст.ст. 22, 24 ГПК України не суперечить чинному законодавству України, не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, прийнята судом та задоволена.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до участі у справі слід залучити іншого відповідача. Але, зважаючи на те, що Запорізька регіональна філія державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” не має статусу юридичної особи, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі Державне підприємство “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Запорізької регіональної філії державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 27/29).

Згідно приписів чинного законодавства України, державна реєстрація земельних ділянок регулюється положеннями Земельного кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1088 “Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру”, наказом Держкомзему України від 02.07.2003 № 174 “Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель”, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за №641/7962, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р. №1952-IV.

Закон України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” визначає правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав.

Згідно з ст.ст. 2, 5 цього Закону земельна ділянка є об’єктом нерухомого майна; адміністратором державного реєстру прав на нерухоме майно є Центр державного земельного кадастру, який здійснює його ведення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1088 “Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру” встановлено, що до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно Центр державного земельного кадастру проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель.

Таким чином, Державне підприємство “Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” в розумінні п.7 ст.3 КАС України є суб’єктом владних повноважень, якому делеговано повноваження щодо здійснення реєстрації прав на земельні ділянки, в тому числі договорів оренди.

Згідно з п. 13 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, починаючи з 01.09.2005р. Господарський процесуальний кодекс України, який є Законом України, діє у частині, що не суперечить КАС України, тобто, відповідно до Господарського процесуального кодексу України до господарського суду за правилами ГПК України не можуть подаватися позови та розглядатися справи адміністративної юрисдикції - спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його дій.

Відповідно до рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. № 04-5/120 “Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам”, щодо поняття “справа адміністративної юрисдикції” визначено у статті 3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, або інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (Оглядовий лист ВАСУ № 1329/9/1/13-07 від 21.12.2007р.).

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею 17 КАС України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, зокрема, це спори

фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб’єктів господарської діяльності і суб’єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов’язання відповідача –суб’єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Оскільки позов подано до господарського суду у відповідності до ст. ст. 1, 2, 61, 64 ГПК України, положення якого не поширюються на зазначені вище відносини, то спір в цій частині не може бути розглянутий господарським судом в позовному провадженні, передбаченому Господарським процесуальним Кодексом України.

Відповідно до п.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Отже, провадження по справі підлягає припиненню відповідно до пункту 1 статті 80 ГПК України.

Відповідно до п. 9 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 23.08.1994. р. № 02-5/612 при вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що відповідно до п. 3 ст. 8 Декрету КМУ від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито” останнє підлягає поверненню позивачеві тільки у випадках припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1 і 3 статті 80 ГПК. У всіх інших випадках застосування статей 80 і 81 ГПК державне мито поверненню не підлягає.

Державне мито підлягає поверненню позивачу, відповідно до статті 8 Декрету КМУ “Про державне мито”.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, п. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1Провадження у справі припинити.

2Повернути ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік” (69063, м. Запоріжжя, вул.Глісерна, 14-А; ) державне мито в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн., яке перераховано платіжним дорученням № 3238 від 09.07.2008р. Видати довідку.

Додаток:

-довідка про повернення державного мита ( на одному аркуші).

Суддя                                                    В.В. Носівець