ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 17/380

12.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промекологія і метал»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський лакофарбовий завод»

Про стягнення 197200,79 грн.

Суддя Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача: Поліщук Т.А.(довіреність №б/н від 12.09.2008)

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ТОВ «Промекологія і метал»про стягнення з відповідача заборгованості за договором №14/03-2006-У від 01.03.2006 у розмірі 189094,50 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 8106,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не поставив товар, за який позивачем було здійснено передоплату.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Про дату та час розгляду справи відповідача було повідомлено завчасно та належним чином. Відповідач не виконав вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, ніяких пояснень чи заперечень по суті спору не надав, тому суд на підставі ст. 75 ГПК України, дійшов висновку про можливість вирішення спору за наявними в справі доказами.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, викладене в телеграмі від 11.11.2008, судом відхилено, оскільки в разі неможливості прийняти участь в судовому засіданні одного представника, відповідач відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України мав можливість вжити інші заходи щодо свого правового захисту.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський лакофарбовий завод»(відповідач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промекологія і метал»(позивач, покупець) був укладений договір №14/03-2006-У від 01.03.2006 (далі по тексту –Договір), згідно з яким відповідач зобов’язався поставити, а позивач –прийняти і оплатити товар (вугілля марки А першої категорії в кількості 5000,00 тон). До Договору був складений та підписаний Графік поставки вугілля (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору базова ціна вугілля за Договором становить 210,00 грн. за одну тону з ПДВ.

Порядок розрахунків за товар передбачений розділом 5 Договору, згідно з яким позивач був зобов’язаний оплатити товар на підставі рахунків-фактур, що виставляються постачальником, на умовах 50% передоплати та 50% після відвантаження товару згідно з залізничними квитанціями.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем на користь відповідача було перераховано 130410,00 грн., про що свідчать банківські виписки з особового рахунку ТОВ «Промекологія і метал», а також податковими накладними від 29.03.2006 та 30.03.3006, які були виписані відповідачем.

Відповідно до розділу 3 Договору поставка вугілля здійснюється рівномірно, протягом одного місяця з моменту підписання Договору на підставі замовлень покупця, у відповідності до Графіка поставки. Датою поставки згідно з п.3.3 Договору вважатиметься дата підписання акту прийому-передачі. Партія вугілля є такою, що поставлена постачальником і прийнятою покупцем тільки після отримання останнім документів, зазначених в п.3.9 Договору. За письмовою домовленістю сторін строки поставки вугілля можуть бути змінені (п.3.13). Фактична кількість та якість вугілля, яке має бути поставлене постачальником та прийняте покупцем, узгоджується сторонами в актах прийому-передачі (п.4.17).

За твердженням позивача, відповідач своїх зобов'язань за Договором в частині поставки товару не виконав, до цього часу вугілля не поставлене.

07.06.2006 позивач звернувся до відповідача з письмовим повідомленням про розірвання договору в зв’язку з невиконанням відповідачем його умов. Також позивач просив відповідача повернути протягом семи днів отриману від позивача передоплату в розмірі 130410,00 грн.

У відповідь на цей лист відповідач повідомив, що грошові кошти будуть повернуті в строк до 01.08.2006 (лист ТОВ «Київський лакофарбовий завод»№46 від 11.07.2006).

Матеріалами справи встановлено, що до цього часу відповідач товар не поставив, грошових коштів, одержаних від позивача за товар, не повернув.

Згідно з ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання в силу ст.525 ЦК України не допускається.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов’язань не виконав, товар позивачу не поставив, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми передоплати в розмірі 130410,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення ст.693 ЦК України не повернув позивачеві передоплату за товар, що не був поставлений відповідачем, тому на підставі ст.625 ЦК України він зобов’язаний сплатити позивачеві суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.08.2006 по 15.09.2008, що за перевіреним судом розрахунком становить 188742,05 грн., а також з відповідача підлягають стягненню 3% річних за період з 01.08.2006 по 15.09.2008, розмір яких становить 8106,29 грн. Нараховані позивачем інфляційні втрати в інший частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті держмита в сумі 1968,48 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33ё 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський лакофарбовий завод» (02088, м. Київ, вул. Леніна,61, код 33693098, р/р не відомий), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промекологія і метал»(61001, м.Харків, вул. Металістів,5, код 30656231, р/р не відомий) 188742 (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок дві) грн. 05 коп. –передоплати з урахуванням індексу інфляції, 8106 (вісім тисяч сто шість) грн. 29 коп. –3% річних, 1968 (одну тисячу дев’ятсот шістдесят вісім) грн. 48 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В інший частині позову відмовити.

Суддя О.А.Кролевець