ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 р.

№ 8/11-38

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Подоляк О.А.,

касаційну скаргу

ТОВ "Вареники"

на постанову

від 03.06.2008 р. Львівського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 8/11-38

за позовом

Житлово-комунального

підприємства №1

(надалі –Підприємство)

до

ТОВ "Вареники"

(надалі –Товариство)

про

стягнення 2873 грн.

за участю представників:

від позивача

- не з'явились

від відповідача

- не з'явились

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2008 р. Підприємство звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства про стягнення заборгованості в розмірі 2839,68 грн. та 33, 32 грн. пені.

Рішенням господарського суду Волинської області від 21.02.2008 р. (суддя Кравчук А.М.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р. (судді: Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.) позов задоволено частково: стягнуто з Товариства 2839, 68 грн. заборгованості, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, Підприємством та Товариством 14.04.2006 р. укладено договір №94 про участь орендарів орендованих, власників викуплених вбудованих і прибудованих нежитлових приміщень, розташованих в житлових будинках, у відшкодуванні вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі –Договір).

Відповідно п. 2.1 Договору позивач обслуговує житловий будинок та утримує прибудинкову територію відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 560, рішення виконкому Луцької міської ради від 06.12.2005 р. № 405 "Про відшкодування житлово-експлуатаційним організаціям вартості послуг, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та будинкових територій орендарями орендованих, власниками викуплених і прибудованих нежитлових приміщень".

Вартість послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій складає 0,41 грн./кв.м загальної площі. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Термін дії Договору відповідно до п. 6.1 з 01.01.2006 р. протягом часу функціонування приміщення відповідно статуту.

Судами встановлено, що зазначений договір є чинним та на момент розгляду справи сторонами не розривався.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов’язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, що зазначено в ст. 598 Цивільного кодексу України.

Встановивши обставини справи, зокрема те, що Підприємство не сплатило грошові кошти за надані послуги, надавши належну юридичну оцінку відносинам сторін, врахувавши положення ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, суди дійшли мотивованих висновків про наявність у Товариства зобов'язання сплатити грошові кошти за Договором.

Судами встановлено, що заборгованість Товариства за період з 01.01.2006 р. по 01.01.2007 р. становить 2 839, 68 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками судів, про задоволення позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 839, 68 грн.

Посилання оскаржувача в касаційні скарзі на те, що послуги передбачені Договором та додатком до нього Підприємством не надавались є необґрунтованими виходячи з наступного.

Пунктом 4.3 Договору встановлено порядок розрахунків, зокрема, Товариство оплачує вартість обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій в готівковій або безготівковій формі на підставі рахунків позивача без оформлення додаткових документів.

Тому, в разі якщо послуги відповідно до умов Договору Підприємством не надавались Товариство не було позбавлено можливості звернутись з вимогою про розірвання Договору.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів в частині відмови в задоволенні стягнення пені в розмірі 33,32 грн., оскільки відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, проте в договорі не передбачено розмір пені.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Вареники" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2008 р. у справі № 8/11-38 залишити без змін.

Головуючий, суддя Н. Губенко

С у д д і Т. Барицька

О. Подоляк