ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.08 р.                     Справа № 20/237

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України”, м.Єнакієве

про стягнення 2404,67 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Попова Ю.Г., Кир”ян Є.В. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім „Єко-вугіль України”, м.Єнакієве, про стягнення 2404,67 грн. – суми збитків.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на уточнений розрахунок суми позову № 047/026-37; договір поставки № 45-уг-015/77 від 04.01.2007р. із протоколом розбіжностей, протоколом узгодження розбіжностей та додатками; претензію № 022/2737 від 20.11.2007р.; розрахунки вартості нестачі; акт від 20.09.2007р.; посвідчення; акт від 22.09.2007р. про приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості; квитанції; акти ваги порожніх вагонів, тари від 22.09.2007р.; накладну № 50057007; накладну № 50057009; накладну № 50057010; претензію № 022/2944 від 11.01.2008р.; акт від 10.10.2007р.; акт № 5300 про приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості; накладну № 50057100; накладну № 50057106; претензію № 022/141 від 03.03.2008р.; акт від 30.12.2007р.; накладну на маршрут або групу вагонів; рахунки – фактур; довідки про сплату пред’явленого рахунку.

Під час розгляду справи позивач надав суду заяву № 026-37/1 від 06.11.2008р., у якій уточнив повне найменування відповідача, та просив суд вважати найменуванням відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України”.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

04.01.2007р. між Відкритим акціонерним товариством „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ (Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України”, м.Єнакієве (Постачальник), був укладений договір поставки № 45-уг-015/77 (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Постачальник на умовах, які передбачені договором, зобов’язується постачати Покупцю вугільну продукцію, а Покупець зобов’язується оплатити та прийняти товар.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що усі претензії, які виникли у зв”язку із недовантаженням вагонів та неякісним товаром, розглядаються вантажовідправником у передбаченому Законом порядку.

Відповідно до п. 5.2 договору та протоколу узгодження розбіжностей до нього, прийомка вугілля та пред’явлення претензії по кількості здійснюється Покупцем у відповідності із Інструкцією П-6 „Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості”, яка затверджена Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР 15.06.1965 із змінами та доповненнями від 14.11.1974р. (далі – Інструкція П-6), у випадку виявлення невідповідності якісних характеристик вимог посвідчення про якість виклик представника Постачальника обов’язковий.

19.09.2007р. згідно із накладними № 50057007, 50057009, 50057166, 50057165 на адресу позивача надійшли вагони, завантажені вугіллям марки АС. Вантажовідправником є ВАТ ЦЗФ „Нагольчанська”. Також 30.12.2007р. згідно із накладною № 50057752 на адресу позивача надійшли вагони, завантажені вугіллям марки АКО. Вантажовідправником є ВАТ ЦЗФ „Нагольчанська”.

Відповідно до рахунку – фактури № 50 від 17.09.2007р. – платіжними дорученнями №№ 20642 від 14.09.2007р., 7370 від 17.09.2007р., рахунку - фактури № 49 від 17.09.2007р. – платіжним дорученням № 20642 від 14.09.2007р., рахунку – фактури № 30 від 08.10.2007р. – платіжними дорученнями №№ 24859 від 20.11.2007р., 5161 від 22.11.2007р., 25324 від 23.11.2007р., рахунку – фактури № 79 від 28.12.2007р. – платіжними дорученнями № 27518 від 25.12.2007р. вартість поставленої вугільної продукції була сплачена позивачем.

Вантаж прибув за вагою відправника, в справних вагонах без слідів розкрадання і втрати, у зв’язку з чим був виданий ст. Коммунарськ без перевірки ваги, згідно ст. 52 Статуту залізниць України, про що є відмітка залізниці в графі 6 залізничної накладної.

Приймання продукції здійснювалось згідно із п. 5.2 договору, Інструкції про приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6 із викликом представника відповідача.

20.09.2007р., 10.10.2007р., 30.12.2007р. при прийманні вугільної продукції виявлена нестача, про що складено відповідні акти приймання продукції по кількості. Загальна сума нестачі складає 2404,67 грн. за розрахунком позивача

У зв’язку із виявленням нестачі позивач надсилав претензії №№ 022/2737 від 20.11.2007р., 022/2944 від 11.01.2008р., 022/141 від 03.03.2008р. на адресу відповідача, але вони залишені без розгляду та без задоволення.

Таким чином, позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, отримав вугільну продукцію та сплатив її вартість, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Відповідно до п. 22 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, із змінами та доповненнями, перевірка маси вантажу на станції призначення здійснюється таким самим способом, яким цю масу було встановлено на станції відправлення.

Згідно із п. 12 Інструкції П-6, продукція приймається по транспортним та супровідним документам (рахункам-фактурам, специфікаціям, описам) відправника. При відсутності усіх або деяких з перерахованих документів отримувач складає акт про фактичну наявність продукції та в акті вказує, які саме документи відсутні. У випадках, коли після отримання рахунку-фактури буде встановлено, що кількість прийнятої по акту про фактичну наявність продукції яка надійшла менш ніж вказано у рахунку – фактурі, повинен бути складений акт у відповідності до п.п. 16, 20, 25 Інструкції П-6. Наявність акту прийомки фактичної кількості отриманої продукції не звільняє отримувача від обов’язку складання акту прийомки після отримання рахунку-фактури.

Відповідач свого обов’язку належним чином не виконав, поставив позивачеві вугільну продукцію, але у вагонах була виявлена нестача, що є порушенням умов договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 624 Цивільного кодексу передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовом, та просить суд стягнути з відповідача 2404,67 грн. – суму збитків.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору поставки № 45-уг-015/77 від 04.01.2007р. із протоколом розбіжностей, протоколом узгодження розбіжностей та додатками, претензії № 022/2737 від 20.11.2007р., розрахунків вартості нестачі, акту від 20.09.2007р., посвідчень, акту від 22.09.2007р. про приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості, квитанцій, актів ваги порожніх вагонів, тари від 22.09.2007р., накладної № 50057007, накладної № 50057009, накладної № 50057010, претензії № 022/2944 від 11.01.2008р., акту від 10.10.2007р., акту № 5300 про приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості, накладної № 50057100, накладної № 50057106, претензії № 022/141 від 03.03.2008р., акту від 30.12.2007р., накладної на маршрут або групу вагонів, рахунків – фактури, довідок про сплату пред’явленого рахунку.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2404,67 грн. – суми збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, проти позову не заперечив, обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначеної суми на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 526, 530, 624 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України”, м.Єнакієве, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Еко-вугілля України” (86400, м.Єнакієве, Донецька область, вул. Марата, 1, поточний рахунок 7201 в АБ „Південний”, МФО 328209, код ЗКПО 33620370) на користь Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат” (94202, м.Алчевськ, Луганська область, вул. Шмідта, 4, поточний рахунок у Луганській обласній дирекції ОАО „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007, ЗКПО 05441447) 2404,67 грн. – суму збитків, 102,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 17.11.2008р.

Повний текст рішення підписано 20.11.08р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.