ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008 р. Справа № 2/225

Суддя господарського суду Чернівецької області Скрипничук Iван Васильович

розглядаючи справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз"

до Державної податкової інспекції в м.Чернівці

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішення ДПІ у м.Чернівці від 21.04.08р.№000036233/0 (від19.05.2008р.№000036233/1, від 11.06.2008р. №000036233/2, від 28.07.2008р. №000036233/3) від 19.05.2008р. №000050233/1/21ск (від 11.06.2008р. №000050233/2/21/ск, від 28.07.2008р. №000050233/3/21/ск) та від 11.06.2008р. №000056233/2 ( від 28.07.2008р. №000056233/3)

за участю представників:

позивача – Мартинюк В.І., довіреність від 09.01.2008р. за № 01/28

відповідача – Скакун О.О., довіреність від 23.09.2008р.; Ткач Д.Б., довіреність від 23.09.2008р.; Гаврилець В.А., довіреність від 25.09.2008р.; Стругару П.І., довіреність від 23.09.2008р.; Маниліч Л.І. – довіреність від 23.09.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Чернівцігаз” звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у м.Чернівці про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Чернівці від 21.04.2008р. № 000036233/0 (від 19.05.2008р. №000036233/1, від 11.06.2008р. №000036233/2, від 28.07.2008р. №000036233/3), від 19.05.2008р. №000050233/1/21ск (від 11.06.2008р. №000050233/2/21/ск, від 28.07.2008р. №000050233/3/21/ск) та від 11.06.2008р. № 000056233/2 (від 28.07.2008р. № 000056233/3).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ДПІ у м.Чернівці при визначенні порушення ВАТ “Чернівцігаз” у вигляді не включення до складу валового доходу в червні 2007 року суми 9155858грн. керувалася тим, що безповоротна фінансова допомога, відповідно до п.1.22 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», це сума коштів, передана платнику податку згідно з договором дарування, іншими дрібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод.

Проте, вказане поняття визначає безповоротну фінансову допомогу як суму коштів. Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначено, що кошти це гривня або іноземна валюта. Однак, ВАТ “Чернівцігаз” не отримувало жодних коштів у результаті купівлі векселів з дисконтом.

Крім того, з наведеного поняття вбачається, що сума коштів повинна бути передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами. Враховуючи те, що ВАТ “Чернівцігаз” не отримувало коштів в результаті купівлі векселів з дисконтом, відсутній контрагент за договором, який передав товариству суму коштів.

Таким чином, дисконт у вигляді різниці між номінальною вартістю векселя та ціною його викупу не є безповоротною фінансовою допомогою в розумінні суми коштів, переданої платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій).

Відповідач позовні вимоги заперечує, посилаючись на те, що прийняті оскаржувані повідомлення-рішення за результатами виїзної позапланової перевірки ВАТ “Чернівцігаз” від 08.04.2008р. згідно акту за № 1522/23-3/03336166 є обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам податкового законодавства.

У судовому засіданні 05.11.2008 оголошено перерву до 10.11.2008.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд встановив.

Так, працівниками ДПІ у м.Чернівці була проведена виїзна позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ВАТ по газопостачанню та газифікації “Чернівцігаз”.

За результатами перевірки (акт від 08.04.2008р. за №1522/23-3/03336166) податковим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 21.04.2008р. № 000036233/0 (від 19.05.2008р. № 000036233/1, від 11.06.2008р. № 000036233/2, від 28.07.2008р. № 000036233/3) від 19.05.2008р. № 000050233/1/21ск (від 11.06.2008р. № 000050233/2/21/ск, від 28.07.2008р. № 000050233/3/21/ск) та від 11.06.2008р. № 000056233/2 (від 28.07.2008р. № 000056233/3).

Суд вважає, що зазначені податкові повідомлення-рішення є правомірними і прийняті відповідно до вимог податкового законодавства з урахуванням наступного.

При проведенні перевірки було встановлено, що ВАТ “Чернівцігаз” (позивач) в якості підтвердження грошового боргу за отримані від постачальників товарно-матеріальні цінності передав ВАТ “Люкспромекспо” згідно актів прийому-передачі б/н від 31.05.2007р. одинадцять простих векселів власної емісії у кількості одинадцять штук від 31.05.2007р. вартістю 3351000 кожний на загальну суму 36861000грн. термін платежу по пред’явленню із зазначенням дати платежу 31.05.2017року.

Вказані векселі були видані ВАТ “Люкспромекспо” в якості підтвердження грошового боргу за поставку обладнання для автозаправки газонаповнюючих компресорних станцій.

У відповідності до ст. 75 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, що набув чинності в Україні 06.01.2000року, простий вексель містить безумовне зобов’язання сплатити визначену суму грошей.

Згідно ст. 4 Закону України “Про обіг векселів в Україні” № 3274-ІІІ від 05.05.2001р. (із змінами та доповненнями) у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються договірні зобов’язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов’язання щодо платежу за векселем.

Із акту перевірки від 08.04.2008р. вбачається, що між ВАТ “Чернівцігаз” та ТОВ “Фондові технології та інвестиції” укладено договори на придбання цінних паперів, а саме: № Д42-86/07, № Д42-85/07, № Д42-84/07 та № Д42-83/07 від 05.06.2007.

На підставі вказаних договорів позивач придбав у ТОВ “Фондові технології та інвестиції” сім векселів власної емісії вартістю 3351000грн. кожний, які були видані ВАТ “Люкспромекспо” в підтвердження заборгованості за отримані товарно-матеріальні цінності у сумі 23457000грн. за 14301142,49грн.

Дана операція з купівлі-продажу векселів здійснена з дисконтом, який складає 9155858грн.

Отже, ВАТ “Чернівцігаз” повернув цінні папери власної емісії по вартості нижче номінальної на 9155858грн.

У свою чергу, власні боргові зобов’язання, які повинен погасити грошовими коштами в сумі 23457000грн. ВАТ “Чернівцігаз”, повернуто за 14301142грн.

Таким чином, купівля-продаж векселів здійснена з дисконтом, який складає 9155858грн., і відповідно ТОВ “Фондові технології та інвестиції” погоджується прийняти частковий платіж за векселем від емітента до настання строку платежу, тому частина боргу за векселем у розмірі знижки (фактично несплаченої за домовленістю частини повної суми векселя) є безповоротною фінансовою допомогою у платника за векселем.

Ця безповоротна фінансова допомога визначається валовим доходом такого платника на підставі пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 та п.1.22.1 ст. 1 Закону України від 28.12.1994р. № 334/94-ВР “Про оподаткування прибутку підприємств” (із змінами та доповненнями) в редакції від 22.05.1997р. № 283/97-ВР.

Безоплатною фінансовою допомогою визнається:

- сума коштів, передана платнику згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідні компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод;

- сума безнадійної заборгованості, відшкодована позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора;

- сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності;

- основна сума кредиту або депозиту, наданих платнику податку без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але несплачених (списаних);

- сума процентів, умовно нарахованих на суму повторної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Крім того, у відповідності до п. 4.1 ст. 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валовий доход – це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий дохід згідно підпункту 4.1.6 ст. 4 цього ж Закону включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді.

Тобто, ВАТ “Чернівцігаз” безоплатно отримало власні боргові зобов’язання, погашення яких повинно здійснюватись шляхом перерахування грошових коштів.

Як наслідок, згода передати грошові зобов’язання (прості векселі) нижче номінальної вартості (дисконт) є безоплатною фінансовою допомогою.

Узагальнюючи, в порушення податкового законодавства, вищеназвана сума не включена ВАТ “Чернівцігаз” до суми скоригованих валових доходів у деклараціях з прибутку підприємств.

Тому, правових підстав для задоволення позову немає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185, 186, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, с у д –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             І.В. Скрипничук