ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

21.11.2008

Справа №2-7/3131-2006

За позовом Сакської об’єднаної державної податкової інспекції (96500, м. Саки, вул. Курортна, 57)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтрансагробуд» (96500, Сакський район, с. Уютне, вул. Євпаторійська, 49)

Про стягнення 18 336, 82 грн.

Суддя ГС АР Крим І.І. Дворний

представники:

Від позивача – Абсеметов З.Н. – предств., дов. № 5/9/10-00 від 08.01.2008р.

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Сакська об’єднана державна податкова інспекція звернулась до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтрансагробуд» про стягнення 18 336, 82 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю боргу у сумі 18 336, 82 на підставі порушення відповідачем п.п. 5.3.1.п.5.3.ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” ( у редакції на 01 липня 2005 р.), відповідно до якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. Проте, на теперішній час сума боргу в добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою ГС АР Крим від 29.04.2005р суддею Альошиною С.М. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження по справі.

На підставі резолюції першого заступника Голови Господарського суду АР Крим від 17.05.2006 р. справа передана на розгляд судді ГС АР Крим Дворному І.І., та ухвалою ГС АР Крим від 17.05.2006 р. прийнята до провадження.

Ухвалою ГС АР Крим позивач по справі (Євпаторійська ОДПІ) був замінений на Сакську ОДПІ у зв’язку з правонаступництвом.

Ухвалою ГС АРК від 17.10.2006 р. провадження у справі було зупинено до розгляду Господарським судом АР Крим справи 2-20/9600-2006А (2-5/9600-2006А) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтрансагробуд» до Сакської об’єднаної державної податкової інспекції та Євпаторійського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації про визнання дій щодо оцінки та продажу майна незаконими.

Постановою ГС АР Крим від 03.06.2008р. по справі № 2-5/9600-2006А в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою ГС АР Крим від 29.10.2008р. провадження по справі було поновлено та призначений розгляд справи на 10.11.2008р.

Позивач явку представника у судове засідання забезпечив та підтримав свої позовні вимоги з урахуванням наданих уточнень до позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією. Проте в матеріалах справи є наявний відзив, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не підтримує та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Отже, оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, справу можливо розглянути за наявними у справі документами, у зв’язку з чим судом не вбачається обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизації державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції — переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів України поширюється на:

1)          спори фізичних та юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2)          спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3)          спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4)          спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5)          спори щодо правовідносин, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Пунктом 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення поняття суб’єкта владних повноважень — орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтрансагробуд» про стягнення заборгованості перед бюджетом у розмірі 18 336, 82 грн.

Суд зазначає, що Сакська об’єднана державна податкова інспекція при стягнення податкового боргу діє як орган державної влади у здійсненні управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень, якій діє відповідно до Закону України „Про державну податкову службу України” та Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” з приводу компетенції податкового органу, визначеної законодавством України.

Отже, позивач є суб’єктом владних повноважень.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний спір за предметною ознакою та за суб’єктним складом не підвідомчий господарському суду, а є справою адміністративної юрисдикції, а тому провадження у справі підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись статтею пунктом 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1.          Провадження у справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.