ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.08 Справа № 7/284/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “ Кредитпромбанк”, в особі Вінницької філії ВАТ “Кредитпромбанк”, м. Вінниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький”, с.Махаринці, Козятинський район, Вінницька область

про стягнення 21690237 грн. 74 коп.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача Бойко В.М., дов. № 784 від 21.11.2007р.

Від відповідача Клюйко А.А., дов. № 01/12-07 від 03.12.2007р.

Від третьої особи: Волкова О.А., дов. № 01 від 24.01.2008р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 21690237 грн. 74 коп.: борг по кредиту-20071675 грн., борг по нарахованим відсоткам-1229527 грн. 20 коп., пеня - 389035 грн. 54 коп.

Ухвалою від 23.06.2008р. позовна заява прийнята до провадження, в задоволенні клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову відмовлено, судове засідання призначено на 30.07.2008р. Ухвалою суду від 15.07.2008р. судове засідання переносилось на 03.09.2008р., продовжувався строк розгляду спору до 23.09.2008р. Ухвалою від 02.09.2008 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -          ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький”, с. Махаринці Козятинський район Вінницька область, судове засідання відкладено до 11.09.2008р.

Від сторін 11.09.2008р надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору до 01.11.2008р.

Клопотання подано згідно зі ст. 22 ГПК України, тому прийнято судом до розгляду.

Ухвалою від 11.09.2008 року задоволено клопотання сторін; продовжено строк розгляду спору до 01.11.2008 року; розгляд справи відкладено до 27.10.2008р.

02.09.2008р. до канцелярії господарського суду подана заява про уточнення правового обґрунтування позовних вимог.

Заява прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні 27.10.2008 року від відповідача надійшло до суду клопотання про зменшення розміру належної до стягнення пені. Відповідач мотивує своє клопотання тим, що підприємство відповідача знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, внаслідок того, що на цукровому заводі у даному сезоні не запускалось виробництво у сезоні 2008 року.

Заява подана згідно зі ст. 22, п. 3 ст. 83 ГПК України.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За клопотанням представників сторін судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 27.10.2008 року, оголошенням вступної та резолютивної частини.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством “ Кредитпромбанк” в особі Вінницької філії ВАТ “Кредитпромбанк” (далі-кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький” (далі-позичальник) було укладено кредитний договір № 22/78/07-КЛТ (далі –кредитний договір).

У пункті 1.1 кредитного договору зазначено, що договором встановлено процедуру та умови надання позивачем по справі в майбутньому кредитів (траншів) Товариству з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький” в межах загальної суми 20071675 грн.; процедуру та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати відсотків за отриманими кредитами; а також взаємні права та зобов’язання сторін, що виникнуть при наданні банком кредитів; графік погашення заборгованості за траншовою кредитною лінією. В пункті 1.2 кредитного договору вказано, що зобов’язання кредитодавця щодо надання кредитів та зобов’язання позичальника виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невід’ємними частинами цього договору, в сумах зазначених в таких додаткових угодах. Між сторонами кредитного договору № 22/78/07-КЛТ від 30.11.2007 р. укладалися додаткові угоди № 01 від 30.11.2007 року, № 22/01 від 28.12.2007 року та № 22/02 від 30.01.2008 року. За умовами кредитного договору, позивач зобов’язався надати третій особі по справі грошові кошти на умовах забезпеченості, цільового використання, повернення, строковості та платності.

Додатковою угодою № 01 від 30.11.2007 року визначений обов’язок банку надати позичальникові кредит в сумі 20071675 грн. та обов’язок позичальника повернути кредит не пізніше 14.11.2008 року, встановлена процентна ставка за кредитом-19 відсотків річних. Випискою з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький” в Вінницькій філії ВАТ “Кредитпромбанк” підтверджується факт видачі кредиту третій особі по справі на суму, що визначена договором. Остаточний графік погашення заборгованості за траншовою кредитною лінією встановлений додатковою угодою № 22/02 від 30.01.2008 року.

Із п.3.4.4 кредитного договору випливає обов’язок позичальника повністю погасити заборгованість за кредитами зі своїх поточних рахунків на рахунки кредитодавця, що вказані у додаткових угодах. Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на такі рахунки. Відповідно до п.3.4.3 кредитного договору, позичальник зобов’язаний сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді. Проценти сплачуються на рахунки банку, вказані у додаткових угодах. Датою сплати процентів вважається дата зарахування грошових коштів на такі рахунки.

Згідно із п.3.4.8 кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами позичальник зобов’язаний сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або відсотками.

Кредитним договором № 22/78/07-КЛТ від 30.11.2007 року (розділ 4 договору) встановлено, що усі вимоги банку до позичальника, що виникнуть у майбутньому за цим договором та додатковими угодами, укладеними в рамках цього договору, забезпечуються заставою майна та майнових прав, що належать ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” та третім особам, за укладеними договорами застави.

Згідно із п.3.1.6 кредитного договору у разі недотримання позичальником умов цього договору та додаткових угод, а також у разі погіршення фінансового стану позичальника банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування ними, відшкодування збитків.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником кредитів, відсотків за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості –і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату відсотків.

Судом встановлено, що виконання зобов’язання ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” за кредитним договором № 22/78/07-КЛТ від 30.11.2007 року, окрім договорів, зазначених у розділі 4 кредитного договору, забезпечено договором поруки №22/78/П01/08-ПЛТ від 30.01.2008 року (далі –договір поруки), укладеним між сторонами по справі. Відповідно до п.1.1 договору поруки Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач”-поручитель зобов’язалося солідарно відповідати перед позивачем по справі у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов’язань ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” за кредитним договором. При цьому із п.1.2 договору поруки випливає, що відповідач по справі ознайомлений з умовами кредитного договору. Пунктами 2.1, 2.2 договору поруки визначено, що у разі невиконання ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” своїх зобов’язань за платежами, що, передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку не пізніше трьох робочих днів після одержання такого письмового повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором. Поручитель доручає банку здійснити договірне списання грошових коштів зі своїх поточних рахунків у банку в сумі заборгованості позичальника за договором, починаючи з третього робочого дня після одержання від банку письмового повідомлення, вказаного у п.2.1 договору поруки. Відповідно до п.2.3 договору поруки, відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Згідно із п.2.6 договору поруки датою сплати суми заборгованості поручителем за цим договором є дата зарахування коштів на рахунок банку. Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і втрачає чинність після повного погашення ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” та/або Товариством з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” заборгованості за кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджується невиконання ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” умов кредитного договору: непогашення чергової заборгованості за траншовою кредитною лінією відповідно до встановленого графіку та несплата відсотків за користування кредитними коштами. У зв’язку із цим позивачем, відповідно до п.3.1.6 кредитного договору та умов договору поруки, на адресу відповідача та ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” спрямовувалися повідомлення - вимоги від 29.04.2008 року про сплату строкової та простроченої заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, нарахованої пені. Проте вказані повідомлення-вимоги залишилися без задоволення.

У позовній заяві ВАТ “ Кредитпромбанк” в особі Вінницької філії ВАТ “Кредитпромбанк” просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” на користь позивача заборгованість ТОВ “Цукровий завод “Махаринецький” за кредитним договором у сумі 21690237 грн. 74 коп.: борг по кредиту-20071675 грн., борг по нарахованим відсоткам-1229527 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, сплату відсотків - 389035 грн. 54 коп.

Враховуючи право позивача відповідно до кредитного договору вимагати дострокового повернення Товариством з ОВ “Цукровий завод “Махаринецький” суми отриманих кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними, право стягнення пені, суд дійшов висновку, що за вказаної ситуації позивачем правомірно встановлена відповідна сума заборгованості третьої особи по справі за таким договором.

Як було вже зазначено, у відповідності із п.1.1 договору поруки Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” зобов’язалося солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов’язань Товариством з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький” за кредитним договором.

На момент розгляду господарської справи в суді Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод “Махаринецький” (солідарні боржники) не надали доказів сплати позивачу заборгованості за кредитним договором, яка зазначена у позовній заяві.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи положення ст.543 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з позовною заявою про стягнення саме з відповідача суми заборгованості за кредитним договором відповідно до договору поруки.

Згідно зі ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги те, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” не виконало своїх обов’язків за договором поруки, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу по кредитному договору у сумі 20071675 грн., боргу по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 1229527 грн. 20 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення з відповідача суми заявленої пені слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вказані правові норми, п.п.3.4.8 кредитного договору, позивачем правомірно нарахована Товариству з ОВ “Цукровий завод “Махаринецький” пеня у сумі 389035 грн. 54 коп. у зв’язку із непогашенням останнім заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами.

У відповідності із п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Із клопотання відповідача від 27.10.2008 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” знаходиться у тяжкому фінансовому стані у зв’язку із тим, що на цукровому заводі не запущено виробництво у сезоні 2008 року. Судом встановлено, що позивачем до стягнення з відповідача заявлено суму пені-389035 грн. 54 коп., сплата якої зменшить активи товариства, що за наявного тяжкого фінансового стану може призвести до повного зупинення господарської діяльності ТОВ “Запоріжцукорпостач”. Така ситуація може потягти за собою масове скорочення робочих місць на підприємстві або до відправлення працівників у відпустку без збереження заробітної плати, що призведе до зростання рівня безробіття в регіоні або негативно позначиться на фінансовій спроможності працівників, приведе до соціальної напруги. Для того, щоб не допустити означеної ситуації, суд вважає за необхідне на підставі п.3 ст.83 ГПК України зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача до суми 3890 грн. 36 коп.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, поскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 543, 544, 554, 1048 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжцукорпостач” (69076, м. Запоріжжя, вул.Лахтінська, буд. 8, кв. 59, код за ; п/р №260041005 у Вінницькій філії ВАТ “Кредитпромбанк”, МФО 302623) на користь Відкритого акціонерного товариства “ Кредитпромбанк” в особі Вінницької філії ВАТ “Кредитпромбанк” (21000, м. Вінниця, вул.Івана Богуна, буд.2, код за ; к/р № 390032 у ВАТ “Кредитпромбанк”, МФО 302623) заборгованість за кредитом у сумі 20071675 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами у сумі 1229527 грн. 20 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту, сплату відсотків у сумі 3890 грн. 36 коп., витрати на державне мито у сумі 25047 грн. 21 коп. та витрати на оплату інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу у сумі 115 грн. 90 коп.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення “06” листопада 2008р.

Суддя Н.С. Кутіщева