ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2008 Справа № 16/340

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс"

до приватного підприємства "Декорт-Хайрінг"

про стягнення грошових коштів у сумі 114768,18 грн. та розірвання договору

та зустрічним позовом приватного підприємства "Декорт-Хайрінг"

до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс"

про спонукання до виконання умов договору та стягнення збитків

Суддя Тимощенко О.М.

Представники до перерви:

від позивача (за первісним позовом):Слиш А.Я., дов.№01-155 від 25.10.07р.

Руденко В.А., дов.№29юр-795 від 24.07.07р.

від відповідача (за первісним позовом): Єськова А.М.

Представники після перерви:

Згідно протоколу судового засідання.

Справа прийнята до свого провадження суддею Тимощенко О.М. на підставі ухвали про зміну складу суду від 18.02.2008р.

Рішення виноситься в умовах перерви, оголошеної у судовому засіданні 19.02.2008р. для підготовки повного тексту рішення згідно ст.ст.77,85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс" до приватного підприємства "Декорт-Хайрінг" про стягнення 114 768,18 грн., з них - 88 283,22 грн. заборгованості по договору №158 від 13.10.2006р., 26 484,96 грн. пені, та розірвання вказаного договору, а також зустрічна позовна заява приватного підприємства "Декорт-Хайрінг" до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс" про спонукання до виконання умов даного договору та стягнення збитків (упущеної вигоди) у сумі 79 495 грн.

Позивач за первісним позовом на задоволенні позову наполягає, проти зустрічної позовної заяви заперечує з мотивів, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву №29юр-860 від 14.01.2008р.

Відповідач проти первісного позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов №38 від 12.11.2007р., та просить суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

13.10.2006р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нафтошламу №158. 23.06.2007р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №158 від 13.10.2006р.

Згідно п.1 договору, покупець (Відповідач) за рахунок своїх грошових коштів та своїми силами проводить погрузку і вивозить автотранспортом відходи виробництва - твердий нафтошлам, що знаходиться у шламонакопичувачі №2, і рідкий нафтошлам, що знаходиться у шламонакопичувачі №3 цеху №8.

Згідно п.2 договору, продавець (позивач) зобов'язався надати покупцю доступ до шламонакопичувачів для погрузки твердого та рідкого нафтошламів, при необхідності надати послуги по енергозабезпеченню (пар, електроенергію тощо), водопостачанню за окрему плату, узгоджену сторонами; покупець (Відповідач) зобов'язався забезпечити погрузку та транспортування твердого і рідкого нафтошлаків відповідно до вимог законодавчих і нормативних актів України по охороні навколишнього природного середовища, охороні праці, пожежної та газової безпеки, у випадку заподіяння збитків при завантаженні нафтошлаків відшкодувати їх у повному обсязі продавцю, провести оплату за вивезений твердий та рідкий нафтошлам (п.3 договору).

Умови платежів встановлені п.5 договору: покупець проводить розрахунок протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акту прийому-передачі нафтошламу та виставлення рахунку продавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Договір, згідно п.7, вступає в силу з дати підписання його останньою зі сторін та діє до 31.12.2007р., а в частині виконання зобов'язань - до повного виконання сторонами умов договору.

Як стверджує Позивач, на виконання умов договору відповідно до транспортних накладних Відповідачу було відпущено нафтошламу на суму 87 916,44 грн.

У зв'язку з наданням Відповідачу енергоносіїв для завантаження нафтошламу на автотранспорт Відповідача, відповідно до п.2.2 договору, останньому були надані послуги по використанню електричної енергії на суму 315,57 грн. та на спільне використання електричних мереж в сумі 51,21 грн.

Позивач вказує, що розрахунок за одержаний нафтошлам Відповідачем не проведений, вказані послуги не оплачені, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість перед Позивачем у сумі 88 283,22 грн.

Крім того, згідно п.6.1 договору, у випадку порушення строків оплати за нафтошлам, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 1% від суми неоплаченого товару за кожен день прострочки. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов'язань. На підставі цього за порушення терміну оплати одержаного нафтошламу, Відповідачу нараховано пеню в розмірі 1% за кожен день прострочення оплати, що становить 26 484,96 грн.

Таким чином, загальна сума , заявлена Позивачем до стягнення, становить 114 768,18 грн.

Крім того, позивач у позовні заяві ставить питання про розірвання договору №158 від 13.10.2006р., мотивуючи це тим, що Відповідачем було допущене істотне порушення умов договору несплатаа за одержаний нафтошлам і надані послуги). Як стверджує Позивач, він звертався до Відповідача з вимогою про розірвання договору (лист від 03.09.2007р. №17/юр-830), однак звернення залишено без відповіді та без реагування.

Відповідач проти позову заперечує, обґрунтовуючи свою позицію тим, що згідно п.5.2 договору, оплата за нафтошлам повинна проводитися протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акта приймання - передачі нафтошламу і виставлення рахунку продавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Відповідач стверджує, що сторонами вищезазначені акти приймання-передачі нафтошламу не підписувалися, тобто, у покупця (відповідача) не виникло зобов'язання по здійсненню платежу за одержаний нафтошлам, і відповідно, пеня за невиконання зобов'язання теж не може бути нарахована.

В частині стягнення вартості послуг по використанню електричної енергії на суму 315,57 грн. та на спільне використання електричних мереж в сумі 51,21 грн., Відповідач зазначає, що необхідною умовою їх відшкодування є погодження Позивачем розміру плати за них з Відповідачем (п.2.2 договору). За відсутності будь-якого погодження з Відповідачем вимоги про стягнення цих сум є необґрунтованими.

Стосовно вимоги про розірвання договору №158 Відповідач зазначає, що йому не надходила пропозиція від Позивача про розірвання договору в порядку, встановленому ст.188 Господарського кодексу України. Лист №29юр-830 від 03.09.2007р. Відповідач не розцінює як пропозицію про розірвання договору, та стверджує, що у ньому просто в ультимативній формі повідомлялося про розірвання договору. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що у Позивача не було достатніх підстав передавати на розгляд суду питання про розірвання договору, і ця вимога не може бути задоволена судом.

На підставі матеріалів справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково.

Так, стосовно вимоги позивача про стягнення вартості послуг по використанню електричної енергії у сумі 315,57 грн. та по спільному використанню електричних мереж у сумі 51,21 грн. суд погоджується з запереченнями Відповідача, що ці вимоги не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до п.2.2 договору №158 від 13.10.2006р., ці послуги мали надаватися позивачем відповідачу за окрему плату, узгоджену з останнім. Позивачем не надано суду належних доказів того, що розмір плати яким-небудь чином узгоджувався з відповідачем, отже, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного договору, Позивачем було відпущено Відповідачу нафтошламу на суму 87 916,44 грн. відповідно до транспортних накладних. Товар був прийнятий Відповідачем (через його представника по дорученню, оформленому відповідним чином). У відзиві на позов відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову у цій частині тим, що сторонами в порушення вимог п. 5.2 Договору не підписувалися акти прийому-передачі продукції. У матеріалах справи наявні акти прийому-передачі продукції від 31.08.2007р. та від 31.07.2007р. (які, за твердженням позивача, направлялися відповідачу у жовтні 2007 року та підписані ним 18.12.2007р.), а також акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2007р. по 21.11.2007р. на суму 86 916,23 грн., підписаний сторонами. Позивач також зазначає, що до липня 2007 року оплата за отриманий нафтошлам проводилася відповідачем після отримання товару та рахунків на оплату, податкових накладних (тобто, без підписання актів прийому-передачі продукції).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги. Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов'язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати. Отже обов'язок оплатити продукцію у покупця визначений саме після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього (накладних), навіть у випадку не підписання сторонами актів прийому-передачі товару.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача, і позовні вимоги в частині стягнення 86 916,23 грн. (згідно акту звірки розрахунків) вартості нафтошламу, отриманого відповідачем на виконання умов договору №158 від 13.10.2006р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення 100,21 грн. заборгованості провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вказана сума була сплачена Відповідачем після подачі позовної заяви до суду.

У позовній заяві Позивач також ставить питання про стягнення з Відповідача 26 484,96 грн. пені, виходячи при розрахунку з суми основного боргу 88 283,22 грн., за 30 днів прострочення. Згідно п.6.1 Договору, у випадку порушення строків оплати за нафтошлам, передбачених п.5.2 договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 1% від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що визначається за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення пені судом задовольняються частково у сумі 1156,16 грн.

Тобто, загальна сума, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить 88 072,39 грн.

Крім того, позивач ставить питання про розірвання договору №158 від 13.10.2006р. В цій частині суд зазначає наступне:

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правові наслідки зміни або розірвання договору встановлені ст.653 ЦК України. Так, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається. якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Згідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, тексту договору №158 від 13.10.2006р., даним договором передбачений строк його дії - з дати підписання його останньою зі сторін, які його підписують, до 31.12.2007р., а в частині виконання зобов'язань - до повного виконання сторонами умов договору. Тобто, на час розгляду справи судом строк дії договору вже закінчився, тому немає підстав розривати його у судовому порядку. Таким чином, провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Крім того, Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву про спонукання до виконання зобов'язань за договором та стягнення збитків, яка прийнята до спільного розгляду з первісним позовом згідно ухвали суду від 18.11.2007р. Свої позовні вимоги заявник обґрунтовує тим, що ВАТ "Херсонський нафтопереробний комплекс" порушило свої зобов'язання по договору №158 від 13.10.2006р., а саме - п.2.1 договору в частині надання покупцю доступу до шлаконакопичувачів для завантаження нафтошламу. Як стверджує Позивач за зустрічним позовом, зазначене зобов'язання Відповідач не виконує з 04.09.2007р., вважаючи договір №158 від 13.10.2006р. розірваним.

Позивач за зустрічним позовом направляв Відповідачу листа та телеграму відносно невиконання останнім своїх зобов'язань по договору №158 від 13.10.2006р. та додаткової угоди №1 від 23.06.2007р., які залишені без відповіді та реагування.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що у зв'язку з вказаним порушенням Відповідачем своїх зобов'язань по договору, був зменшений обсяг нафтошламу, який мав бути вивезений з 04.09.2007р., на 1050 тон (виходячи з того, що згідно п.3.6 додаткової угоди до договору ПП "Декорт-Хайрінг" зобов'язалося вивозити рідкий нафтошлам в обсязі не менше 300 тон у місяць). Згідно з наданим розрахунком, Позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ВАТ "Херсонський нафтопереробний комплекс" 79 495,00 грн. збитків (упущена вигода), а також спонукати ВАТ "Херсонський нафтопереробний комплекс" до виконання своїх зобов'язань по договору №158 від 13.10.2006р.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічної позовної заяви заперечує (відзив на зустрічну позовну заяву №29юр-860 від 14.01.2008р. - в матер.справи), посилаючись на необґрунтованість вимог позивача. Зокрема, підкреслює, що ПП "Декорт-Хайрінг"порушувало зобов'язання щодо об'єму вивезення нафтошламу та оплати за вивезений нафтошлам, тому немає підстав для розрахунку упущеної вигоди брати за основу кількість нафтошламу, передбачену п.3.6 додаткової угоди.

Суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Як уже зазначалося судом, у договорі (п.7.1) встановлений строк його дії - до 31.12.2007р., і на момент розгляду та вирішення справи по суті строк дії договору вже закінчився. Таким чином, суд не може спонукати відповідача за зустрічним позовом до виконання умов цього договору.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Оскільки відшкодування збитків є заходом цивільно-правової відповідальності, його застосування можливе лише за наявності умов відповідальності, передбачених законодавством. Так, кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести факт порушення зобов'язання контрагентом, наявність і розмір понесених збитків і причинний зв'язок між неправомірними діями контрагента і збитками. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У даному випадку позивач за зустрічним позовом не обґрунтував належним чином розмір збитків, зокрема, не надав у підтвердження розрахунку упущеної вигоди доказів, які б містили дані щодо вартості переробки нафтошламу, його транспортування, доказів ціни продажу та наявності договорів на реалізацію тощо. Крім того, кількість недоотриманого нафтошламу визначена позивачем за зустрічним позовом на підставі п.3.6 додаткової угоди №1 до договору №158 від 13.10.2006р., в той час як матеріалами справи підтверджено, що попередньо позивачем не завжди отримувався нафтошлам саме у кількості, встановленій додатковою угодою. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 79 495 грн. упущеної вигоди не можуть бути задоволені як необґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 43,49, п.1-1 ст.80,82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Декорт-Хайрінг" (36002, м. Полтава, вул. Лесі Українки,4, кв.45, п/р 0001 в АБ "Імексбнк", МФО 331843, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс" (73 009, м. Херсон, вул.Нафтовиків,52, п/р 260091880 в ХОД АППБ "Райффайзен Банк "Аваль", МФО 352093, ) 86916,23 грн. боргу, 1156,16 грн. пені, 880,72 грн. витрат по сплаті державного мита, 90,55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 1000,21 грн. боргу - провадження у справі припинити.

4. В частині розірвання договору № 158 від 13.10.2006р. , укладеного між приватним підприємством "Декорт-Хайрінг" та Відкритим акціонерним товариством "Херсонський нафтопереробний комплекс" - провадження у справі припинити.

5. В іншій частині первісного позову - відмовити у задоволенні позовних вимог.

6. У задоволенні зустрічного позову приватного підприємства "Декорт-Хайрінг" до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний комплекс" про спонукання до виконання умов договору №158 від 13.10.2006р. та стягнення 79 495 грн. збитків - відмовити повністю.

7. Копії рішення направити сторонам.

Суддя                                                   О.М.Тимощенко