ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.08

Справа № 9/615-08.

За позовом: Путивльської міської ради, м. Путивль Сумської області. до відповідача: Путивльської районної державної адміністрації, м. Путивль Сумської області.

про стягнення 4 831 грн. 34 коп.

СУДДЯ Лущик М.С.

За участю секретаря с/з Смдорук А.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача: не з’явився.

В судовому засіданні яке відбулося 17.11.2008 року було оголошено перерву до 21.11.2008 року на 10 год. 00 хв.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету витрати в сумі 3090 грн. 39 коп. за період – 2007 рік та 1740 грн. 95 коп. на реєстраційний рахунок Путивльської міської ради за період – січень – квітень 2008 рік. Всього заборгованості по сплаті за комунальні послуги в сумі 4831 грн. 34 коп. та судові витрати пов’язані з розглядом справи..

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив наступне:

Позивач відповідно до позовної заяви просить суд стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету витрати в сумі 3090 грн. 39 коп. за період – 2007 рік та 1740 грн. 95 коп. на реєстраційний рахунок Путивльської міської ради за період – січень – квітень 2008 рік. Всього заборгованості по сплаті за комунальні послуги в сумі 4831 грн. 34 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.11.2002 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди частини адміністративного приміщення, яке знаходиться на балансі виконкому (площею 94,5 м2), під розміщення районного архіву. Відповідно до п. 2.3 договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2002 року укладеного між Путивльською міською радою та Путивльською районною державною адміністрацією, орендар від власного імені укладає договори на комунальні послуги із спеціалізованими організаціями та за рахунок власних коштів проводить оплату цих послуг. Починаючи з 01.01.2007 року та протягом січня – квітня 2008 року відповідач припинив оплату за використані комунальні послуги, тому сплату фактично проводив позивач за даними лічильників які встановлені на загальну площу приміщення на підставі виставлених рахунків надавачами послуг.

Відповідачем не було виконано вищевказані умови договору,як вбачається з його пояснень, із –за відсутності можливості встановлення окремих лічильників для архівного відділу.

Тому, Путивльська міська рада повинна була заключити договір з райдержадміністрацією про відшкодування коштів за витрачену електроенергією, витрат на газопостачання та водовідведення і відповідно до цього договору виставляти рахунки.

Як вбачається з матеріалів справи договір на відшкодування витрат балансоутримувача ( міської ради) було укладено лише 5 травня 2008 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за комунальні послуги Але як вбачаться з матеріалів справи, між сторонами відсутні договірні зобов’язання за спірний період, а доказів які б підтверджували узгоджену сторонами суму сплати за комунальні послуги позивач не надав.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно пп. 1 п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Фактично позивач просить стягнути з відповідача збитки, які виникли у нього зі сплатою експлуатаційних витрат за відповідача.

За чинним законодавством між збитками, що підлягають стягненню, і протиправною поведінкою юридичної особи повинен бути причинний зв'язок.

Згідно законодавства України позов про стягнення збитків може бути задоволений лише за наявності причинного зв’язку між невиконанням, неналежним виконанням договірних зобов’язань і збитками, розмір збитків має бути обґрунтованим та потерпіла сторона повинна довести, що вжила всіх можливих заходів для запобігання збитків.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суд з позовом позивач не надав доказів які саме збитки йому спричинені, не обґрунтував позов відповідно до норм цивільного та господарського законодавства, та того, що вжив всіх можливих заходів для запобігання чи зменшення збитків.

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача визнаються судом не правомірними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49,68,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

В позові - відмовити.

СУДДЯ                                                                      М.С. Лущик