ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11/122

23.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів"

до

Приватного підприємства "Тріал-ІІ"

про

визнання договору дійсним та визнання права власності

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Тарасун В.Г. –представник

від відповідача не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Тріал-ІІ" про визнання дійсним Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №105а (в літері «А»), яке складається з приміщень №№ 1-6, загальною площею 81,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Суворова, буд. №19 який було укладено 11.08.2008 р. між Приватним підприємством "Тріал-ІІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" та визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" права власності на нежитлові приміщення №№ 1-6 групи приміщень №105а (в літері «А»), загальною площею 81,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Суворова, буд. №19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного між позивачем та відповідачем 11.08.2008 р., який фактично частково виконаний сторонами. На думку позивача, такі дії відповідача, призводять до порушення прав та законних інтересів позивача, як фактичного власника приміщення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст.ст. 220, 392 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнав в повному обсязі, у зв’язку з повним розрахунком позивача і відповідача по Договору купівлі-продажу нерухомості від 11.08.2008 р. і відсутністю будь-яких інших претензій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" (позивач) та Приватним підприємством "Тріал-ІІ" (відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості (далі - Договір).

За умовами Договору відповідач зобов'язався передати у власність позивача нежитлові приміщення №№ 1-6 групи приміщень №105а (в літері «А»), загальною площею 81,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Суворова, буд. № 19 (далі –приміщення), а позивач зобов'язався прийняти зазначене приміщення і сплатити за нього відповідачу покупну ціну за умовами Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору відповідач зобов’язаний протягом п’яти робочих днів з моменту укладання цього Договору, передати приміщення у власність позивача на умовах, передбачених цим Договором, про що сторони мають підписати Акт прийому-передачі приміщення.

На виконання п. 4.2 Договору відповідач передав у власність позивача приміщення, про що сторонами 12.08.2008 р. складено Акт приймання-передачі об’єкту нерухомого майна до Договору купівлі-продажу нерухомості від 11.08.2008 р.

Згідно положень п. 3.1 та п. 3.2 Договору позивач зобов'язався сплатити на користь відповідача покупну ціну в розмірі 115 000, 00 грн., шляхом сплати авансу в розмірі 11 500,00 грн., що відповідає 10% покупної ціни, протягом п'яти банківських днів з моменту укладання Договору, а решту частину покупної ціни не пізніше двадцяти банківських днів з моменту укладання Договору. Покупна ціна сплачується в безготівковій формі шляхом банківського переказу на рахунок відповідача.

Платіжним дорученням № 95 від 13.08.2008 р. позивач належним чином сплатив аванс в розмірі 11 500,00 грн., що відповідає 10% покупної ціни, а 28.08.2008 р. платіжним дорученням № 97 позивач належним чином сплатив решту частину покупної ціни у розмірі 103 500,00 грн.

Оскільки, відповідно до положень ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, зважаючи, що предметом основних договорів є купівля-продаж нерухомого майна, договір, що укладений між сторонами підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Тобто, в даному випадку норми закону передбачають обов'язковість нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомості.

Необхідність нотаріального оформлення також погоджена сторонами у п. 10.1 Договору, згідно з яким сторони прийняли на себе обов'язок протягом п’яти днів з моменту укладання Договору з’явитися до нотаріуса, з метою нотаріального посвідчення цього Договору.

Позивач, претензією № б/н від 20.08.2008 р. звернувся до відповідача з проханням належно виконати обов'язок, передбачений пунктом 10.1 Договору купівлі-продажу нерухомості, та забезпечити явку уповноваженого представника відповідача для нотаріального посвідчення такого правочину.

Відповідач своїм листом №26/08-01 від 26.08.2008 р. відмовив в задоволені вимог позивача, посилаючись на факт укладання даного правочину в письмовій формі, що є достатньою, на думку відповідача, умовою, згідно зі ст. 208 Цивільного кодексу України, для чинності такого Договору.

Відповідно до положень ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

У відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов Договору, відбулось часткове виконання договорів сторонами, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомості та з урахуванням визнання позову Приватним підприємством "Тріал-ІІ", позовні вимоги про визнання Договору купівлі-продажу нерухомості від 11.08.2008 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: нежитлових приміщень №№ 1-6 групи приміщень №105а (в літері «А»), загальною площею 81,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Суворова, буд. № 19, укладений 11.08.2008 р. між Приватним підприємством "Тріал-ІІ" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 46 , ідентифікаційний код 34493556) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" (01001, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 6, ідентифікаційний код 30440359 ).

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" (01001, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 6, ідентифікаційний код 30440359) право власності на нежитлові приміщення №№ 1-6 групи приміщень №105а (в літері «А»), загальною площею 81,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Суворова, буд. №19.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Тріал-ІІ" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 46 , ідентифікаційний код 34493556, р/р 8886 в ЗАТ "ОТП банк", МФО 300528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Олів" (01001, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 6, ідентифікаційний код 30440359, р/р 260061378 у ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478) 1 235 (одна тисяча двісті тридцять п’ять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені ГПК України.

Суддя                               Ю.М. Смирнова

Дата підписання рішення: 01.10.2008 р.