ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.09.08 р.                     Справа № 20/139

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Укренерговугілля”, м.Вишгород, в особі Донецької філії, м.Донецьк

до відповідача Державного підприємства „Макіїввугілля”, м.Макіївка

про стягнення 38651484,12 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Удовенко К.В., Балакай А.А. – за довіреністю

від відповідача Шилова С.В., Черемисіна К.А. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Укренерговугілля”, м.Вишгород, в особі Донецької філії, м.Донецьк, із позовом до Державного підприємства „Макіїввугілля”, м.Макіївка, про стягнення 38651484,12 грн. заборгованості за договором № 590/1/94 від 01.06.2005р. про постачання електричної енергії, з яких 37931499,70 грн. – сума основного боргу, 719984,42 грн. – сума пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 590/1/94 від 01.06.2005р. про постачання електричної енергії із протоколом узгодження розбіжностей, додатковою угодою та додатками; наказ Міністерства палива та енергетики України № 404 від 17.08.2007р. „Про перетворення держаного підприємства „Укренерговугілля” у відкрите акціонерне товариство „Укренерговугілля”; розрахунки заборгованості; звіти про спожиту електроенергію.

Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій повідомив суд про часткову сплату відповідачем суми заборгованості в розмірі 35271100,27 грн., що підтвердив платіжним дорученням № 113 від 10.09.2008р., у зв’язку з чим просив суд стягнути з відповідача 2660399,43 грн. – суми заборгованості за спожиту електричну енергію, 718165,74 грн. – суми пені.

15.07.2008р. відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 08-81/449, у якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині основного боргу, у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення суми пені просив суд відмовити.

Під час розгляду справи позивач надав суду акт звірки взаємних розрахунків № у-00220 від 01.05.2008р., який підписаний обома сторонами без заперечень.

12.09.2008р. відповідач надав суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій № 08-81/568, у якому посилався на Закон України „Про заходи, спрямовані на стале функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. № 2711, на скрутне фінансове становище, у зв’язку із недостатнім фінансуванням вугільної галузі у цілому. Просив суд відповідно до ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір штрафних санкцій на 50% до 359082,87 грн. В обґрунтування свого клопотання надав суду виписку № 1449/1159 від 25.07.2007р.; звіт про фінансові результати за 1 квартал 2008р.; звіт про фінансові результати за 2007р.; звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2008р.

12.09.2008р. відповідач також надав суду уточнення до відзиву на позовну заяву, у яких просив суд позовні вимоги задовольнити частково у сумі 3378565,17 грн., з яких 2660399,43 грн. – сума основного боргу за спожиту електричну енергію, 718165,74 грн. – штрафні санкції, у задоволенні позовних вимог в іншій частині просив відмовити.

Позивач надав суду новий розрахунок суми пені, посилався на помилку у розрахунку за спожиту електроенергію у грудні 2006р., у зв’язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму пені в розмірі 718165,74 грн.

Строк розгляду справи продовжувався за клопотанням сторін, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 15.07.2008р. до 07.08.2008р., з 07.08.2008р. до 19.08.2008р., з 19.08.2008р. до 02.09.2008р., з 11.09.2008р. до 12.09.2008р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

01.06.2005р. між Державним підприємством „Укренерговугілля”, м.Вишгород, в особі Донецької філії, м.Донецьк (Постачальник), та Державним підприємством „Макіїввугілля”, м.Макіївка (Споживач), був укладений договір № 590/1/94 про постачання електричної енергії (далі – договір).

Пунктом 1 договору передбачено, що Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що Споживач зобов’язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку 22 „Порядок розрахунків” та Додатку 3 „Зняття показів засобів обліку електричної енергії”.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 – 2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених Додатком 22 „Порядок розрахунків”, Споживач сплачує Постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а сума боргу сплачується з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до пункту 4 протоколу узгодження розбіжностей до договору, сторони дійшли згоди про те, що, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 – 2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених Додатком 22 „Порядок розрахунків”, Споживач сплачує Постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України № 404 від 17.08.2007р. „Про перетворення держаного підприємства „Укренерговугілля” у відкрите акціонерне товариство „Укренерговугілля”, Державне підприємство „Укренерговугілля” перетворено у відкрите акціонерне товариство „Укренерговугілля”. До складу ВАТ „Укренерговугілля” на момент перетворення входять Волинська, Донецька, Луганська та Львівська філії.

Отже, позивач по справі є правонаступником Постачальника за договором.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві електричну енергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема звітами про спожиту електричну енергію.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами, уточнив їх та просить суд стягнути з відповідача 2660399,43 грн. – суми заборгованості за спожиту електричну енергію, 718165,74 грн. – суми пені.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Під час розгляду справи позивач надав суду платіжне доручення № 113 від 10.09.2008р. про сплату суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 35271100,27 грн. на користь позивача.

Зважаючи на вищевикладене, в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 35271100,27 грн. суд припиняє провадження по справі, відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відсутністю предмету спору внаслідок його погашення під час вирішення спору, проти чого сторони не заперечили.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2660399,43 грн. – суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Під час розгляду справи відповідач посилався на Закон України „Про заходи, спрямовані на стале функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. № 2711, на скрутне фінансове становище, у зв’язку із недостатнім фінансуванням вугільної галузі у цілому.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зважаючи на вищевикладене, а також на те, що відповілач є державним підприємством, яке недостатньо фінансується та існує від реалізації вугільної продукції, суд вважає за необхідне зменшити суму стягуваної з відповідача на користь позивача пені, скориставшись правом, наданим суду п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Отже клопотання відповідача про зменшення розміру суми пені підлягає задоволенню. Враховуючи майнові інтереси позивача, суд зменшує стягувану з відповідача суму пені на 50% до 359082,87 грн.

Решта уточнених позовних вимог підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору № 590/1/94 від 01.06.2005р. про постачання електричної енергії із протоколом узгодження розбіжностей, додатковою угодою та додатками, наказу Міністерства палива та енергетики України № 404 від 17.08.2007р. „Про перетворення держаного підприємства „Укренерговугілля” у відкрите акціонерне товариство „Укренерговугілля”, звітів про спожиту електроенергію.

Судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Укренерговугілля”, м.Вишгород, в особі Донецької філії, м.Донецьк, до Державного підприємства „Макіїввугілля”, м.Макіївка, - задовольнити частково.

Розмір стягуваної пені – зменшити до 359082,87 грн.

Стягнути з Державного підприємства „Макіїввугілля” (86157, м.Макіївка, Донецька область, пл.Радянська, 2, поточний рахунок у філії „Центрально-міське відділення ПІБ”, МФО 334516, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укренерговугілля” (07300, м.Вишгород, Київська область, Вишгородський район, ), в особі Донецької філії (83114, м.Донецьк, вул. Щорса, 87, поточний рахунок 02 у філії АБ „Енергобанк” м.Курахове, МФО 335441, ЄДРПОУ 26390,43 грн. – суми основного боргу, 359082,87 грн. – суму пені, 25500,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 35271100,27 грн. – суми основного боргу, - припинити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12.09.08р.

Повний текст рішення підписано 12.09.08р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.