ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.08 р.                     Справа № 44/113пд

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „ДОНБУДСЕРВІС” (директор Григор’єв В.Д., паспорт ВС 396625, представник Цимбалюк В.Г., довіреність від 09.06.08 року) до регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (представник до судового засідання не з’явився), про внесення змін до пункту 5.2 договору купівлі-продажу за методом зниження ціни лота об’єкта незавершеного будівництва – поліклініка на 750 відвідувань за зміну, розташованого за адресою Донецька область, міста Дружківка, вулиця Радченка, що знаходиться на балансі виконкому Дружківської міської ради № 4095 від 27.05.02 року, зокрема:

§          виключення з пункту 5.2 договору речення: „...Покупець зобов’язаний завершити будівництво і ввести об’єкт в експлуатацію протягом 5-х років від дати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу...”;

§          доповнення пункту 5.2 договору наступним реченням: „...Покупець зобов’язаний демонтувати об’єкт протягом двох років від дати підписання цієї додаткової угоди...”,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ДОНБУДСЕРВІС” (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (далі – Фонд) про внесення змін до пункту 5.2 договору купівлі-продажу за методом зниження ціни лота об’єкта незавершеного будівництва – поліклініка на 750 відвідувань за зміну, розташованого за адресою Донецька область, міста Дружківка, вулиця Радченка, що знаходиться на балансі виконкому Дружківської міської ради № 4095 від 27.05.02 року (далі – Договір) шляхом виключення з пункту 5.2 розділу 5 „Обов’язки покупця” Договору речення „...Покупець зобов’язаний завершити будівництво і ввести об’єкт в експлуатацію протягом 5-х років від дати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу...” та включення натомість у пункт 5.2 речення „...Покупець зобов’язаний демонтувати об’єкт протягом двох років від дати підписання цієї додаткової угоди...”. Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на тому, що після укладення Договору з’ясувалося, що добудова та введення у експлуатацію придбаної за Договором поліклініки на 750 відвідувань за зміну, розташованого за адресою Донецька область, міста Дружківка, вулиця Радченка (далі – Будинок) є неможливими через аварійний стан цього об’єкту, який загрожує безпеці оточуючих та навколишньому середовищу, тому єдиним принагідним виходом щодо розпорядження Будинком є його розбирання, на що вказує висновок спеціаліста-будівельника та рішення місцевих органів самоврядування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав додаткові докази неможливості введення Будинку в експлуатацію.

Представник Фонду заперечив проти позову, зазначивши, що за п’ятирічний строк введення Будинку в експлуатацію позивачем не вжито вичерпних заходів щодо виконання вказаних умов Договору не зважаючи на те, що згідно статті 19 Закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва” строки введення Будинку в експлуатацію є обов’язковою істотною умовою Договору, порушення якої є підставою для розірвання Договору. Окрім того, позивач зазначив про поінформованість Товариства про аварійний стан Будинку на час його придбання за Договором, а також наголосив на тому, що внесення змін до Договору обмежене нормами пункту 1.6 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 2041 від 29.10.98 року.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 21.08.08 року до 16.09.08 року.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки продавця Фонду та покупця Товариства, суд дійшов висновку, що укладена між сторонами угода за своїм змістом та своєю правовою природою є договором купівлі-продажу майна державної форми власності, який підпадає під правове регулювання норм статей 224-240 ЦК УРСР, статей 655-697 ЦК України та приписів розділу V Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Таким чином, в силу статті 240 ЦК УРСР, статті 655 ЦК України, статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, а також розділів 1 та 2 Договору, продавець Фонд зобов’язався передати у власність покупця Товариства державне майно Будинок (об’єкт незавершеного будівництва), а Товариство зобов’язалося прийняти цей майновий об’єкт і сплатити за нього грошову суму 3’076,50 грн.

Договір посвідчено нотаріусом у порядку, передбаченому приписами частини 4 статті 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Пунктом 5.2. Договору серед інших обов’язків Товариства визначено і обов’язок завершити будівництво та ввести Будинок в експлуатацію протягом п’яти років від дати нотаріального посвідчення Договору, тобто не пізніше 27.05.07 року. Належним та допустимим доказом введення нерухомості в експлуатацію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.04 року № 1243 „Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів” є акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту, підготовлений державною приймальною комісією, який свідчить про готовність до експлуатації об’єктів нового будівництва та їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог і вихідних даних на проектування, втім позивач не надав суду акт прийняття до експлуатації закінченого будівництвом спірного об’єкту.

Нормами частини 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми статті 652 ЦК України визначають право учасника Договору на зміну його умов у разі, коли істотно змінюються обставини, якими сторони керувалися при укладенні Договору. Після підписання Договору відкритим акціонерним товариством інститутом „Будремпроект” (ліцензія № АА 242309) підготовлено паспорт щодо технічного стану будинку № 1798.02-ПТ1-2, відповідно до якого, технічний стан Будинку – аварійний, працездатність конструкцій втрачена, дефекти та пошкодження Будинку становлять безпосередню небезпеку, необхідне термінове демонтування конструкцій. Опалення, водопостачання, газопостачання, вентиляція та каналізація – відсутні.

Посилання відповідача на обізнаність Товариства щодо технічного стану Будинку на момент його придбання за Договором – судом до уваги не береться, оскільки суду не доведено того, що працівники Товариства мають спеціальну будівельну освіту та бути в змозі при огляді Будинку перед укладенням Договору об’єктивно оцінити технічний стан споруди.

Аварійний стан та недоцільність його добудови Будинку визнані також і колишнім балансоутримувачем Будинку виконавчим комітетом Дружківської міської ради, на що вказує рішення Дружківської міської ради № 5/22-26 від 23.04.08 року, за яким Товариству погоджено здійснення демонтажу Будинку.

Означені документи вказують на істотну зміну умови можливого розпорядження Будинком, зокрема, ці документи вказують на неможливість подальшої добудови аварійних конструкцій Будинку через що єдиною можливістю господарського використання цієї споруди є її демонтаж, з метою запобігання подальшим руйнуванням та задля усунення небезпеки, яку Будинок становить для оточуючих.

Таким чином, обставини, якими керувалося Товариство при укладенні Договору, зокрема, обставини, які стосуються порядку користування та розпорядження Будинком та конструктивним складом цієї споруди – істотно змінилися, причому у ситуації, що склалася, є наявними всі необхідні передумови для внесення змін до Договору за рішенням суду, передбачені частиною 2 статі 652 ЦК України – в момент укладення Договору сторони виходили з того, що така зміна обставин, як аварійність стану Будинку та неможливість його перебудови – не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, подальше виконання Договору в існуючій редакції порушить співвідношення майнових інтересів сторін, а також із суті Договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В порядку частини 2 статті 188 ГК України 16.05.08 року Товариство листом № 30 повідомило Фонд про намір змінити умови пункту 5.2 Договору та здійснити демонтування Будинку, додаючи при цьому рішення органів місцевого самоврядування, техніко-економічне обґрунтування вказаних змін, проект додаткової угоди тощо. Відповіддю № 12-4194 від 28.05.08 року Фонд відмовив у вказаній пропозиції Товариства, тому позивач отримав згідно частини 4 статті 188 ГК України право на звернення до суду з позовом про внесення до пункту 5.2 Договору відповідних змін.

Посилання Фонду на приписи пункту 1.6 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 2041 від 29.10.98 року – вважаються судом безпідставними, оскільки зазначені норми забороняють внесення до Договору змін про зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов’язань, наразі пункт 5.2 Договору передбачає не відповідальність за невиконання зобов’язань, а змін самих зобов’язань Товариства за Договором.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо внесення змін до Договору є цілком обґрунтованими доказової та з правової точки зору, через що підлягають задоволенню.

Враховуючи вказане, суд вважає, що причиною виникнення спору є порушення Фондом норм ЦК України, які регулюють порядок внесення змін до договорів через істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при їх укладенні.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі означених норм національного матеріального права, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „ДОНБУДСЕРВІС” до регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області про внесення змін до пункту 5.2 договору купівлі-продажу за методом зниження ціни лота об’єкта незавершеного будівництва – поліклініка на 750 відвідувань за зміну, розташованого за адресою Донецька область, міста Дружківка, вулиця Радченка, що знаходиться на балансі виконкому Дружківської міської ради № 4095 від 27.05.02 року, зокрема:

§          виключення з пункту 5.2 договору речення: „...Покупець зобов’язаний завершити будівництво і ввести об’єкт в експлуатацію протягом 5-х років від дати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу...”;

§          доповнення пункту 5.2 договору наступним реченням: „...Покупець зобов’язаний демонтувати об’єкт протягом двох років від дати підписання цієї додаткової угоди...”,.

Внести зміни до пункту 5.2 договору купівлі-продажу за методом зниження ціни лота об’єкта незавершеного будівництва – поліклініка на 750 відвідувань за зміну, розташованого за адресою Донецька область, міста Дружківка, вулиця Радченка, що знаходиться на балансі виконкому Дружківської міської ради № 4095 від 27.05.02 року, зокрема:

§          виключити з пункту 5.2 договору речення: „...Покупець зобов’язаний завершити будівництво і ввести об’єкт в експлуатацію протягом 5-х років від дати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу...”;

§          доповнити пункт 5.2 договору наступним реченням: „...Покупець зобов’язаний демонтувати об’єкт протягом двох років від дати підписання цієї додаткової угоди...”.

Стягнути з регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ДОНБУДСЕРВІС” суму сплаченого державного мита 85 грн.

Стягнути з регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ДОНБУДСЕРВІС” витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу;

2 –відповідачу;

3 –господарському суду Донецької області