ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"15" липня
2008 р.
Справа № 16/272-АП-08

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Губіної І.В. при секретарі
О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Каховського міжрайонного прокурора
Херсонської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду
України, м. Каховка

до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Каховка

про
стягнення 15376 грн. 45 коп.

за участю   прокурора Пуляєв І.В.

від  позивача не прибули

від  відповідача
ОСОБА_1 - приватний підприємець,ІНФОРМАЦІЯ_1народження, паспорт НОМЕР_1,
ОСОБА_2- представник, дор. НОМЕР_2 від 07.02.07р.

Каховський
міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі управління пенсійного фонду в
м. Каховка та у  Каховському районі
звернувся  до суду з позовом до ПП
ОСОБА_1 про стягнення 8493,26грн. заборгованості по внесках на загальнообов'язкове
пенсійне  страхування та 8493,26грн.  фінсанкції, за неперахування цієї суми до
ПФУ.  При цьому прокурор пояснив, що
відповідач сплачує з зарплати найманих працівників до ПФУ внески у розмірі
0,5-2%, але не перераховує ці внески у розмірі 32,3%, тобто з загального
оподатковуваного доходу (зарплати) з якого підлягає нарахування внеску у
зазначеному розмірі.

Відповідач
проти позову заперечує. Ним пояснено, що він
є платником єдиного податку, тобто знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, ніяких звітів про доходи не надає. Крім того, ним пояснено, що
внески в розмірі 32,3% нараховуються на фонд заробітної плати, а йому цей фонд
не доводиться та не встановлюється. Він сплачує лише внески, які нараховуються
на заробітну плату найманих працівників.

Позивач
вдруге не з'явився на судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу в
його відсутності з врахуванням того, що у засіданні приймає участь прокурор.

Заслухавши
прокурора, представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1у
встановленому законодавством порядку зареєстрована фізичною особою -підприємцем
за ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 про що свідчить свідоцтво  про її реєстрацію  від 21.03.2003 року за номером запису про
включення відомостей про фізичну-особу-підприємця до ЄДРПОУ - НОМЕР_3. На
підставі чого вона займається підприємницькою діяльністю з правом  найма працівників.

Нею,
у відповідності до Указу Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва",
вибрана спрощена система оподаткування і вона зареєстрована податковим органом
платником єдиного податку, про що свідчить свідоцтво про її реєстрацію
платником цього виду податку серії НОМЕР_3 від 20.12.2007 року. Перереєстрація
платників цього виду податків проводиться щорічно. Підприємцем пояснено, що
вона з моменту державної реєстрації фізичною особою- підприємцем є платником
цього виду податку - фіксованого (єдиного).

Згідно
до ст. 6 зазначено вище Указу Президента України "суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником внесків  до пенсійного фонду України." З суми
єдиного податку перераховуються до відповідних бюджетів  і фондів:

-          до держбюджету- 20%;

-          до місцевих-23%;

-          до ПФУ -42%;

-          до
страхових фондів - 15%.

-          Тобто з суми єдиного податку до ПФУ
перераховується 42 %.

Відповідач
дійсно є страхувальником фізичних осіб, які працюють у нього. Він щомісячно
надає до УПФУ розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що підлягають сплаті, виходячи з сум страхових внесків,
які нараховуються ним на заробітну плату найманих працівників та
перераховуються до УПФУ. По цих внесках, як випливає з матеріалів справи, у
нього заборгованості не має.

Визначена
у позові сума заборгованості  заявлена до
стягнення на підставі даних акту перевірки відповідача від 14.04.2008 року з
питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та порядку сплати
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ приватним
підприємцем ОСОБА_1 з найманих працівників. З цього акту та додатків до нього
випливає, що  за період з 01.12.2005 року
по 31.03.2008 року на підставі даних бухгалтерських документів, які
підтверджують нарахування заробітної плати, сума заробітної плати найманих працівників
підприємця складає 30084,50 грн. Донараховано 9795,34 грн. внесків до ПФУ. З
врахуванням надходжень 42%  від ставки
єдиного податку, сума боргу по внесках складає 8493,26 грн.

У
позові зазначено, що стягненню підлягає узгоджена сума страхових внесків. Але,
узгодженою вважається сума, що визначена платником внесків у звітних
документах, а саме у щомісячних розрахунках сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті.
Узгодженою сумою внесків вважається сума, яка визначається у відповідному рішенні
контролюючого органу в результаті її донарахування з визначенням фінансових
санкції при їх наявності. До матеріалів справи надані лише розрахунки
заборгованості та фінансових санкції. Ніяких рішень у відношенні відповідача по
справі по результатах вказаної  вище
перевірки УПФУ прийнято не було. А ні прокурором, а ні позивачем по справі ці
рішення до матеріалів справи не були надані. Представники відповідача пояснили,
що ніяких рішень по результатах перевірки підприємцю не було надіслано.
Безпосередньо в акті перевірки визначено обов'язок підприємця перерахувати до
УПФУ  8493,36 грн. недоїмки по внесках до
ПФУ.

Саме
і вимога про виконання обов'язку перерахувати до УПФУ суму фінансових санкцій,
яка є у матеріалах справи, позивач мав право направити тільки по узгодженій
сумі.

Прокурором
у позові зазначено, що сума внесків донарахована виходячи з консолідованої суми
доходів відповідача. Але, платники єдиного податку  звітності про доходи не здають. Згідно
чинного законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування  та порядку нарахування
внесків, внески у розмірі 32.3% нараховуються на фонд заробітної плати. Але,
фізичні-особи- підприємці не встановлюють фонд заробітної плати та звітуються
по правильності його витрачення.

Акт
перевірки та визначені у ньому суми донарахованих внесків до ПФУ не є підставою
примусового стягнення визначеної у ньому суми внесків. Без наявності рішення
про застосування штрафних санкції їх примусове стягнення у судовому порядку не
можливо.

Неявка
представника ПФУ на судове засідання, не прийняття ним рішень по результатах
перевірки про визначення донарахованої суми внесків до ПФУ та  застосування фінансових (штрафних) санкцій
свідчать про те, що УПФУ -позивач - ухиляється від здійснення покладених на
нього дій, як по  визначенню сум,
підлягаючих стягненню у встановленому законодавством порядку,   так і по
захисту своїх інтересів у судовому засіданні. Фактично ним всі ці
обов'язки покладені на суд.

З врахуванням викладеного, суд
вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160-163,167 КАС
України, суд

постановив:

1.У задоволенні позову відмовити.

Суддя
І.В. Губіна

Повний текст постанови

виготовлений 18.07.008р.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.