ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/354

28.10.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»

до            відкритого акціонерного товариства «Мостобуд»

про           стягнення 12 085,07 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

встановив :

Відкрите акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до відкритого акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення 12 085,07 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем в особі його структурного підрозділу –Мостозагону № 33 м. Горлівка був укладений договір № 0108/811 від 08.04.2008 року, відповідно до умов якого позивач постачає, а відповідач купує металопродукцію. Покупець зобов’язаний оплатити та прийняти поставлену по договору кількість продукції в квітні 2008 року.

Відповідно до абз.1 статті 2 договору № 0108/811 від 08.04.2008 року загальна вартість договору становить 604 687,40 грн. з ПДВ.

Згідно абз.3 статті 2 договору № 0108/811 від 08.04.2008 року оплата по факту відвантаження протягом 20 днів.

Як зазначає позивач, листову сталь відповідач отримав самовивезенням. Для оплати прокату позивач пред’явив платіжні вимоги-доручення на загальну суму 604 271,79 грн.

20.06.2008 року позивачем була пред’явлена відповідачу претензія вих. № 047/026-22 відповідно до якої зазначив, що відповідачем порушено зобов’язання по оплаті та просив перерахувати суму в розмірі 314 008,68 грн., яка складається із основного боргу в розмірі 304 271,79 грн., індексу інфляції в розмірі 7 855,53 грн. та трьох процентів річних в розмірі 1 881,36 грн.

Претензія відповідач задоволена лише в сумі основного боргу.

У судове засідання 20.10.2008 року представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 06363974, яке було направлено на юридичну адресу: 01033, м. Київ, вул. Паньковська, 5.

Представник позивача подав через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва клопотання про виправлення описки в позовній заяві. Надав документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Також, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 10 321,32 грн., три проценти річних в розмірі 1 763,75 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Суд відклав розгляд справи на 28.10.2008 року у зв’язку з неявкою представника відповідача.

У судове засідання 28.10.2008 року представник позивача не зявився, але через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва подав заяву про розгляд справ № 33/354, слухання якої призначено на 28.10.2008 року розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

08.04.2008 року відкрите акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат»та відкрите акціонерне товариство «Мостобуд» уклали договір 0108/811, відповідно до умов якого постачальник (позивач) поставляє, а покупець (відповідач) купує металопродукцію.

Відповідно до ч.1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 статті 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Як зазначає позивач, листову сталь відповідач отримав самовивезенням.

На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні накази на відпуск матеріалів на сторону, а саме:

- № 973 від 10.04.2008 року (довіреність серія НБЄ № 656285 від 09.04.2008 року, діє до 28.04.2008 року видана на Потапенка В.В.);

- № 1063 від 14.04.2008 року, № 1160 від 22.04.2008 року, № 1198 від 24.04.2008 року (довіреність серія НБЄ № 656297 від 16.04.2008 року, діє до 30.04.2008 року видана на Яковлєву В.В.).

Для оплати прокату позивачем були виставлені та направлені 14.05.2008 року на адресу відповідача платіжні вимоги-доручення на загальну суму 604 271,79 грн.:

- № 80/841 від 10.04.2008 року на суму 124 530,38 грн.;

- № 80/892 від 15.04.2008 року на суму 124 159,18 грн.;

- № 80/920 від 17.04.2008 року на суму 116 645,49 грн.;

- № 80/1001 від 22.04.2008 року на суму 127 248,48 грн.;

- № 80/1034 від 24.04.2008 року на суму 111 688,26 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Абзац 3 статті 2 договору № 0108/811 від 08.04.2008 року передбачає, що оплата по факту відвантаження протягом 20 днів.

Згідно ч.2 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідачем оплачено вартість металопрокату, але з порушенням встановленого договором терміну.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення індексу інфляції в розмірі 10 321,32 грн. та трьох процентів річних в розмірі 1 763,75 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вул. Панківська, будинок 5; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»(94202, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Шмідта, буд. 4; р/р в Луганській обласній дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 304007, ) індекс інфляції в розмірі 10 321 (десять тисяч триста двадцять одна) грн. 32 коп., три проценти річних в розмірі 1 763 (одна тисяча сімсот шістдесят три) грн. 75 коп. та витрати по сплаті державного мита в сумі 102 (сто дві) грн. 00 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                              С.М.Мудрий