ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2008 р. Справа № 35/91-08

вх. № 2280/5-35

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Чорний Д.С., дов. б/н від 13.11.2007р. відповідача - Січна-Литвинова Л.О., дов №21 від 15.02.2008р.

розглянувши справу за позовом ДП "Луганськшкіра" ТОВ по торгівлі та обслуговуванню "Токімпекс" в о.філії "Богодухівшкіра", м. Богодухів

до ПП "СВ", м. Х-в

про стягнення 25165,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (Дочірнє підприємство „Луганськшкіра” товариства з обмеженою відповідальністю по торгівлі та обслуговуванню „Токімпекс”) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача (Приватного підприємства „СВ”) 24419,38 грн. основного боргу, 659,32 грн. інфляційних втрат та 86,30 грн. 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до накладної №185.3/1 від 09.10.2007р. відповідачу було поставлено товар у кількості 22008 кв.дм. на загальну суму 24419,38 грн. Даний товар був отриманий представником відповідача на підставі довіреності ЯВХ №762602 від 03.10.2007р. 31.01.2008р. відповідачу було направлено вимогу про оплату за поставлений товар, відповіді позивач не отримав, з урахуванням чого звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на безпідставність позовних вимог, оскільки дана довіреність не видавалась представникам відповідача та вона має численні порушення встановленої форми заповнення.

Сторони в судовому засіданні звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечує на підставах, викладенних в запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне, що на підставі довіреності на отримання товарно – матеріальних цінностей серії ЯВХ №762602 від 03.10.2007р., виданої Приватним підприємством „СВ”, Сазонов Тимур Євгеньєвич отримав від „Богодухівшкіра” ДП „Луганськшкіра” шкіри в кількості 35000 кв.дм. Як вбачається із матеріалів справи позивачем було поставлено відповідачу накладна №185.3/1 від 09.10.2007р. на загальну суму 24419,38 грн.

На спірній довіреності стоїть підпис керівника підприємства Козлової. З матеріалів справи вбачається, що наказом №19 від 28.09.2007р. Козлова І.Л. була звільнена з посади директора приватного підприємства „СВ” за власним бажанням. Рішенням власника №18 від 01.10.2007р. з 01.10.2007р. було призначено на посаду директора приватної підприємства „СВ” Буклея Л.Л. Наказом №20к від 01.10.2007р. директор підприємства Буклей Л.Л. вступив на посаду директора ПП „СВ”.

Відповідачем був наданий журнал обліку довіреностей, згідно з якого керівник підприємства 03.10.2007р. не видавав доверність на отримання товарно – матеріальних цінностей Сазонову Тимуру Євгеньєвичу.

Відповідно до отриманої відповіді на запит господарського суду Харківської області з МВС України Державного наукового – дослідного інституту від 29.09.2008р. за №41/1347 довіреності серії ЯВХ №№00 були придбані у АТЗТ „Поступ – капітал” 27.03.2000р. по накладній №1/30 від 27.03.2000р. ТОВ „Поступ”. Бланки отримав Исей О.В.

Згідно п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей від 16.05.1996р. сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Відповідно до пункту 6 цієї Інструкції довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей. Наведені обставини свідчасть проте, що відповідачем така довіреність Сазонову Т.Є. не видавалась, оскілький не дотриманий порядок видачі даної довіреності.Той же пункт Інструкції встановлює що незаповнені рядки довіреності прокреслюються, чого в спірній довіреності зроблено не було.

Вищенаведена довіреність видана без встановленої форми заповнення та видачі, тому вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.ст. 190 та 366 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.12 Інструкції забороняється відпускати цінності у випадках: подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами; подання довіреності, яка має виправлення і помарки, що не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність; відсутності у довіреної особи вказаного у довіреності паспорта або іншого документа, що засвідчує довірену особу; закінчення строку дії довіреності; одержання повідомлення підприємства-одержувача цінностей про анулювання довіреності. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі довіреності серії ЯВХ №762602 на отримання товарно – матеріальних цінностей позивач не мав права видавати будь – які товари, оскільки дана довіреність має порушення встановленого порядку заповнення.

Згідно пояснень викликаного в якості спеціаліста менеджера підприємства „СВ” Штепи Вячеслава Валентиновича в період з 01.06.2007р. по 01.09.2007р. він з працівником відділу Сазоновим Тімуром з метою встановлення ділових стосунків один раз були на підприємстві ТОВ „Богодухівшкіра”. Однак ніяких договорів сторонами не підписувалось та товар не відвантажувався.

Згідно пояснень Гуда В.Н. він уклав усний договір з Сазоновим Т.Є. на поставку шкірної продукції. 09.10.2007р. Сазонов Т.Є. прибув на підприємство позивача з довіреністю серії ЯВХ №762602 від 03.10.2007р. та отримав товар в кількості 35000 кв.дм.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодекса України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодекса України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодекса України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведений факт поставки товару саме підприємству відповідача, оскільки даний факти не підтверджуєтсья наданими доказами. З урахуванням чого, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, витрати по сплаті держмита та за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу слід віднести на позивача.

Керуючись ст.44,49,82-85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

В задоволенні позованих вимог відмовити.

Рішення підписано 13.10.2008р.

Суддя