ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

25.06.08
Справа №9/388-пн-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Федоров І.О. судді  Хуторной В.М.    , Яценко О.М.

при секретарі Шерник О.В.

За
участю представників сторін: від позивача - Кравченко Г.І., довіреність від
27.03.08 р., від відповідача - Гладка А.О., довіреність № 4/02-08 від 21.02.08
р., представники третіх осіб в судове засідання не з'явились.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу
Генічеської міської ради на рішення господарського суду Херсонської області від
24.04.2008 р. по справі № 9/388-ПН-07

за позовом: Приватного підприємства «Юридична агенція
«Правозахист», м. Херсон (далі ПП «ЮА Правозахист»);

до відповідача: Генічеської міської ради, м. Генічеськ,
Херсонська область (далі Генічеська міська рада);

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Пляж», м.
Генічеськ, Херсонська область (далі КП «Пляж»);

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Азовкомунсервіс»,
м. Генічеськ, Херсонська область (далі КП «Азовкомунсервіс»);

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду № 1217 від 24.06.2008 р. справу № 9/388-ПН-07 передано для
розгляду колегії суддів у складі: Федоров І.О. (головуючий), Хуторной В.М.
(доповідач), Яценко О.М., якою справу прийнято до розгляду.

Рішенням господарського суду Херсонської області від
24.04.2008 р. по справі № 9/388-ПН-07 (суддя Ребриста С.В.) позов задоволено.
Припинено право власності Генічеської міської ради на частину майна ангару
(складу), розташованого за адресою: м. Генічеськ, вул. Свердлова, 40, на
земельній ділянці площею 640 кв. м. з мостінням. Визнано за Приватним
підприємством «ЮА Правозахист» право власності на приміщення ангару (складу),
розташованого за цією ж адресою. Судові витрати покладено на відповідача.
Вирішено перерахувати з депозиту господарського суду Херсонської області на
користь Генічеської міської ради грошові кошти частки у спільному майні
приміщення ангару (складу), розташованого в м. Генічеськ, вул. Свердлова, 40,
на земельній ділянці 640 кв. м. в сумі 60773 грн., внесених позивачем - ПП «ЮА
Правозахист» на депозитний рахунок господарського суду Херсонської області
відповідно до платіжного доручення № 1 від 24.04.2008 р.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що спірне
майно - приміщення ангару (складу) є спільною сумісною власністю ПП «ЮА
Правозахист» та Генічеської міської ради, оскільки, відповідно до довідки про
вартість виконаних робіт та кошторисної документації, погодженої з міським
головою, вартість зроблених позивачем невід'ємних поліпшень орендованого майна
складає 121058 грн., а згідно проведеної експертизи частка комунального майна в
ринковій вартості об'єкта складає 34,08%, то право власності відповідача як
співвласника майна підлягає припиненню через незначність та неможливість
виділення в натурі його частки, а спільне володіння і користування майном є
неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду,
Генічеська міська рада, відповідач по справі, звернувся з апеляційною скаргою
до Запорізького апеляційного господарського суду в якій зазначає, що суд першої
інстанції не врахував, що даний договір укладений із порушенням цілого ряду
норм законодавства, зокрема директор КП «Пляж» в порушення рішення Генічеської
міської ради № 574 від 03.03.05 р., перевищуючи свої повноваження, неправомірно
уклав договір оренди комунального майна. Цей договір оренди нерухомого майна №
2 від 11.04.05 р. не містить цілого ряду істотних умов, передбачених Законом
України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року №
2269-XII (далі Закон про оренду), згідно абзацу 4 ст. 5 Закону про оренду, Генічеська
міська рада не надавала жодних дозволів на укладення спірного договору, договір
оренди нерухомого майна № 2 від 11.04.05 р. є нікчемним відповідно до ст. ст.
220, 793 ЦК України. Крім того, вказує, що позивачем не доведено створення ним
нової речі, поліпшене приміщення не втратило своїх початкових характеристик,
воно може бути використано як за основним (в якості складу), так і за іншими
призначеннями, отже не набуло якостей нової речі. Рішенням господарського суду
Херсонської області від 03.04.07 р. по справі № 13/176-АП-08 визнано недійсним
рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 16.06.05 р. № 194 про
затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту (спірного ангару), тому право власності на
неприйнятий в експлуатацію об'єкт зареєстровано бути не може. Зазначене рішення
не набрало законної сили, тому не враховується при розгляді цієї справи в
якості доказу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу, просить її задовольнити, а рішення суду першої інстанції
скасувати.

ПП «ЮА Правозахист», відповідач по справі, у поданому
суду відзиві вказує на законність та обґрунтованість, прийнятого судом рішення,
просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Треті особи по справі, відзивів на апеляційну скаргу не
надали, правом на участь в судовому процесі не скористались, про дату час та
місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся
без застосування технічних засобів фіксації, в судовому засіданні 25.06.2008 р.
оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський
суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

11.04.2005 року між КП «Пляж» (орендодавець) та ЮА
Правозахист» (орендар) було укладено договір оренди № 2 з погодженим протоколом
розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 даного договору,
орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та
користування ангар (склад) розташований за адресою: Херсонська область, м.
Генічеськ, вул. Свердлова, 40.

Відповідно до п/п. 1.2. розділу І Договору оренди від
11.04.2005 р. вартість орендованого майна становить 31426 грн.

Умовами договору сторони визначили, що орендоване майно
буде використовуватись з метою розташування кафе, гральних автоматів та
розважальних засобів.

Пунктом 3.1 Розділу 3 Договору оренди сторони визначили
розмір орендної плати, яка складає 3142 грн. 60 коп. за рік і перераховується
орендарем орендодавцеві не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця.

Згідно умов Договору оренди № 2 від 11.04.2005 р.
орендар зобов'язується використовувати орендоване майно у відповідності з його
призначенням та умовами цього Договору; своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату; у разі необхідності здійснювати капітальний і поточний ремонт
орендованого майна за згодою з орендодавцем. Орендар має право самостійно
здійснювати господарську діяльність, в межах встановлених чинним законодавством
України та цим Договором; вносити зміни до складу орендованого майна, проводити
його реконструкцію та технічне переозброєння за згодою з орендодавцем; у разі
продажу майна, орендар має першочергове право на його викуп.

Пункт 2.2
Договору оренди передбачає, що передача майна в оренду не спричиняє передачу
орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається
орендодавець, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до змісту п. 9.1 Договору оренди, з
урахуванням протоколу розбіжностей, даний договір укладається терміном на 11
місяців та діє з 11.04.2005 р. до 11.03.2006 р.

11.04.2005 р. між сторонами було підписано акт приймання
- передачі майна згідно з Договором оренди № 2 від 11.04.2005 р. в якому
відображено, що ангар (склад), одноповерхова металева споруда, цоколь
стрічковий з шлакоблоків, повільно руйнується, піщана підлога, споруда
знаходиться в задовільному стані, але потребує ремонту. Оціночна вартість майна
становить 31426 грн.

15.04.2005 р. між сторонами було укладено доповнення № 1
до Договору оренди № 2 від 11.04.2005 р., яким сторони домовилися включити до
договору пункт 5.5 та викласти його в наступній редакції: «усі невід'ємні
поліпшення орендованого майна, виконані орендатором по узгодженню з
орендодавцем являються власністю орендатора».

09.08.2005 р. між сторонами Договору оренди № 2 від
11.04.2005 р. було укладено додаткову угоду, якою сторони домовилися внести
зміни до п. 1.1, та викласти його у наступній редакції: «Орендодавець передає,
а орендар приймає в строкове платне володіння та користування ангар (склад),
який знаходиться за адресою: м. Генічеськ, вул. Свердлова, 40 та розташований
на земельній ділянці площею 640 кв. м. (надалі майно)».

КП «Пляж» було створено на підставі рішення сесії
Генічеської міської ради № 22 від 30.05.2002 р. рішенням Генічеської міської
ради від 06.08.2007р. № 369 припинено діяльність КП «Пляж» шляхом злиття з КП
«Азовкомунсервіс», визнано КП «Азовкомунсервіс» правонаступником КП «Пляж».

У поданій позовній заяві позивач посилається на ту
обставину, що відповідно до Довідки про вартість виконаних робіт та кошторисної
документації, погодженої з міським головою, вартість зроблених ним невід'ємних
поліпшень орендованого майна складає 121058,06 грн., що майже в чотири рази
перевищує первісну вартість орендованого майна.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм процесуального та матеріального права при
винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності
(спільне майно).

Позивач мотивує виникнення спільної власності з КП
«Пляж» на спірне майно ч. 4 ст. 778 ЦК України, згідно якої, якщо в результаті
поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її
співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат
на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірне майно
- приміщення ангару (складу) є спільною сумісною власністю КП «Пляж» та ПП «ЮА
Правозахист».

Колегія суддів не може погодитись з таким твердженням
через його необґрунтованість та невідповідність обставинам справи, оскільки
право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті
виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який кваліфікується як нова річ.
В даному випадку об'єкт, як річ вже існував, і був лише реконструйований,
перероблений, тобто спірне майно не можна визначити як створену нову річ, не
дивлячись на значне збільшення оціночної вартості ангару.

Крім того, підстави для застосування ч. 4 ст. 778 ЦК
України взагалі відсутні через той факт, що Договір оренди № 2 від 11.04.2005
року, за яким КП «Пляж» є орендодавцем, а «ЮА Правозахист» орендарем, є
неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

Відповідно до приписів ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір
вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та
формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані
такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо
яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Предметом договору оренди № 2 від 11.04.2005 року є
об'єкт комунальної власності, який належить відповідачу, істотні умови стосовно
даного виду майна визначені Законом України «Про оренду державного та комунального
майна» від 10 квітня 1992 року № 2269-XII,

Згідно зі ст. 10 Закону про оренду істотними умовами
договору оренди є:

- об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її
індексації);

- термін, на якій укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань;

- відновлення орендованого майна та умови його
повернення;

- виконання зобов'язань;

- забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф,
пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом
об'єкту оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки
орендованого майна.

Аналіз умов спірного договору оренди свідчить про те, що
сторони при його укладенні не досягли згоди з наступних істотних умов договору:

- вартість майна вказана без урахування індексації;

- не враховано індексації орендної плати;

- сторони не узгодили порядок використання амортизаційних
відрахувань;

- не узгоджено умову, яка стосується забезпечення
виконання зобов'язань шляхом встановлення видів забезпечення, а саме: неустойка
(штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо. Як свідчить зміст Договору
оренди, сторони лише вказали, що відповідальність сторін встановлюється згідно
з чинним законодавством. Отже, сторони не узгодили ані умову про забезпечення
виконання зобов'язань, ані умову щодо відповідальності за порушення умов
Договору оренди, відповідно до вимог закону.

- не визначено порядок здійснення орендодавцем контролю
за станом об'єкта оренди;

- відсутні умови щодо страхування орендарем взятого ним
в оренду майна;

- відсутня в договорі і умова про обов'язки сторін щодо
забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до п. 8 ст. 181 ГК України у разі, якщо
сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий
договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Неукладений договір є неіснуючим і не породжує взаємних
прав і обов'язків, тому він не може бути визнаний судом недійсним.

Враховуючи відсутність створення нової речі, відсутність
договору, як підстави для виникнення орендних правовідносин, слід констатувати
відсутність виникнення спільної власності ПП «ЮА Правозахист» з КП «Пляж» на спірне
майно, що унеможливлює задоволення його позовних вимог з заявлених підстав.

Також господарським судом Херсонської області невірно
застосовано ст. 365 ЦК України, яка передбачає припинення права на частку у
спільному майні за вимогою інших співвласників, та неправомірно припинено право
власності Генічеської міської ради на частину майна ангару (складу),
розташованого за адресою: м. Генічеськ, вул. Свердлова, 40, оскільки право
спільної власності не виникло, і вказана стаття регулює відносини припинення
саме спільної часткової власності, хоча господарським судом було встановлено
наявність права спільної сумісної власності позивача та відповідача.

Таким чином, рішення господарського суду Херсонської
області підлягає скасуванню згідно вимог пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Грошові кошти в розмірі 60773 грн., внесені на депозит
господарського суду Херсонської області, згідно платіжного доручення від
24.04.08 р. № 1 підлягають поверненню ЮА «Правозахист».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генічеської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від
24.04.2008 р. по справі № 9/388-ПН-07 - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя Федоров І.О.

судді  Хуторной В.М.

Яценко О.М.