СУД
ПОСТАНОВА

"11" вересня 2008 р.

Справа №  6/123(3/60)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранця
О.М.розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 6/123 (3/60)

за позовом: Кіровоградського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Управління з контролю за використанням та охороною земель
в Кіровоградській області, м. Кіровоград

до відповідача:  Кіровоградської міської ради, м.
Кіровоград

за участю третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Анюжел-Кір",  м.
Кіровоград

за участю третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Кіровоград-АЗС-4", м. Кіровоград

за участю третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Соїнс-250", м. Кіровоград

за участю третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства
з обмеженою відповідальністю "Володарське",                 м. Кіровоград

про визнання протиправними та
скасування пунктів 37-40 рішення від 19.10.2004 року № 1271

Представники сторін:

від прокуратури - Бурко Л.В.,
посвідчення № 690;

від позивача - не брав участь;

від відповідача - Пастушенко В.А.,
№ 811-МР від 07.12.2007 року;

від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Володарське" -                  Турчанов О.В., довіреність
б/н  від 07.08.2008 року;

від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Анюжел-Кір" - участі не брав;

від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Кіровоград-АЗС-4" - участі не брав;

від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного
підприємства "Соїнс-250" - Виноградова Л.Г., довіреність б/н від
06.08.2008 року.

при секретарі судового засідання -
К.К. Царенко

Час прийняття постанови -  16 год. 39 хв.

Кіровоградський міжрайонний природоохоронний
прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в порядку,
встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, з позовною
заявою, у якій просить визнати протиправними та скасувати пункти 37-40 рішення
дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради від
19.10.2004 року № 1271 "Про регулювання земельних відносин".

Постановою господарського суду
Кіровоградської області від
04.05.2006 року позов задоволено частково. Скасовано пункти 37, 38
рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2004 року № 1271. В задоволенні
іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою від 29.08.2006 року
Дніпропетровський апеляційний господарський суд апеляційні скарги ПП
"Кіровоград-АЗС-4" та ПП "Анюжел-Кір" залишив без
задоволення. Постанову господарського суду Кіровоградської області від   04.05.2006 року у справі № 3/60 залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 22.04.2008 року касаційні скарги ПП "Анюжел-Кір" та
ПП "Кіровоград-АЗС-4" задоволено частково. Постанову господарського
суду Кіровоградської області від 04.05.2006 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 29.08.2006 року скасовано, а справу № 3/60
направлено на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

За резолюцією голови господарського
суду Кіровоградської області від 08.07.2008 року справу передано на розгляд
судді Баранцю О.М.

Суддею Баранцем О.М. 11.07.2008
року дану справу прийнято до свого провадження та присвоєно їй номер 6/123(3/60).

У запереченнях на позовну заяву
Кіровоградська міська рада вважає відсутніми у Кіровоградського міжрайонного
природоохоронного прокурора підстави для звернення із адміністративним позовом
до господарського суду, так як оспорюване рішення визначає відносини між
юридичними особами та органом місцевого самоврядування, а не держави, рішення
має індивідуальний характер та не чинить перешкод Управлінню з контролю за
використанням та охороною земель у здійсненні ним своїх функцій як державного
органу та не вирішує питань щодо державної власності; земельні ділянки, про які
йдеться у рішенні № 1271 від 19.10.2004 року, відповідно до ст. 12, п. 2 ст. 83
Земельного кодексу України перебувають у комунальній власності, як землі в
межах населених пунктів, і до повноважень міської ради належить надання таких
земельних ділянок у користування; у п. 12 Перехідних положень Земельного
кодексу України під поняттям "розмежування земель державної і комунальної
власності" йдеться не про встановлення права власності, а про визначення
меж земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти нерухомого майна державної та
комунальної власності; земельні ділянки, визначені у п. п. 37-40 рішення
міської ради відносяться до земель житлової та громадської забудови (в тому
числі зелених насаджень загального користування та земель вулиць, набережних,
площ), міська рада не приймала рішення щодо віднесення таких земельних ділянок
до земель рекреаційного призначення на підставі ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу
України; доданий до позову перелік об'єктів зеленого господарства визначає лише
об'єкти, які знаходяться на балансі комунального підприємства "Трест
зеленого господарства", а не визначають категорію земель; прокурором
порушені строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Треті особи  надали письмові заперечення на
адміністративний позов, у яких просять відмовити заявнику у задоволенні вимог,
посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 20, п. 2 ст. 83 Земельного кодексу
України, ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні
віднесення земельних ділянок у межах населеного пункту, крім земель приватної
та державної власності, здійснюється на підставі рішень органів місцевого
самоврядування, а у конкретному випадку - Кіровоградської міської ради; остання
не приймала рішення про віднесення спірних земельних ділянок до земель
рекреаційного призначення.

Приватне підприємство
"Соїнс-250" (далі - ПП "Соїнс-250") у поясненні вважає, що
позивачем не доведено порушення інтересів держави Кіровоградською міською Радою
при прийнятті п. 39 рішення від 19.10.2004 року № 1271 "Про врегулювання
земельних відносин". Не встановлено факту зміни цільового призначення
землі, яка передана в оренду ПП "Соїнс-250". Цей факт підтверджується
й р. 5 договору оренди землі, зареєстрованого у Кіровоградській регіональній
філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при
держкомземі України по земельним ресурсам, про що у державному реєстрі вчинено
запис від 06.10.2005 року за № 210. В переліку об'єктів зеленого будівництва,
які знаходяться на балансі        КП
"Трест зеленого господарства" станом на 01.01.2004 року відсутня
земельна ділянка, відведена ПП "Соїнс-250".

Представник Управління з контролю
за використанням та охороною земель участі в судовому засіданні не брав,
причини неявки суду не повідомив.

Представники приватного
підприємства "Анюжел-Кір" (далі - ПП "Анюжел-Кір"),
приватного підприємства "Кіровоград - АЗС-4" (далі  - ПП "Кіровоград-АЗС-4"), ПП
"Соїнс" та товариства з обмеженою відповідальністю
"Володарське" (далі -                             ТОВ
"Володарське")  повідомили про
підтримання доводів Кіровоградської міської ради.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення учасників судового процесу
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням дванадцятої сесії
четвертого скликання Кіровоградської міської ради від 19.10.04 № 1271 "Про
регулювання земельних відносин", відповідно до п. п. 37-40 затверджені
проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки та акт визначення
збитків, передані в оренду строком на 10 років земельні ділянки приватному
підприємству (ПП) "Анюжел-Кір" - 15500 кв. м. зелених насаджень
загального користування по вул. Яновського, 65/52 під розміщення адміністративно-комерційного
комплексу за рахунок земель житлової та громадської забудови; приватному
підприємству (ПП) "Кіровоград-АЗС-4" - 5600 кв. м. земель вулиць,
набережних, площ по вул. Короленка (біля аеропорту) під розміщення
адміністративно-комерційного комплексу за рахунок земель житлової та
громадської забудови; ПП "Соїнс-250" - 2467,07 кв. м. земель вулиць,
набережних, площ по просп. Правди (між будинками № 11 та № 13) під розміщення
адміністративно-комерційного комплексу; ТОВ "Володарське" - 779,53 кв.м.
земель вулиць, набережних площ біля перехрестя вулиць Володарського та Шевченка
за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Кіровоградський міжрайонний
природоохоронний прокурор вважає, що п. п. 37, 38, 39, 40  рішення Кіровоградської міської ради № 1271
від 19.10.04 суперечать вимогам законодавства - ч. 6 ст. 123, ч. 3 ст. 124
Земельного кодексу України, згідно яким земельні ділянки надаються у постійне
користування та оренду за проектами відведення земельних ділянок, що
погоджуються із землекористувачами, органом по земельних ресурсах,
природоохоронними, санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини, після одержання висновку землевпорядної
експертизи, а також ст. ст. 50, 51 Земельного кодексу України, так як земельна
ділянка, яка передається ПП "Анюжел-Кір" в оренду є землями
рекреаційного призначення і жодних підстав для надання та використання земель
такої категорії за будь-яким іншим призначенням не передбачено.

Кіровоградська міська рада та треті
особи проти такої позиці заперечують, вважаючи, що орган місцевого
самоврядування має право розпоряджатися землями, що знаходяться у межах міста,
за виключенням земель державної та приватної власності. ПП
"Анюжел-Кір", ПП "Кіровоград-АЗС-4", ПП
"Соїнс-250",
ТОВ "Володарське" мають висновок державної експертизи від
18.10.2004 року відповідно за № № 5905, 5907, 5908, 5909, погоджені з
Кіровоградським міським управлінням земельних ресурсів, Кіровоградською міською
екологічною інспекцією, Кіровоградською міською санітарно-епідеміологічною
станцією, управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних
відносин Кіровоградської міської ради, управління культури Кіровоградської
обласної державної адміністрації, затверджені першим заступником начальника
обласного головного управління земельних ресурсів, і  крім того, віднесення в силу закону земель до
такої категорії як землі рекреаційного призначення не ґрунтується на нормах
Земельного кодексу України.

Висновки державної землевпорядної
експертизи, копії яких долучені до матеріалів справи, містять підсумкову оцінку
якості розглянутої документації: об'єкт державної землевпорядної експертизи
підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами,  нормами і правилами, і оцінюється позитивно
та погоджується при умові доопрацювання.

В ст. 14 Конституцій України
зазначено, що земля є основним національним багатством. Вона перебуває під
особливою охороною держави; право власності на землю гарантується; це право
набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою
відповідно до закону.

Статтею 121 Конституції України,
ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру” на прокуратуру покладається
представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених
законом.

Відповідно до ст. 4, ст. 5 Закону
України "Про охорону навколишнього природного середовища" природні
ресурси України є власністю народу України, який має право на володіння,
використання та розпорядження природними багатствами республіки; державній
охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні
ресурси, які залучені у господарський обіг, в тому числі земля. Нагляд за
додержанням законодавства про охорону навколишнього природного
середовища", як то встановлено ст. 37 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища здійснює Генеральний прокурор України та
підпорядковані йому органи прокуратури.

Частинами 1, 2 ст. 60 Кодексу
адміністративного судочинства України прокурору, у випадках, встановлених
законом надано право звертатися з адміністративними позовами про захист прав,
свобод та інтересів інших осіб, здійснювати в суді представництво інтересів
громадян або держави в порядку, встановленому цим Кодексом на будь-якій стадії
адміністративного процесу, брати участь у цих справах.

На підставі листа прокуратури
Кіровоградської області від 26.07.2005 року        № 07/5-143 Кіровоградський міжрайонний
прокурор провів відповідну перевірку і прийшов до висновку що п. п. 37, 38, 39,
40 рішення Кіровоградської міської ради
№ 1271 від 19.10.2004 року суперечать вимогам законодавства, а саме ч. 6
ст. 123 та ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України, згідно яких земельні
ділянки надаються у постійне користування та оренду за проектами відведення
земельних ділянок, що погоджуються із землекористувачами, органом по земельних
ресурсах, природоохоронними, санітарно-епідеміологічними органами, органами
архітектури та охорони культурної спадщини, після одержання висновку
землевпорядної експертизи, а також ст. ст. 50, 51 Земельного кодексу України,
оскільки земельна ділянка, яка передається ПП „Анюжел-Кір” в оренду, є землями
рекреаційного призначення і жодних підстав для надання та використання земель
такої категорії за будь-яким іншим призначенням не передбачено.

Господарський суд вважає, що у
Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора є право для
звернення          з адміністративним
позовом до суду. При цьому заявником адміністративного позову не порушений
річний строк, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення з адміністративним позовом, оскільки про наявність
рішення Кіровоградської міської ради № 1271, пункти 37-40 якого оспорюються,
йому стало відомо після здійснення перевірки за завданням, на підставі листа
прокуратури Кіровоградської області від 26.07.2005 року № 07/5-143.

За ст. 8 Конституції України
визнається і діє принцип верховенства права; закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст. ст. 5, 13, 14
Конституції України земля в межах території України є об'єктом права власності
Українського народу, який здійснює владу безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого самоврядування; право власності на землю
гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно відповідно до закону.

Статями 7, 142 Конституцій України
визнається і гарантується місцеве самоврядування, матеріальною і фінансовою
основами якого, в тому числі, є земля, природні ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти
їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

До повноважень міських ради у
галузі земельних відносин на території міст за п. п. а, в ст. 12 Земельного
кодексу України віднесені: розпорядження землями територіальних громад, надання
земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Земельні відносини, за ст. 2
Земельного кодексу України - це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею; суб'єктами земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За ч. 1, ч. 2 ст. 83 Земельного
кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам
сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Згідно редакції п. 12
"Перехідні положення" Земельного кодексу України до розмежування
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. ст. 18, 20, 21
Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її
території; категорії земель України мають особливий правовий режим і за
цільовим призначенням поділяються на категорії, перелік яких містить ст. 19
цього Кодексу; віднесення земель то тієї чи іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування;
зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про надання цих земель
у користування і затверджують проекти землеустрою; порушення порядку
встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання
недійсними рішень органів місцевого самоврядування про надання  (передачу) земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

До складу земель рекреаційного призначення,
відповідно до ст. 51 Земельного кодексу України, належать земельні ділянки
зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів.

Як зазначено у п. 1.4 "Правил
утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів", затверджених
наказом Держжитлокомунгоспу України від 29.07.1994 № 70, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.12.1994 за
№ 301/511, за функціональними ознаками міські зелені насадження діляться
на три групи - загального користування - озеленені упорядковані території,
призначені для відпочинку міського населення, з вільним доступом - міські та
районні парки; парки культури і відпочинку, сади житлових районів і груп
житлових будинків, сквери, бульвари, набережні, лісопарки, лугопарки,
гідропарки та інші; обмеженого користування - насадження на територіях
громадських і житлових будівель, шкіл, дитячих закладів, спортивних споруд,
закладів охорони здоров'я, промислових підприємств, складських територій та
інші; спеціального призначення - насадження вздовж вулиць, у санітарно-захисних
і охоронних зонах, на територіях ботанічних і зоологічних садів, виставок,
кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні
насадження; насадження розсадників, квітникарських господарств; пришляхові насадження
в межах міст та інших населених пунктів.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді
справи.

Господарський суд не погоджується
із доводами Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора про
належність земель виділених     п.п. 37,
38 оскаржуваного рішення Кіровоградської міськради до земель рекреаційного призначення
на тій підставі що цей статус земель безпосередньо визначений законом.

Відповідно до ст. 63 Закону України
"Про охорону навколишнього природного середовища" в якій вказано, що
рекреаційними зонами є ділянки суші, водного простору, призначені для
організованого масового відпочинку населення і туризму. На території
рекреаційних зон забороняються господарська та інша діяльність, що негативно
впливає на навколишнє природне середовище або може перешкодити використанню їх
за цільовим призначенням, зміна природного ландшафту та проведення інших дій,
що суперечать використанню цих зон за прямим призначенням та ст. 51 Земельного
кодексу України згідно якої до складу земель рекреаційного призначення належать
земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст і інших населених
пунктів.

Відповідно до положень п. 1 ст. 20
Земельного кодексу України в якому прямо зазначено, що "віднесення земель
до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень".

Тобто первісним і визначальним є
рішення органів державної влади або місцевого самоврядування.

В ст. 63 Закону України "Про
охорону навколишнього середовища" та в ст. 51 Земельного кодексу України
зазначені лише характерні ознаки земельних ділянок які в порядку передбаченому
законом можна віднести до рекреаційних зон.

Докази того, що землі, зазначені у
п. п. 37, 38, 39, 40 рішення Кіровоградської міської ради № 1271 від 19.10.04 є
землями рекреаційного призначення, або про те, що проводилася зміна цільового
використання таких земель господарському суду ні Кіровоградським міжрайонним
природоохоронним прокурором, ні сторонами, ні третіми особами не надавалися.

Позов Кіровоградського міжрайонного
природоохоронного прокурора про визнання протиправним та скасування п. п. 37,
38, 39, 40 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.04 № 1271 не підлягає
задоволенню господарським судом, так як не доведені порушення інтересів держави
Кіровоградською міською радою при прийнятті рішення в такій частині, та норм
законодавства України.

Здійснення передачі в оренду
земельних ділянок громадянам і юридичним особам за проектами відведення в
порядку, встановленому ст. ст. 118, 123, ч. 3         ст. 124 Земельного кодексу України
відбувається у разі зміни цільового призначення земельних ділянок та із земель
запасу під забудову.

Зміна цільового призначення, про
яку йдеться у ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України, є зміна категорії землі.

Докази зміни цільового призначення
земель, які передаються в оренду
ПП "Анюжел-Кір", ПП "Кіровоград-АЗС-4", ПП
"Соїнс-250" та ТОВ "Володарське" відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу.

Так як Кіровоградським міжрайонним
природоохоронним прокурором та Управлінням з контролю за використанням та
охороною земель не доведено обставин зміни цільового призначення земель при
передачі їх в оренду                    ПП "Анюжел-Кір", ПП
"Кіровоград-АЗС-4", ПП "Соїнс-250" та ТОВ
"Володарське" або передача земель із запасу під забудову, то позов,
який ґрунтується на ч. 6 ст. 123, ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України,
визнаний поданим безпідставно.

Тільки в рішенні Кіровоградської
міськради № 1271 від 19.10.2004 року,
п.п. 37,38 вказується про виділення спірних земельних ділянок за рахунок
земель житлової та громадської забудови. Тобто це єдиний акт місцевого органу
влади де конкретно вказується правовий статус виділених земельних ділянок.
Якась інша офіційна інформація з цього приводу в матеріалах справи відсутня, а
тому висновок, що це рекреаційна зона помилковий.

В переліку об'єктів зеленого
будівництва, які знаходяться на балансі комунального підприємства "Трест
зеленого господарства" на 01.10.2004 року відсутні земельні ділянки
відведені п.п. 37, 38 оскаржуваного рішення міськради.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ч.
1 ст. 162, ст. 163, ст. 164, ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 254, ч. 6 роз. VII
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд

П О С
Т А Н О В И В :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

О.М.Баранець