ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.08 р.                     Справа № 10/152

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Давидовській Т. В.;

за участю представники сторін:

від позивача - Калачик О. В. - довіреність;

від відповідача – не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „СОЮЗПРОМІНВЕСТДОНБАС” м. Донецьк,

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” м. Донецьк,

про стягнення 75 489,18грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач – товариство з обмеженою відповідальністю „СОЮЗПРОМІНВЕСТДОНБАС” м. Донецьк, з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” м. Донецьк, про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 73 000грн. та пені в сумі 2489,18грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №07/04-01 від 07.04.2008р. (далі – Договір), платіжне доручення №459 від 17.04.2008р., претензії №327 від 26.06.2008р. та б/н від 22.07.2008р. з доказами вручення відповідачу, розрахунок заборгованості, порушення відповідачем умов Договору.

Відповідач у судові засідання 14.10.2008р. не з’явився; надав відзив на позов, в якому проти позову заперечував посилаючись при цьому на несвоєчасне перерахування позивачем передплати за рахунком-фактурою №СФ-0000003 від 09.04.2008р., у зв’язку з чим вартість продукції, що поставляється, за цей період збільшилась.

Крім того, відповідач у запереченнях посилався на договір №04/04-01 від 04.04.2008р., що укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю „Ларедо-Інреал” м. Луганськ (далі – Товариство). Відповідач пояснив, що отримані від позивача кошти перерахував на користь вказаного Товариства з метою закупівлі вугілля для виконання умов Договору № 07/04-01, але, не зважаючи на численні звернення, вугілля не було поставлене в строк, а перераховані кошти на час розгляду справи ТОВ „Ларедо-Інреал” не повернуті.

З огляду на зазначене, відповідачем заявлено клопотання про залучення в якості відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Ларедо-Інреал” м. Луганськ. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що кошти, заявлені позивачем до стягнення, на даний час знаходяться у Товариства.

Розглянув вказане клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки воно суперечить положеннями статті 24 ГПК України, оскільки предметом розгляду цієї справи є повернення суми передплати, яка була здійснена за договором №07/04-01 від 07.04.2008р., що укладений між сторонами по справі.

В останнє судове засідання відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення №10113144.

Відповідно до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України термін розгляду справи складає до 2 місяці. Позовна заява надійшла до суду 01.09.2008 р. Таким чином, спір має бути вирішений в строк до 01.11.2008 р.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає надані сторонами докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені сторонами документи, заслухав пояснення позивача, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №07/04-01 від 07.04.2008р., згідно якого постачальник (відповідач) зобов’язався поставляти у власність покупця (відповідача) вугільну продукцію, а покупець в порядку та на умовах договору прийняти та оплатити товар ( Розділ 1 договору).

Відповідно до п. 10.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2008р.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно п.6.2 Договору, розрахунок за вугілля, що поставляється, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 50% передплати та 50% - після результатів аналізу вугілля.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визначається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінського-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб’єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до положень статті 174 Господарського кодексу України, підставами виникнення господарських зобов’язань є, у тому числі, господарські договори та інші угоди, передбачені законом.

Згідно наданої позивачем копії платіжного доручення №459 від 17.04.2008р. позивачем на користь відповідача було перераховано 73 000грн. в якості 50% передплати за Договором. Про факт перерахування передплати в сумі 73 000грн. відповідач у відзиві по суті не заперечував.

Відповідно до п. 3.2 Договору строки поставки вугілля встановлюються у Специфікаціях. Сторонами Специфікацій до Договору надано до суду не було. Отже, суд при вирішенні спору виходить з того, що сторонами строки поставки узгоджені не були.

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до суду було надано копію претензії (вимоги) до відповідача про постачання оплаченого товару вимогу №327 від 26.06.2008р. У підтвердження факту отримання відповідачем вказаної вимоги 02.07.2008р. позивачем до суду надано копію повідомлення про вручення №509438. Отже, відповідач був зобов’язаний в строк до 09.07.2008р. включно здійснити поставку вугілля за умовами Договору.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Аналогічні положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Проте, у порушення вимог вищевказаних статей, відповідачем не було відвантажено передплачену кількість вугільної продукції згідно умов Договору, що підтверджується матеріалами справи та по суті відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію (вимогу) б/н від 22.07.2008р., в якому він відмовляється від виконання Договору та просить повернути суму здійсненої за цим договором передплати в розмірі 73 000грн. Про факт надіслання вимоги свідчить копію опису вкладення з поштовим штемпелем від 31.07.2008р.

Згідно ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Всупереч умовам Договору та приписам вищевказаних норм, відповідач на час розгляду справи не виконав обов’язки продавця в частині поставки товару та не повернув позивачу суму передплати в сумі 73 000грн., тому позовні вимоги в цієї частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені у сумі 2489,18грн. суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Як вже встановлено судом, позивачем було здійснено передплату в сумі 73 000грн. за Договором. Сторонами у Договорі строки поставки товару визначені не були. На час розгляду справи відповідачем не виконано обов’язок з поставки передплаченого товару у повному обсязі, тому позивач відмовився від Договору та звернувся до суду з позовом про повернення суми передплати.

Пунктом 7.3 Договору сторони встановили, що за невиконання зобов’язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виходячи з загального розміру невиконаного зобов’язання.

Позивачем до суду було надано копію претензії (вимоги) до відповідача про постачання оплаченого товару вимогу №327 від 26.06.2008р. У підтвердження факту отримання відповідачем вказаної вимоги 02.07.2008р. позивачем до суду надано копію повідомлення про вручення №509438. Отже, відповідач був зобов’язаний в строк до 09.07.2008р. включно здійснити поставку вугілля за умовами Договору.

Суд прийшов до висновку, що позивачем було здійснено відмову від Договору згідно претензії (вимоги) б/н від 22.07.2008р. Про факт надіслання вимоги свідчить копію опису вкладення з поштовим штемпелем від 31.07.2008р. Оскільки позивачем не було надано доказів у підтвердження дати отримання відповідачем претензії (вимоги) б/н від 22.07.2008р., суд вважає дату її відправлення (31.07.2008р.) – датою відмови від Договору.

Оскільки нарахування пені за невиконання зобов’язання за Договором повинно бути здійснено з 10.07.2008р. по 31.07.2008р. включно, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 1005,25грн. У вимогах про стягнення пені в сумі 1483,93грн. суд відмовляє.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо несвоєчасного перерахування позивачем передплати за рахунком-фактурою №СФ-0000003 від 09.04.2008р., у зв’язку з чим вартість продукції, що поставляється, за цей період збільшилась. Згідно положень п. 6.3 Договору при зміні ціни на вугілля постачальник зобов’язаний узгодити її з покупцем до поставки наступної партії вугілля по зміненій ціні. Доказів належного узгодження ціни товару з покупцем відповідачем надано не було.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що перераховані позивачем кошти він перерахував на користь Товариства з метою закупівлі вугілля для виконання умов Договору, які останнім не повернуті до теперішнього часу суд взагалі до уваги не приймає, оскільки вони не стосуються суті спору та не впливають на права та обов’язки сторін.

Судові витрати підлягають віднесенню в порядку, передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 11, 526, 665, 693 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись статтями 22, 30, 33, 43, 44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Частково задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „СОЮЗПРОМІНВЕСТДОНБАС” м. Донецьк до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” м. Донецьк, про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 73 000грн. та пені в сумі 2489,18грн.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” (83000, м. Донецьк, вул. 25-річчя РККА, 1-В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22-а ) суму попередньої оплати у розмірі 73 000грн. та пеню в сумі 1005,25грн.

3. Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „СОЮЗПРОМІНВЕСТДОНБАС” м. Донецьк до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” м. Донецьк, про стягнення пені в сумі 1483,93грн.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „БОСПОР” (83000, м. Донецьк, вул. 25-річчя РККА, 1-В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22-а ) витрати по сплаті державного мита у розмірі 740,05 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 115,68грн.

Видати накази після вступу рішення у законну силу.

Суддя

Пом. с.: Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.