ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.08 Справа № 7/303/08

Суддя Кутищева Н.С.

Позивач Товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Мотор-Гарант”, м. Запоріжжя

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю “Екосвіт”, м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача Водяха О.А., дов. №24 від 15.05.2008р.

Відповідач Хізрієва Е.Г., дов. № 2 від 08.09.2008р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача 185990 грн. 60 коп. за договором позики № 1806/01 від 18.06.2003р.

Позивач обґрунтував свої вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Як на нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог посилається на договір №1806/01 від 18.06.2003р., ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 14.07.2008р. було порушено провадження по справі, розгляд призначено в судовому засіданні на 08.09.2008р. Судовий процес завершено 08.09.2008р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Ухвала суду від 14.07.2008р. була направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідач визнав заявлені позовні вимоги в повному об’ємі. Сторони надали суду акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами станом на 08.09.2008р.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За усним клопотанням представників сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.2003р. між ТДВ "СК "Мотор-Гарант" (позивач) і ТОВ "Екосвіт" (відповідач) було укладено договір позики №1806/01 від 18.06.2003р., згідно з умовами п.1.1. якого, ТДВ "СК "Мотор-Гарант" (позикодавець) зобов'язувалось передати ТОВ "Екосвіт" (позичальник) грошові кошти в сумі 250000,00 (двісті п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень, а позичальник зобов'язувався повернути отримані грошові кошти в розмірі тієї ж суми на умовах і в строк, що передбачено п. 2.2. договору, а саме до 31.12.2006р.

Позикодавець виконав своє зобов'язання за договором позики №1806/01 від 18.06.2003р. в повному обсязі перерахувавши на розрахунковий рахунок позичальника грошові кошти у сумі 250000,00 гривень, підтвердженням чого є платіжне доручення №887 від 18.06.2003р. і виписка банку по рахунку за 18.06.2003р. на суму 60000,00 гривень, а також платіжне доручення №11 від 18.06.2003р. і виписка банку по рахунку за 18.06.2003р. на суму 190000,00 гривень.

Але, позичальник, отримані в позику грошові кошти, у встановлений договором строк - до 31.12.2006р. - не повернув, чим порушив п. 2.2. договору позики. №1806/01 від 18.06.2003р.

23.04.2007р. позичальнику позивачем було направлено лист під вих. №229 від 23.04.2007р. з вимогою погасити заборгованість на загальну суму неповернутої позики.

Листом (вих. №6 від 18.05.2007р.) відповідач визнав наявність боргу в повному обсязі і проханням відстрочити виконання ним зобов'язань стосовно повернення грошових коштів по договорам позики, вказаним у листі вих. №229 від 23.04.2007р., а також підтвердив свою заборгованість підписанням акту звірки взаємних розрахунків між ТДВ "СК "Мотор-Гарант" і ТОВ "Екосвіт" від 16.05.2007р.

01.08.2007р. ТДВ "СК "Мотор-Гарант" і ТОВ "Екосвіт" уклали договір купівлі-продажу №70м/08-07 від 01.08.2007р. на підставі якого ТДВ "СК "Мотор-Гарант" придбало у власність у ТОВ "Екосвіт" кровельні матеріали на суму 64009,40 гривень.

Відповідно до п. 4.3. цього договору, за згодою сторін, була обрана форма розрахунку –зарахунок взаємних вимог між сторонами, після чого сторони договору склали ат заліку взаємних вимог ТДВ "СК "Мотор-Гарант" і ТОВ "Екосвіт" від 07.08.2007р. на суму 64009,40 (шістдесят чотири тисячі дев'ять гривень 40 копійок) гривень.

В результаті заліку взаємних зобов'язань на суму 64009,40 (шістдесят чотири тисячі дев'ять гривень 40 копійок) гривень за ТОВ "Екосвіт" залишилась заборгованість перед ТДВ "СК "Мотор-Гарант" по договору позики №1806/01 від 18.06.2003р. у розмірі 185990,60 гривень, яку відповідач підтвердив підписанням акту звірки взаємних розрахунків між - ТДВ "СК "Мотор-Гарант" і ТОВ "Екосвіт" від 31.08.2007р.

Відповідач своє зобов'язання по договору позики №1806/01 від 18.06.2003р. виконав частково у розмірі 64009,40 грн., сума боргу складає 185990,60 грн.

Ст. 1046 Цивільного кодексу України, передбачено, що по договору позики позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), а також ст. 1049 Цивільного кодексу України п. 1 якої передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а пунктом 3 цієї статті передбачено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічну норму містить ст. 526 ЦК України.

Доказів виконання договірних зобов’язань відповідач суду не надав.

Таким чином, на момент розгляду справи по суті відповідач має грошову заборгованість перед позивачем в сумі 185990 грн. 60 коп.

На підставі викладеного дані вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, так як з його вини спір доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193 ГК України, ст. 1046, 1049ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосвіт", 69014, м. Запоріжжя, вул. Волзька, 27, ( р/р 2521 у ЗОФАКБ "Укрсоцбанк" м. Запоріжжя, МФО 313010, , ІПН 05, Свід. №12011598) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант", 69068, м. Запоріжжя, вул.Вересаєва, З (р/р 1126 у Філії ЗАТ "ОТПбанк" у м. Запоріжжі, МФО 313872, ) 185990 грн. 60 коп. заборгованості, 1859 грн. 91 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева