ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.07.08р.

Справа
№ 39/153-08

За
позовом  Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави
в особі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської
ради, м. Кривий  Ріг

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Кривий
Ріг

про розірвання договору купівлі-продажу

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від
відповідача: не з'явився

За
участю прокурора: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурор
м. Кривого Рогу звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління
комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (надалі
Позивач) в якому просить суд розірвати договір купівлі-продажу, укладений між
Позивачем та Відповідачем  23.01.2007
року, а також виселити Відповідача з нежитлового приміщення, яке є предметом
спірного договору купівлі-продажу, та зобов'язати передати його Позивачеві
шляхом оформлення акту приймання-передачі. Позовні вимоги, обґрунтовані
невиконанням Відповідачем зобов'язання по оплаті придбаного об'єкта.

Представник
позивача підтримав заявлені прокурором вимоги в повному обсязі.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до умов спірного
договору, розрахунок за придбаний об'єкт має бути здійснений протягом 30
календарних днів із моменту нотаріального посвідчення договору на підставі
приватизаційних платіжних доручень за відповідним зразком, які видає Продавець.
Разом із тим, Позивач не виконав свого зобов'язання, та не надав Відповідачеві
приватизаційне платіжне доручення для розрахунків за придбаний об'єкт
приватизації, у зв'язку з чим Відповідач вважає, що в нього не виник обов'язок
щодо здійснення оплати за договором. Заперечуючи позовні вимоги в частині
виселення та зобов'язання СПД ОСОБА_1 передати Позивачеві об'єкт, що є
предметом спірного договору, Відповідач зазначає, що відповідно до умов
договору він не набув право володіння користування та розпорядження зазначеним
майном, тому вимоги про виселення та передачу об'єкта не підлягають
задоволенню.

24.07.2008
Відповідач подав додаткові заперечення, які обґрунтовані посиланням на
недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо надіслання пропозиції
про розірвання договору.

Позивачем
подано клопотання про вирішення спору без участі його представника.

10.06.2008
року ухвалою в.о. голови суду строк розгляду справи продовжено до 18.07.2008
року.

Ухвалою
суду від 18.07.2008 року строк вирішення спору продовжено до 25.07.2008 року,
згідно клопотання сторін, розгляд справи відкладено на 25.07.2008 року.

Представники
сторін в судове засідання 25.07.2008 не з'явилися, прокурор подав клопотання
про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Відповідно
до ст. 75 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу.

Враховуючи
закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, з
урахуванням його продовження за ухвалою голови господарського суду та
клопотанням сторін, у суду відсутня процесуальна можливість для  задоволення клопотання прокурора та
відкладення розгляду справи.

В
судовому засіданні оголошувалися перерви із 01.07.2008 по 17.07.2008, та з
17.07.2008 по 18.07.2008, згідно ст. 77 ГПК України.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, які були присутні
в попередніх судових засіданнях, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

На
виконання наказу управління комунальної власності міста за № 625з-п від
27.10.2006 року про приватизацію приміщення, яке орендує ПП „Дельта-2”, було
проведено аукціон, за результатами якого позивач та відповідач уклали договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.2007 року, за яким позивач
зобов'язався передати у власність відповідача приміщення, що розташовано за
адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, буд. 15, прим. 46, вбудоване в перший
поверх 3-4-х поверхового будинку, загальною площею 75,5 кв.м., в тому числі
місць загального користування 17,3 кв.м., а відповідач зобов'язався прийняти та
сплатити за об'єкт приватизації ціну відповідно до умов, що визначені в цьому
Договору.

Згідно
п. 1.6. Договору об'єкт продано відповідачеві за 508626 грн. 00 коп.

Відповідно
до п. 2.1. Договору відповідач зобов'язався здійснити оплату за придбаний
об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів із моменту нотаріального
посвідчення цього Договору. Плата за об'єкт приватизації вноситься на підставі
договору купівлі-продажу, та приватизаційних платіжних доручень за відповідним
зразком, який видає Продавець.

Зазначений
вище договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_2 23.01.2007 року за р. № 186.

До
матеріалів справи надано докази здійснення Відповідачем часткової оплати за
придбаний об'єкт приватизації у сумі 95133 грн. 60 коп., (п/д № 673 від
21.12.2006 та п/д № 824 від 21.02.2007), доказів оплати решти вартості об'єкта
приватизації в розмірі 412492 грн. 40 коп. суду не надано.

Заперечуючи
позовні вимоги, Відповідач зазначає, що в нього не виник обов'язок щодо
здійснення оплати за придбаний об'єкт приватизації, оскільки Позивач не надав
приватизаційних платіжних доручень, які є підставою для здійснення відповідної
оплати згідно п. 2.1 спірного Договору.

Суд
відхиляє зазначені доводи Відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 2 ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання  якого
визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

За
змістом п. 2.1. Договору, зобов'язання щодо здійснення оплати за придбаний об'єкт
приватизації повинно було бути виконано Відповідачем протягом 30 календарних
днів із моменту нотаріального посвідчення договору.

Як
вище встановлено судом, спірний договір купівлі-продажу був нотаріально
посвідчений 23.01.2007 року, у зв'язку з чим, Відповідач мав здійснити
розрахунки за придбаний об'єкт саме протягом тридцяти календарних днів,
починаючи з 24.01.2007 року.

Разом
із тим, приватизаційні платіжні доручення, які мають бути видані продавцем,
визначені лише як підстава для здійснення оплати, а ні як подія, із якою
пов'язано настання строку виконання зобов'язання.

Окрім
того, факт виникнення у відповідача зобов'язання по оплаті заборгованості за
спірним договором у сумі 412492 грн. 40 коп. встановлений рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2007 року у справі №
39/217-07, залишеним у силі постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 13.11.2007, та постановою Вищого господарського суду
України від 26.02.2008, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 35 ГПК України не
потребує доведенню під час розгляду даної справи, в якій беруть участь ті самі
сторони.

Згідно
п. 5 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, на вимогу  однієї зі сторін договір купівлі-продажу може
бути розірвано або визнано недійсним за
рішенням суду в разі невиконання
іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у
визначені строки

Відповідно
до вимог п. 8 ст. 23 Закону України „Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію), органи
приватизації здійснюють контроль за
виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх
невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть
у встановленому порядку  порушувати
питання про розірвання договору.

Зважаючи
на те, що законодавством про приватизацію не передбачено порядку розірвання
договорів купівлі-продажу, зазначені питання регулюються відповідними нормами
цивільного та господарського законодавства.

Відповідно
до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання
та  інші  учасники
господарських відносин  повинні  виконувати
господарські  зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів,  договору, а
за відсутності   конкретних   вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

За
приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою  стороною. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Невнесення
відповідачем протягом більше 13 місяців
плати за об'єкт приватизації в сумі 412492 грн. 40 коп., значною мірою
позбавило Управління комунальної власності міста  виконкому Криворізької міської ради (Позивач)
та міський бюджет  грошових надходжень,
на які він розраховував при укладенні договору, а тому таке порушення
відповідачем умов договору слід вважати істотним.

Разом
із тим, статтею 188 ГК України передбачає, що зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона  договору,
яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У
разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В
порушення ст. 188 ГК України Позивач, як сторона за спірною угодою, не надіслав
Відповідачеві  пропозиції  про розірвання  договору (доказів не надано).

Враховуючи
вищевикладене та приймаючи до уваги недотримання Позивачем порядку розірвання
угод, господарський суд вважає позовні вимоги Прокурора про розірвання договору
купівлі-продажу - необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню.

В
позовній заяві окрім вимоги щодо розірвання спірного договору, прокурор також
просить суд виселити Відповідача з нежитлового приміщення, яке є предметом
спірного договору, та зобов'язати Відповідача передати вказаний об'єкт
Позивачеві за актом приймання-передачі.

Зважаючи
на відмову в задоволенні позовних вимог у частині розірвання договору
купівлі-продажу, вимоги про виселення Відповідача з приміщення, яке є предметом
зазначеного договору, а також про повернення цього майна Позивачеві, задоволенню
не підлягають.

Керуючись
ст. 188, 193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 35, 44, 49, 82-85 ГПК  України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову відмовити.

Суддя

О.В. Ліпинський