ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
18.11.08                                                                                           Справа № 10/17-22/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія», с.Микитинці Івано-Франківської міської ради

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2008р.

у справі № 10/17-22/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія», с.Микитинці Івано-Франківської міської ради

до відповідача 1 Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

до відповідача 2 Закритого акціонерного товариства «Євротек», м.Київ

третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору: Литвин Ганна Василівна, м.Івано-Франківськ

про визнання недійсними: п.4.1 рішення XIX сесії п'ятого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 29.08.2007р. у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передання у власність земельної ділянки площею 0,0992 га по вул.Федьковича, 46 у м.Івано-Франківську гр.Литвин Галині Василівні; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 840494 від 02.10.2007р., виданого гр.Литвин Галині Василівні на підставі вищевказаного рішення; договору купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння, посвідченого 05.10.2007р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № Д-929; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 843142 від 20.12.2007р., виданого ЗАТ «Євротек»на земельну ділянку загальною площею 0,4867 га, що розташована по вул.Федьковича, 44,46, 48,52,52/2

За участю представників:

позивача: Богословець В.М., Шпільчак М.М., Гарасимко В.В.

відповідача 1: не з’явився.

відповідача 2: Забава С.В.

третя особа: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2008р. у справі № 10/17-22/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Скіфія»про визнання недійсним п.4.1 рішення ХІХ сесії п'ятого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 29.08.2007р. у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передання у власність земельної ділянки площею 0,0992 га по вул.Федьковича, 46 у м.Івано-Франківську гр.Литвин Галині Василівні; в частині позовних вимог ТзОВ «Скіфія» про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 840494 від 02.10.2007р., виданого гр.Литвин Галині Василівні, та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 843142 20.12.2007р., виданого ЗАТ «Євротек», провадження у справі припинено; по позовній вимозі ТзОВ «Скіфія»про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння, посвідченого 05.10.2007р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № Д-929, залучено до участі у справі в якості відповідача Литвин Галину Василівну та провадження у справі припинено; судові витрати покладено на позивача.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що оскаржуване рішення XIX сесії п'ятого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 29.08.2007р. (п.4.1) прийнято в межах повноважень та компетенції міської ради відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»і не порушує законних прав позивача, оскільки на час його винесення він не був ні землекористувачем, ні власником земельної ділянки, відтак підстави для визнання рішення недійсним відсутні. В частині припинення провадження у справі щодо позовної вимоги про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку за відсутністю предмету спору, суд виходив з того, що документи, які посвідчують право на земельну ділянку (право власності або право користування) не мають статусу актів державного чи іншого органу, а видаються на підставі та на виконання рішень уповноважених на це органів про надання земельних ділянок відповідно у власність або у постійне користування, а тому зазначені документи не можуть виступати предметом спору. В частині припинення провадження у справі щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння рішення суду мотивоване тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки по цій вимозі в якості відповідача було залучено контрагента за договором Литвин Галину Василівну, а участь у справі в якості відповідача фізичної особи обумовлює непідвідомчість спору господарському суду відповідно до ст.1, ст.12 ГПК України.

Скаржник, позивач у справі, не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати з підстав неповного з’ясування та недоведеності обставин справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права,

Зокрема скаржник стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що надані позивачем докази містять фактичні дані та доводять те, що земельна ділянка, надана рішенням Івано-Франківської міської ради у власність Литвин Г.В. не перебувала у користуванні останньої. Відтак, гр.Литвин Г.В. не мала права на приватизацію земельної ділянки в порядку передбаченому ч.1 ст.118 Земельного кодексу України. Доказів того, що гр.Литвин Г.В. при оформленні права власності на спірну земельну ділянку була її користувачем відповідачами не надано. Технічна документація із землеустрою, виготовлена ТОВ «Інформ-ініціатива», яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення органом місцевого самоврядування, містить неузгодженості, що викликають сумнів у її достовірності в цілому, а відповідно - і у підставності прийняття відповідного рішення Івано-Франківською міською радою та оформлення державного акта на право власності на землю. На думку скаржника, судом першої інстанції не з'ясовано та не надано правової оцінки тим обставинам, які свідчать про отримання відповідачем 2 певної дозвільної документацію за півроку до придбання спірної земельної ділянки. Так, 19.03.2007р. управлінням архітектури та містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано висновок щодо погодження передачі у власність гр.Литивин Г.В. земельної ділянки по вул.Федьковича, 46., тоді як у власність споруду, розташовану на цій земельній ділянці гр.Литвин Г.В. набула 02.06.2007р.; кадастровий план названої земельної ділянки, що міститься у складі технічної документації на земельну ділянку гр.Литивин Г.В., складено у березні 2007р., тоді як право на складання кадастрового плану у гр.Литивин Г.В. могло виникнути лише із 02.06.2007р.; відповідачу 2 надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт для будівництва торгового центру в районі вул.Галицької - Тролейбусної (за місцезнаходженням спірної земельної ділянки) 22.06.2007р., тоді як право власності на спірну земельну ділянку відповідачем 2 набуто 05.10.2007р. Судом не враховано, що на земельній ділянці по вул.Федьковича, 46 у м.Івано-Франківську на момент винесення оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування житлового будинку розміщено не було. Позивач стверджує, що споруда, розташована на земельній ділянці по вул.Федьковича, 46 у м.Івано-Франківську, не є та ніколи не була житловим будинком. Позивач клопотав про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення факту відповідності (невідповідності) цієї споруди вимогам державних будівельних норм (ДБН) до житлових будинків та визначення технічного стану цієї споруди (відсоток зношення, придатність до експлуатації, необхідність ремонту, наявність дефектів, причини, які їх викликали, та ін.). Проте, у призначені судової експертизи позивачеві суд першої інстанції відмовив.

На думку скаржника, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведення позивачем порушення його законних прав чи охоронюваних законом інтересів, так як оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування унеможливило реалізацію позивачем свого права на подання належним чином оформленого проекту відведення на розгляд органу місцевого самоврядування та оформлення права користування земельною ділянкою.

Висновок суду про те, що згода ради на виготовлення проекту відведення не надає юридичній особі, зацікавленій в одержанні земельної ділянки в користування, будь-яких прав надану земельну ділянку є помилковим внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, зокрема ст.124, ст.123 ЗК України, Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою КМУ від 26.03.2004р. № 677.

В супереч ст.43 ГПК України та п.4 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/422, від 10.12.1996р. «Про судове рішення»судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надано оцінки як доказам та не зазначено мотивів неврахування як доказів у справі фототаблиць, пояснень третіх осіб, копії плану присадибної ділянки, що в м.Івано-Франківську по вул.Федьковича 46, копії генерального плану (інвентарної схеми) земельної ділянки належної до домоволодіння № 46 по вул.Федьковича в м.Івано-Франківську, копії висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою належної до домоволодіння № 46 по вул.Федьковича в м. Івано-Франківську.

Суперечить також обставинам справи висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору щодо позовних вимог про визнання недійсними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 840494 від 02.10.2007р., виданого гр. Литвин Галині Василівні та Державного акту на право власності на земельну ділянку серн ЯД 843142 від 20.12.2007р., виданого ЗАТ "Євротек". Спір з даного питання між сторонами існує та є неврегульованим. Судом не враховано, що позивачем не оспорюються самі по собі державні акти на право власності на землю, оскільки це не відновить порушеного права позивача. Предметом спору є рішення уповноваженого органу та договір купівлі-продажу, як підстави видання державних актів. Визнання цих актів недійсними є об'єктивним та необхідним наслідком визнання недійсним рішення уповноваженого органу та договору купівлі-продажу.

У частині припинення провадження у справі щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння, посвідченого 05.10.2007р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В., зареєстрованим в реєстрі за №Д-929, на думку скаржника, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме ч.2, п.в.ч.3 ст.152, ст.210 ЗК України, ч.4 ст.11, ч.2,ч.3.ст.13, ч.1 ст.203, ч.З.ст.215 ЦК України.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

На задоволення клопотання позивача здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник відповідача 2 проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідач 1 та третя особа не забезпечили участі уповноважених представників в судовому засіданні, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, пояснень з приводу апеляційної скарги не надали.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представників відповідача 1 та третьої особи.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.1 ГПК України юридичні особи та громадяни-підприємці мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як випливає із змісту ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України віднесено до відання інших органів.

Справи у спорах із суб’єктами владних повноважень є справами адміністративної юрисдикції і підвідомчі адміністративним судам України.

Однак, в даних правовідносинах Івано-Франківська міська рада виступає як орган, який здійснює повноваження власника землі відповідно до ст.ст.12, 80, 83 Земельного Кодексу України. В листі Вищого Господарського суду України «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських у 2007 році»від 18.03.2008р. № 01-8/164 зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод; якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства. Відтак, даний спір про визнання недійсним рішення XIX сесії п'ятого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 29.08.2007р. у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передання у власність земельної ділянки площею 0,0992 га по вул.Федьковича, 46 у м.Івано-Франківську гр.Литвин Галині Василівні, підвідомчий господарському суду.

Як вказано в п.2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»від 26.01.2000р. № 02-5/35, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

При зверненні з позовом позивач просить відновити порушені право на подання належним чином оформленого проекту відведення на розгляд органу місцевого самоврядування та право на оформлення права користування земельною ділянкою на вул.Тролейбусній в м.Івано-Франківську площею 0,2000 га, які надані йому рішенням Івано-Франківської міської ради від 07.12.2006р. Позивач зазначає, що право на оформлення права користування земельною ділянкою підтверджується висновком Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів від 14.08.2007р. №03-04-06/1696, висновком управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.07.2007р. №2/3-3/2008, висновком управління культури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.08.2007р. №7/1-7/В/П, висновком Івано-Франківської міської СЕС від 05.10.2007р., висновком Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області від 15.10.2007р. №07-10/4868, а також витягом з протоколу №78 від 01.06.2007р. засідання узгоджувальної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування та ситуаційним планом і актом встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування. В протоколі перевірки №49 від 29.11.2007р., що складений представником Івано-Франківської філії ДП «Центр ДЗК» та представником виконавця проекту відведення земельної ділянки, встановлено факт перекриття земельної ділянки із суміжною земельною ділянкою. Відповідно до п.2.1,п.2.2,п.2.3 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему від 02.07.2003р. №174 та зареєстрованого в Мін’юсті 25.07.2003р. за №641/7962, виконавець робіт формує та надає реєстратору обмінний файл разом з технічною документацією, реєстратор здійснює процедуру перевірки та приймання обмінного файла, у тому числі порівняння з технічною документацією, у разі негативного висновку щодо результатів перевірки та приймання обмінного файла виконавцю робіт для доопрацювання надається список конкретних вимог та зауважень у вигляді протоколу перевірки, відповідно до якого необхідно внести зміни і доповнення. Позивач вказує на відсутність на титульному аркуші технічної документації відмітки про приймання обмінного файлу і неможливість подання документів для здійснення державної землевпорядної експертизи відповідно до ч.6 ст. 123 Земельного Кодексу України та ст.9 Закону України «Про здійснення державної землевпорядної експертизи».

Відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України, юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом надання земельних ділянок у користування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, передача в оренду земельних ділянок юридичним особам із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу (ст.124 ЗК України). Ст.123 ЗК України визначає, що юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки в користування із земель комунальної власності звертається з відповідним клопотанням до міської ради, до клопотання додаються необхідні документи; міська рада розглядає клопотання в місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення погоджується з землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи подаються до міської ради, яка розглядає його у місячний строк і в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймає рішення про надання земельної ділянки. В п.2 ст.125 ЗК України визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Виходячи із наведених норм Земельного Кодексу України, рішення Івано-Франківської міської ради X сесії п'ятого демократичного скликання від 07.12.2006р., яким ТзОВ «Скіфія» погоджено місце розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га та надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки, а також всі інші вказані документи, не надають позивачу право користування земельною ділянкою. Таке право виникає тільки після укладення договору оренди та його державної реєстрації. Дії по оформленню права користування земельною ділянкою мають місце після прийняття рішення міською радою про надання земельної ділянки в користування. Рішення про надання земельної ділянки в користування ТзОВ «Скіфія» Івано-Франківською міською радою не приймалось.

Дійсно у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТзОВ «Скіфія»має місце розбіжність щодо площі земельної ділянки. Так, у вихідній земельно-кадастровій інформації за жовтень 2007р. вказана загальна площа земельної ділянки 0,0930га (без врахування земельних ділянок, що накладаються). В умовах відведення земельної ділянки, затверджених начальником управління земельних ресурсів у м.Івано-Франківську, значиться площа земельної ділянки - орієнтовно 0,1421 га. Висновок управління архітектури і містобудування виконкому Івано-Франківської міської ради №2/3-3/2008 від 13.08.2007р. не містить вказівки на площу земельної ділянки. Висновок державного управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області №07-10/4868 від 15.10.2007р., висновок Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів №03-04-06/1696 від 14.08.2007р. та висновок Івано-Франківської СЕС №422 від 05.10.2007р. стосуються земельної ділянки, площею 0,1421га. А отже, твердження позивача про те, що даний проект землеустрою надає йому право на отримання у користування земельної ділянки, площею 0,2000га, є безпідставним.

Відтак, апеляційний господарський суд вважає правомірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено порушення його законних прав чи охоронюваних законом інтересів, оскільки на час прийняття відповідачем 1 оскаржуваного рішення XIX сесії п'ятого демократичного скликання Івано-Франківської міської № від 29.08.07р. (п.4.1) він не був ні землекористувачем, ні власником земельної ділянки, що в свою чергу не дає підстав для визнання такого рішення недійсним.

Підстави для визнання оскаржуваного рішення недійсним відсутні ще й тому, що відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні»таке рішення прийнято в межах компетенції даного органу.

Як передбачено пп. а) п.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до п.2 ст.118 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Підставою прийняття оскаржуваного рішення була технічна документація із землеустрою, виготовлена ТзОВ «Інформ-ініціатива», що має відповідні ліцензії. На титульному аркуші документації міститься відмітка про прийняття обмінного файлу №12281 від 19.09.2007р. Документація включає позитивні висновки управління архітектури і містобудування виконкому Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів. Наявний акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 08.06.2007р. Неправомірність видачі чи фіктивність жодного із вказаних висновків, акту чи інших документів в установленому законом порядку не встановлена.

Доводи позивача про порушення ст.ст.118, 120 ЗК України при здійсненні приватизації земельної ділянки одним із співвласників будинковолодіння не приймаються до уваги, оскільки можуть заявлятись лише іншими співвласниками будинковолодіння і ніяким чином не стосуються порушення прав та законних інтересів позивача. Продаж іншими співвласниками будинку належних їм частин будинковолодіння ЗАТ «Євротек»свідчить про відсутність спору між ними з приводу приватизації земельної ділянки.

Позитивний висновок Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів №03-05-07/1504 від 16.07.2007р. підтверджує те, що для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вул.Лозова, 9 в м.Івано-Франківську призначена земельна ділянка площею 0,0992га. Дані Івано-Франківського ОБТІ про встановлення площі земельної ділянки в 1953р. не можна визнати достовірними, так як даний орган не веде обліку земельних ділянок.

Доводи позивача про те, що будинковолодіння по вул.Федьковича,46 у м.Івано-Франківську не належить до житлових капітальних споруд, що підтверджується фототаблицями, письмовими поясненнями ряду осіб, копіями планів тощо, не заслуговують на увагу, оскільки статус вказаного будинковолодіння як об'єкта нерухомості підтверджується реєстраційними даними Івано-Франківського ОБТІ (лист №1689 від 07.07.2008р., інформаційна довідка від 07.07.2008р.).

Апеляційний господарський суд вважає правомірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 840494 від 02.10.2007р., виданого гр.Литвин Галині Василівні, серії ЯД 843142 20.12.2007р., виданого ЗАТ «Євротек», на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки відповідно до п.1 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000 № 02-5/35 документи, які посвідчують право на земельну ділянку (право власності або право користування) не мають статусу актів державного чи іншого органу, а видаються на підставі та на виконання рішень уповноважених на це органів про надання земельних ділянок відповідно у власність або у постійне користування, а тому не можуть виступати предметом спору. Про це вказано також у листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році» від 18.03.2008р. №01-8/164.

Апеляційний господарський суд також вважає правомірним і погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння, посвідченого 05.10.2007р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № Д-929, на підставі п.1 ст.80 ГПК України у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки по цій вимозі в якості відповідача судом першої інстанції правомірно, відповідно до п.4 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" від 12.03.1999 № 02-5/111, було залучено контрагента за договором Литвин Галину Василівну, так як позов в цій частині заявлений особою, яка не є стороною договору, і вирішення цієї вимоги стосується прав та законних інтересів Литвин Г.В., а участь у справі в якості відповідача фізичної особи обумовлює непідвідомчість спору господарському суду відповідно до ст.1, ст.12 ГПК України.

Наведених обставин доводами апеляційної скарги не спростовано. Судом першої інстанції матеріали справи досліджені в повному обсязі, з врахуванням вимог процесуального законодавства, повно з'ясовано обставини, що мають значення у справі, та у відповідності з нормами матеріального права постановлене законне та обґрунтоване рішення. Підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2008р. у справі № 10/17-22/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія», с.Микитинці Івано-Франківської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.