КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008                                                                                           № 2/125

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Гунда О.Т. (довіреність від 25.03.2008р. № 4);

від відповідача 1-не з’явився;

від відповідача 2 - Кузьменкова Ю.М. (довіреність від 25.01.2008р.

№ 06-34/2560);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.04.2008

у справі № 2/125

за позовом                               ЗАТ "Київміськоформлення"

до                                                   Київська міська рада

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання договору оренди земельної ділянки укладеним

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.04.2008р. у справі № 2/125 позов Закритого акціонерного товариства «Київміськоформлення» до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним задоволено; за позивачем визнано право на оренду земельної ділянки (для здійснення експлуатації цілісного майнового комплексу та будівництва) площею 32 826,46 кв. м (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять шість цілих 46 сотих кв. м), розташованої за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56, кадастровий № :72:232:029, згідно виготовленого Приватним підприємством „Сектор” Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування № :72:232:0029; визнано укладеним договір оренди названої земельної ділянки в запропонованій позивачем редакції, яка відповідає вимогам Закону України “Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220, та переданою дану земельну ділянку на умовах, викладених у договорі, зміст якого викладений в рішенні; Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов’язано зареєструвати в установленому порядку названий договір з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами; стягнуто з Київської міської ради на користь позивача 42,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача 42,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та невідповідністю викладених у рішенні висновків обставинам справи. Посилаючись на положення статей 123-125 Земельного кодексу, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не мав правових підстав задовольняти позовні вимоги, не з’ясувавши ті обставини, що Київська міська рада не приймала рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду Закритому акціонерному товариству «Київміськоформлення», Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не одержувало технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а Закрите акціонерне товариство «Київміськоформлення» не зверталося до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з приводу реєстрації спірного договору оренди.

Закрите акціонерне товариство «Київміськоформлення» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити.

Київська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити та слухати справи буз участі її представника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника висловився за задоволення апеляційної скарги, представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Закритим акціонерним товариством «Київміськоформлення» (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до Київської міської ради (далі по тексту – відповідач-1), Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач-2) про визнання права на оренду земельної ділянки (для здійснення експлуатації цілісного майнового комплексу та будівництва) площею 32 826,46 кв. м (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять шість цілих 46 сотих кв. м), розташованої за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56, кадастровий № :72:232:029, згідно виготовленого Приватним підприємвтолм „Сектор” Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування № :72:232:0029; про визнання укладеним договору оренди цієї земельної ділянки між позивачем та відповідачем-1 у запропонованій позивачем редакції, яка відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220; про визнання переданою даної земельної ділянки на умовах, викладених у цьому договорі; про зобов’язання відповідача-2 зареєструвати в установленому порядку означений договір з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами.

Позовні вимоги мотивовані неправомірністю бездіяльності Київської міської ради, яка ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем, який є власником розташованого на ній цілісного майнового комплексу на підставі укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу комунальної власності шляхом викупу від 07.06.2006р. № 1118 та у цьому зв’язку звернувся з пропозицією укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки.

Викладені обставини позивач розглядає як підставу звернення до господарського суду з позовом про оскарження відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування на підставі частини 9 статті 123 Земельного кодексу України та визнання за ним права на оренду земельної ділянки згідно статті 125 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Київміськоформлення», місцевий господарський суд встановив, що згідно рішення Виконавчого комітету Київської міської ради від 03.10.1977р. № 1446/21 Виробничому об’єднанню «Київміськоформлення» було відведено земельну ділянку площею близько 2,5 га під будівництво виробничої бази за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56 (а.с. 15).

Крім того, згідно рішення Київської міської ради від 21.01.1986р. № 46 (а.с. 14) Виробничому об’єднанню «Київміськоформлення» було відведено земельну ділянку площею 1,0 га за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська,11.

Згідно рішення Київської міської ради від 26.05.2005р. № 418/2994 (а.с. 16) цілісний майновий комплекс Комунального підприємства «Київміськоформлення» передано в оренду Закритому акціонерному товариству «Київміськоформлення»; узгоджено пропозицію трудового колективу комунального підприємства "Київміськоформлення» та закритого акціонерного товариства «Київміськоформлення» щодо припинення діяльності комунального підприємства «Київміськоформлення» шляхом його реорганізації через приєднання до закритого акціонерного товариства «Київміськоформлення».

07.06.2006р. позивачем й Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву укладено договір № 1118 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу комунальної власності шляхом викупу (а.с. 17-21), предметом регулювання якого стали відносини з приводу купівлі позивачем цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Київміськоформлення», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56. Договір посвідчений нотаріально 16.06.2006р. й зареєстрований в Солом’янській районній у місті Києві раді 13.06.2006р. за № 419.

Згідно виданого Комунальним підприємством „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” реєстраційного посвідчення від 18.10.2006р. № 027554 (а.с. 29) право власності на комплекс будівель загальною площею 11 365,6 кв. м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56, зареєстровано за Закритим акціонерним товариством «Київміськоформлення».

Листом від 19.11.2007р. № 07-05/38509 (а.с. 65) відповідач-2 повідомив позивача про те, що згідно даних системи ПК «Кадастр» земельна ділянка площею 32 826,46 кв. м, розташована за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 56 (кадастровий номер 72:232:029), зареєстрована за Закритим акціонерним товариством «Київміськоформлення».

Та обставина, що позивач як власник цілісного майнового комплексу користується земельною ділянкою, на якій зазначений комплекс розташований, не заперечується сторонами й підтверджується також тою обставиною, що згідно наявної в матеріалах справи довідки позивача (а.с. 69), останнім сплачувався земельний податок починаючи з 01.09.2005р. на загальну суму 369 932,23 грн.

Згідно листа від 30.06.2006р. № 138 (а.с. 51) позивач звернувся до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про укладення довгострокового договору оренди використовуваної земельної ділянки.

Згідно листа від 11.07.2006р. № 146 (а.с. 52) позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про передачу в оренду строком на 25 років використовуваної земельної ділянки. До клопотання додані викопіювання з чергового плану міста та план земельної ділянки на картографічних матеріалах.

Згідно листа від 02.08.2007р. № 363 (а.с. 53) позивач повторно звернувся до Київської міської ради з пропозицією укласти договір оренди використовуваної земельної ділянки, додавши два підписаних в односторонньому порядку договори оренди, копії витягу з бази даних Державного земельного кадастру, викопіювання з планово-картографічних матеріалів, плану встановлення меж земельної ділянки, акту встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки № :72:232:0029. Копію листа скеровано на адресу Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Факт одержання відповідачами названого листа підтверджується наявними в матеріалах справи копіями касових чеків про оплату послуг поштового зв’язку від 14.08.2007р. № 4049, 4050 (а.с. 59) й описами вкладення у цінний лист, завіреними відтиском відділення поштового зв’язку від 14.08.2007р. (а.с. 60, 61).

Київська міська рада пропозицію щодо укладення договору оренди земельної ділянки не відхилила, про результати її розгляду позивача не повідомила.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) листом від 12.09.2007р. № 05-358/28579 (а.с. 62-64) повідомило позивача про невідповідність його вимог щодо укладення договору оренди чинному законодавству, мотивуючи свою позицію відсутністю рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки, а також тою обставиною, що частину означеної земельної ділянки мають намір отримати в оренду інші юридичні особи.

Викладені обставини не заперечуються сторонами, спір між сторонами з цього приводу відсутній.

В контексті викладеного, враховуючи ту обставину, що відповідач-1 протягом встановленого законодавством строку не повідомив позивача про відмову чи наявність пропозицій щодо укладення договору оренди, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що з боку позивача вчинено всі необхідні дії, передбачені законодавством для набуття права користування земельною ділянкою, тоді як бездіяльність відповідача-1 свідчить про порушення ним права позивача на одержання в оренду земельної ділянки.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Згідно частини 2 статті 120 названого кодексу, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV визначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Згідно частин 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 5 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство базується, зокрема на принципі забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно положень Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами (частина 1 статті 23); органи, посадові та службові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед суб'єктами господарювання, підстави, види і порядок якої визначаються Конституцією України та законом. Спори про поновлення порушених прав суб’єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку (частина 7 статті 23).

Частиною 9 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Стаття 20 Господарського кодексу України встановлює, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 10 Господарсько процесуального кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 14 «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (частина 2 статті 181); сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (частина 3 статті 181); за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-ти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (частина 4 статті 181); спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору (частина 1 статті 187); день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (частина 2 статті 187).

Враховуючи викладені норми чинного законодавства й фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання права позивача на оренду земельної ділянки, навколо обставин користування якою склалися спірні відносини сторін, про визнання укладеним договору оренди цієї земельної ділянки з Київською міською радою у запропонованій позивачем редакції та визнання переданою даної земельної ділянки на умовах, викладених у цьому договорі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правильно задовольнив решту позовних вимог про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати в установленому порядку зазначений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджене рішенням Київської міської ради від 19,12.2002 № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Згідно рішення Київської міської ради від 29.05.2003 № 433/593 «Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві» Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту «з» статті 9 та пункту «є» статті 184 Земельного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 15.04.2008р. у справі № 2/125 постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Викладений в апеляційній скарзі довід про те, що внаслідок відсутності технічної документації щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) унеможливлено укладення договору оренди, спростовується Технічним звітом по встановленню зовнішніх меж землекористування, виготовленим Приватним підприємством „Сектор” на замовлення позивача і за дорученням відповідача-2, про що свідчить лист останнього від 12.06.2007р. № 03-16/17476 (а.с. 30).

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 15.04.2008р. у справі № 2/125 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) – без задоволення.

Справу № 2/125 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

11.06.08 (відправлено)