ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.11.2008

Справа №2-31/7516-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін :

від позивача – Задков О.І., дов. у справі

від першого відповідача – не з’явився

від другого відповідача – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Приватного підприємства «Чорний камінь», (98500, м.Алушта, вул..Набережна, 18)

до відповідачів – Державної податкової інспекції в м.Алушта, (98500, м.Алушта, вул..Леніна, 22а);

- Державної податкової адміністрації в АРК, (95006, м.Сімферополь, вул..Р.Люксембург, 29)

про визнання протиправними дій та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Чорний камінь» звернулось до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Алушта та Державної податкової адміністрації в АРК з позовними вимогами про визнання незаконними дій працівників ДПА в АРК при проведенні перевірки ПП «Чорний камінь» 29.07.2007 р. в кафе «Мери»; скасування рішення ДПА в АРК про розгляд первісної скаргі ПП «Чорний камінь» в частині накладення на ДПІ в м.Алушта зобов’язання винести нові рішення про застосування фінансових санкцій по акту перевірки №001426 від 29.07.2007р.; скасування рішення ДПІ в м.Алушта № від 11.10.2007 р. про застосування до ПП «Чорний камінь» фінансових санкцій в сумі 10340,00 грн.; скасування рішення ДПІ в м.Алушта № від 11.10.2007 р. про застосування до ПП «Чорний камінь» фінансових санкцій в сумі 53246,90 грн.; скасування рішення ДПІ в м.Алушта № від 13.08.2007 р. про застосування до ПП «Чорний камінь» фінансових санкцій в сумі 320,00 грн.

У ході судового розгляду справи позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги відповідними заявами від 04.09.08р. і 15.10.2008р. (а.с.87, а.с.135).

У судовому засіданні 06.11.2008р. позивач надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якої просить задовольнити позовні вимоги у наступній редакції : визнати протиправними дії ДПА в АРК щодо проведення планової перевірки 29.07.07р. ПП «Чорний камінь, визнати протиправними та скасувати рішення ДПІ у м.Алушта про застосування штрафних санкцій від 11.10.2007 р. за № і №, від 13.08.07р. №. Одночасно позивач відкликав свої позовні вимоги у частині визнання протиправними дій ДПА в АРК, які детально викладені у п.5 заяви про зміну позовних вимог від 15.10.08р.

Ухвалою господарського суду АРК від 06.11.2008 р. позовну заяву ПП «Чорний камінь» до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Алушта АРК та ДПА в АРК в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ДПА в АРК, що мали місце 29.07.2007 р. в кафе «Мері» в м.Алушті і які виражені в порушенні нею вимог щодо проведення перевірок, які викладені детально в ухвалі, залишено без розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, вказані в акті перевірки не відповідають дійсності, крім того, перевірка Приватного підприємства «Чорний камінь» проведена відповідачем без законних підстав, при відсутності відповідних повноважень на її проведення і з порушенням встановленого порядку її проведення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, і визнати протиправними дії ДПА в АРК щодо проведення планової перевірки 29.07.07р. ПП «Чорний камінь», визнати протиправними та скасувати рішення ДПІ у м.Алушта про застосування штрафних санкцій від 11.10.2007 р. за № і №, від 13.08.07р. №. .

Відповідачі проти позову заперечують з мотивів, викладених у запереченнях на позов. Вказують, що планова перевірка позивача була проведена відповідно до закону, на підставі плану-графіку проведення перевірок та відповідних направлень на перевірку, а порушення, виявлені у ході перевірки, зафіксовані актом перевірки, який є належним доказом їх вчинення позивачем.

Судом, в порядку ст.65, 141 Кодексу адміністративного судочинства України, для з’ясування обставин, що належить дослідити у справі, за клопотанням позивача були викликані і допитані свідки: Кірієнко Т.В., Зубарь І.О., Деменєва У.А., Ховханнісян А., яки дали суду показання.

Справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувались перерви в порядку ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено обов’язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство «Чорний камінь» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Алуштинської міської ради АРК 18.02.1993 р.

29.07.2007р. ДПА в АРК проведена планова перевірка з контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового і безготівкового обігу у господарської одиниці ПП «Чорний камінь» – кафе «Мері», розташованого за адресою: м.Алушта, вул.Набережна, 18, про що складений відповідний акт №01012121/2330/001426 від 29.07.2007 р.

Планова перевірка проведена на підставі направлень №2774 від 26.07.2007 р. та №2775 від 26.07.2007 р., виданих головному державному податковому ревізору-інспектору ДПА в АРК Фоменко А.В. та старшому державному податковому ревізору-інспектору податкової служби ДПА в АРК Ромашко Г.Б., і плана-графику проведення перевірок об’єктів торгівлі, громадського харчування та послуг на липень 2007 р., затвердженого в.о. заступника голови ДПА в АРК.

Перевіркою встановлені порушення п.п.1,2.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», абз.3 п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті», п.1 ст.7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», а саме: не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій; незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій; не оприбуткування готівкових коштів у повному обсязі їх фактичного надходження у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій; здійснення діяльності без наявності торгового патенту.

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ в м.Алушта були винесені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.08.2007р. № в сумі 63586,90грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.08.07р. № в сумі 320 грн.

Позивач, не погодившись із винесеними рішеннями, подав скаргу 21.08.2007р. на зазначені рішення до ДПА в АРК. Рішенням №2202/10/25-021 від 03.10.2007р. про результати розгляду скарги ДПА в АРК скасувала рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у м.Алушта від 13.08.07р. № і зобов’язала ДПІ у м.Алушта прийняти відносно ПП «Чорний камінь» рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суми 10340,00грн. і 53246,90грн. відповідно. Рішення ДПІ в м.Алушта від 13.08.07р. № залишено без змін.

ДПІ в м.Алушта на підставі зазначеного рішення ДПА в АРК були виписані нові рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.10.07р. № на суму 53246,90грн. за порушення абз.3 п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті» і № на суму 10340,00грн. за порушення п.1,2,13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Незгода позивача із прийнятими рішеннями і проведеною перевіркою стала підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

ДПА в АРК, ДПІ в м.Алушта є органами державної влади і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам Конституції України та вимогам Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведені конституційні положення, органи державної податкової служби зобов’язані діяти виключно у межах їх компетенції та у спосіб, передбачений законом. Право органів державної податкової служби на проведення перевірок підлягає законодавчим обмеженням та реалізується виключно з дотриманням порядку, встановленого законом.

Зокрема, право на проведення перевірок з контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу органів державної податкової служби закріплено у п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» і ч.1 ст.16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством України.

Тобто безпосередньо цей Закон не регулює порядок і підстави для проведення такого виду перевірок. Не існує з цього питання й будь-якого іншого нормативно-правового акту, який би регламентував окремий порядок їх проведення, ніж передбачено Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Отже на проведення перевірок по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового і безготівкового обігу, контролю за дотриманням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» поширюється порядок, встановлений ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Дану обставину підтверджує й відповідач, який мотивує своє право на проведення такого виду перевірок п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Тому доводи представника відповідача щодо непоширення норм цього закону на проведення даного виду перевірок не приймаються судом до уваги через їх необґрунтованість.

Матеріалами справи підтверджується, що проведена відносно позивача перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій є плановою, оскільки вона передбачена в плані роботи органу державної податкової служби.

Підстави для проведення планової перевірки, яка передбачена в планах роботи контролюючого органу, передбачено статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

При цьому вимогами статті 11-2 вказаного Закону визначено, що працівники податкової служби мають право приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, і за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку та наказу на проведення позапланової перевірки. Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відсутність таких підстав виключає право контролюючого органу здійснювати планову перевірку.

Таким чином, з системного аналізу діючого законодавства слідує, що перевірки щодо дотримання суб’єктами господарювання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» податковий орган здійснює за умови дотримання вимог ст.ст. 11-1, 11-2 Закону «Про державну податкову службу в Україні».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у порушення статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» здійснив планову перевірку без попереднього повідомлення позивача за 10 днів про плановану перевірку.

Крім того, статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в України» встановлено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» вважаються позаплановими перевірками і здійснюються на підставі виникнення обставин, вказаних в цій статті, за рішенням начальника податкового органу, яке оформляється наказом, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Отже в порушення приписів статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» відповідачем було проведено планову перевірку позивача.

При цьому судом береться до уваги, що наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту прав позивача законом не вимагається. Право на судовий захист пов’язане з самою протиправністю дій податкового органу.

Суд погоджується з доводом позивача про порушення відповідачем – ДПА в АРК порядку проведення перевірки, результати якої оформлено актом №01012121/2330/001426 від 29.07.2007р., оскільки планова перевірка позивача проведена без наявності підстав, передбачених Законом України «Про державну податкову службу в Україні» і з порушенням порядку її проведення.

У зв’язку з цим суд дійшов висновку, що акт перевірки №01012121/2330/001426 від 29.07.2007р., як доказ у справі, одержано з порушенням закону.

Відповідно до частини 3 статті 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до вимог частині 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень є підстави для прийняття рішень про застосування штрафних санкцій.

При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення, тому повинен містити вичерпні елементи його складу.

Посилання відповідача на встановлення актом перевірки факту здійснення позивачем діяльності у сфері громадського харчування без придбання торгового патенту при продажу товарів, спростовуються матеріалами справи. В матеріалах справи наявна копія торгового патенту №782226 строком дії з 01.05.2007р. по 20.04.2008р. Отже штрафна санкція в сумі 320грн. застосована неправомірно рішенням № від 13.08.07р.

Як вбачається зі спірного рішення штрафна санкція в сумі 320грн. застосована на підставі п.1 ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» за порушення п.1 ст.7 цього Закону.

Проте, акт перевірки не містить встановлення факту порушення порядку використання торгового патенту, у акті перевірки зафіксовано саме відсутність торгового патенту при здійснення позивачем своєї діяльності.

Наведене свідчить про те, що податковим органом застосована відповідальність за порушення, яке не було встановлено перевіркою.

Крім того, матеріали справи свідчать, що відсутнє порушення позивачем абз.3 п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті», затверджене постановою правління НБУ №637 від 15.12.2004р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті», затвердженого постановою правління НБУ №637 від 15.12.2004р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як зазначено у акті перевірки перевіркою встановлено не оприбуткування готівкових грошових коштів у повному обсязі їх фактичного надходження у Книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку у розмірі 597,63грн., а саме: в книзі ОРО №р/3 на підставі фіскального звітного чеку №601від 28.07.07р. не оприбуткування готівкових коштів у повному обсязі їх фактичного надходження в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків у розмірі 100575грн., а саме: в КОРО №р/2 на підставі фіскальних звітних чеків з №572 по №600 (включно) з 03.07.07р. по 27.07.07р. не оприбутковано грошових коштів на загальну суму 10051,75грн. Усього за двома книгами обліку розрахункових операцій не оприбутковано грошових коштів на загальну суму10051,75грн.

Проте, надані позивачем для огляду книги обліку розрахункових операцій №р/3 і №р/2 свідчать про те, що фіскальні звітні чеки, зокрема з №572 по №600 за період з 02.07.2007р. по 27.07.2007р., підклеєні, записи в розділі 2 КОРО зроблені за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Суми розрахунків, відбиті у фіскальних звітних чеках №572 – 600, у повному обсязі відображені у графі 2 розділу 2 КОРО.

Але записи торгової виручки згідно з підклеєними фіскальними чеками внесені позивачем не у відповідній графі КОРО, а у іншій графі книги ОРО, що свідчить про порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій, а не про порушення норм з регулювання обігу готівки.

Саме порушення позивачем порядку ведення книги обліку розрахункових операцій зафіксовано перевіркою, про що свідчить посилання відповідача у акті перевірки на п.7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого Наказом ДПА України 01.12.2000 N 614 і зареєстрованого у Мінюсті України 5 лютого 2001 р. за N 106/5297.

Крім того, факт оприбуткування готівкових коштів у повному обсязі їх фактичного надходження позивач підтверджує також аудиторським висновком від 31.10.08р. про дотримання вимог законодавства у сфері готівкових розрахунків ПП «Чорний Камінь» за липень 2007 року, виконаного незалежною аудиторською фірмою «Перспектива-Аудит».

Отже з наявних у справі доказів вбачається, що позивачем в повному обсязі оприбутковані суми розрахунків 28.07.07р. за фіскальним звітним чеком №601, у період з 02.07.2007р. по 27.07.2007р. за фіскальними звітними чеками з №572 по №600. Тому застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 53246,90грн. неправомірно.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів правомірності і законності дій відповідача при проведенні перевірки, дотримання порядку проведення планової перевірки позивача, встановленого ст.ст.11-1,11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а також обґрунтованості спірних рішень про застосування штрафних санкцій, відповідачами суду не надано.

Оскільки перевірка проведена з недотриманням порядку її проведення, акт перевірки №01012121/2330/001426 від 29.07.2007р. отриманий з порушенням закону, отже не є належним доказом здійснення позивачем відповідних порушень, а самі порушення не підтвердженні належними доказами, тому суд вважає неправомірним застосування до позивача фінансових санкцій загальною сумою в сумі 63906,9грн. рішеннями ДПІ в м.Алушта АРК від 11.10.2007 р. №; від 11.10.2007 р. №; № від 13.08.2007 р.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Чорний камінь» про визнання протиправними дій ДПА в АРК щодо здійснення 29.07.2007р. планової перевірки Приватного підприємства «Чорний камінь» з контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу і визнання протиправними та скасування рішень ДПІ в м.Алушта про застосування штрафних санкцій № від 11.10.2007 р.; № від 11.10.2007 р.; № від 13.08.2007 р.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ст.94 КАС України.

У судовому засіданні 07.11.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови підписано 11.11.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 17, 70, 71, 86, ч.1 ст.94, 98, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправними дії Державної податкової адміністрації в АРК щодо здійснення планової перевірки 29.07.2007 р. Приватного підприємства «Чорний камінь» з контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу.

3.          Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 11.10.2007 р. № про застосування фінансових санкцій до Приватного підприємства «Чорний камінь» в сумі 10340,00грн.

4.          Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 11.10.2007 р. № про застосування фінансових санкцій до Приватного підприємства «Чорний камінь» в сумі 53246,90грн.

5.          Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 13.08.2007 р. № про застосування фінансових санкцій до Приватного підприємства «Чорний камінь» в сумі 320грн.

6.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Чорний камінь», (98500, м.Алушта, вул..Набережна, 18) 3,40грн. державного мита.

Виконавчий лист видати у встановленому ст.254 КАС України порядку після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку і строки, передбачені пунктом 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі – з дня складення у повному обсязі). Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови надіслати на адреси сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.