ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" вересня 2008 р. Справа № 17/84

Господарський суд Рівненської області у складі судді Петухова М.Г. розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС»

про стягнення 286 030 грн. 70 коп.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС»

до Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція»

про визнання недійсним договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р.

за участю представників сторін:

ВП «Рівненська АЕС»: Смиковська Л.О.,

ТзОВ «АТП УБ РАЕС»: Пузирко О.О.

Статті 20, 22 ГПК України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в господарський суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача 197 381,03 грн. заборгованості за користування майном згідно договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. з них 70 % до державного бюджету в сумі 115138,95 грн. та 30% на рахунок ВП «Рівненська АЕС»в сумі 82242,08 грн., заборгованість по платі за користування земельною ділянкою в сумі 77737,99 грн. на користь ВП «Рівненська АЕС», 7263,94 грн. пені з яких 70 % до державного бюджету в сумі 4237,30 грн. та 30% на рахунок ВП «Рівненська АЕС»в сумі 3026,64 грн., 3647,75 грн. штрафу з яких 70 % до державного бюджету в сумі 2127,85 грн. та 30% на рахунок ВП «Рівненська АЕС»в сумі 1519,90 грн .

Відповідач відзиву на первісний позов не представив, подавши зустрічний позов про визнання договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. недійсним з тих підстав, що даний договір був укладений під тиском ВП «Рівненська АЕС»і при його укладанні було порушено цілий ряд норм діючого законодавства.

ТзОВ «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС»вказує, що зі змісту договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. вбачається, що цей договір є прихованою формою договору оренди і відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України, правовідносини по цьому договору мають регулюватися правилами встановленими щодо договорів оренди державного майна.

Відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності», серед суб'єктів управління об'єктами державної власності не вказано ДП НАЕК «Енергоатом»в особі ВП РАЕС, тому останній не мав права укладати оспорюваний договір, який згідно ст.ст. 203, 216, 227 ЦК України має бути визнаний недійсним і такий, що не створює юридичних наслідків. Крім цього, в своїх додаткових запереченнях ТзОВ «АТП УБ РАЕС»зазначає, що договір про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. укладено з порушенням Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та ст.ст. 793, 794 ЦК України, так як він нотаріально не посвідчений і не зареєстрований. З інших підстав зазначених підстав вказаних у зустрічному позові та додаткових запереченнях просить в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовлити (а.с.59-63,105-107).

ВП «Рівненська АЕС»в своїх запереченнях на зустрічний позов зазначає, що договір про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. був укладений згідно принципу свободи договору визначеному в ст. 6 ЦК України, згідно права господарського відання закріпленого в п.4.1 статуту ДП НАЕК «Енергоатом». З інших підстав зазначених у запереченнях на зустрічний позов просить в його задоволенні відмовити, а первісний позов задоволити (а.с.76-78).

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, на основі діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задовленню.

Судом встановлено, що 27.03.2008р. між ВП «Рівненська АЕС»ДП «НАЕК «Енергоатом»та ТзОВ «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС»був укладений договір про врегулювання правовідносин № 386 предметом якого визначено - користування державним майном, яке перебуває в оперативному використанні ВП «Рівненська АЕС»(п.5.2 Положення про ВП РАЕС) згідно додатку № 1 до даного договору з 01.04.2007р., з якого вбачається, що в користування передане нерухоме майно. Договором № 386 від 27.03.2008р. встановлено також розмір плати за користування майном, строки її сплати та графік погашення (додатки №2,3). Строк дії договору визначено з моменту його підписання стронами до дати укладання договору оренди майна (а.с.24-32).

З змісту договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. вбачається, що цей договір є прихованою формою договору оренди і відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України, правовідносини по цьому договору мають регулюватися правилами встановленими щодо договорів оренди державного майна. Даний висновок підтверджується також і тим, що у рахунках які направлялися ТзОВ «АТП УБ РАЕС»вказано, що вони виставлені саме за оренду нерухомого майна (а.с.33-39).

Відповідно до п.з) ч.1, п.а) ч.2 ст. 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Фонд державного майна України виступає відповідно до законодавства орендодавцем державного майна, щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна та погоджує розмір орендної плати.

Частиною 5 ст. 18 Закону України «Про управління об'єктами державної власності»встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, ВП «Рівненська АЕС»ДП «НАЕК «Енергоатом»не мала повноважень на передачу у користування державного майна по договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р..

Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України загальною вимогою додержання якої є необхідним для чинності правочину є обставина, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Свою вимогу ВП «Рівненська АЕС» обґрунтовує на підставі недійсного договору. У відповідності до положень ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього ж Кодексу. Статтею 11 ЦК України, як одну із підстав для виникнення зобов'язань вказує на договір. Оскільки договір є недійсним, то і зобов'язання по ньому не можуть виникнути.

Крім цього, слід зазначити, що при укладанні договору про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. не дотримано вимог ст.ст. 793, 794 ЦК України, щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього правочину, тому відповідно до ст.220 ЦК України такий правочин також слід визнати недійсним.

В суму заявлену до стягнення, крім тої, що обґрунтовується договором про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р., включено 77737 грн. 99 коп. заборгованості по сплаті за користування земельною ділянкою, з підстав, що випливають на думку ВП РАЕС із положень ст.ст. 796, 797 ЦК України (рахунки а.с.41,42). Проте ст. 796 ЦК України надає право наймачеві на користування земельною ділянкою, на якій знаходиться споруда, що перебуває у наймі, але не встановлює обов'язку наймача користуватися земельною ділянкою та не встановлює розміру земельної ділянки, яка обов'язково повинна бути у користуванні наймача будівлі. Лише у договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві будівлі, як це передбачено ч. 2 ст. 796 ЦК України.

За загальним правилом визначеним ст. 792 ЦК України найм земельної ділянки регулюється договором.

Такі ж положення визначені ст. 93 Земельного кодексу України, а саме право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою. Тобто статус землекористувача може бути встановлений державним актом на право постійного користування (ст. 92 ЗК України), або договором оренди земельної ділянки (ст. 93 ЗК України). Однак ніякого договору, в тому числі договору оренди земельної ділянки сторони між собою не укладали, а ВП «Рівненська АЕС»не може бути орендодавцем в сенсі ст. 5 Закону України «Про оренду землі»та ст. 93 Земельного кодексу України.

Крім цього, у вартість користування земельною ділянкою включено також земельний податок та податок на додану вартість обрахований за ставкою 20% від суми земельного податку. У відповідності до положень ст. 96 ч. 1 п. в ЗК України, ст. 2 Закону України «Про плату за землю», тільки землекористувачі зобов'язані сплачувати земельний податок або орендну плату. Приймаючи до уваги, що ТзОВ «АТП УБ РАЕС» не має статусу землекористувача вказаної в позові земельної ділянки, то і не має обов'язку сплачувати земельний податок або орендну плату.

Також слід зазначити, що чинним законодавством ВП «Рівненська АЕС»ДП «НАЕК «Енергоатом»не наділений правом подавати позови до господарського суду про стягнення коштів до державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, первісний позов є безпідставним, необгрунтованим і в його задоволенні слід відмовити, а зустрічний позов задоволити.

Керуючись статтями 49, 82-85 , ГПК України, суд –

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задоволити. Визнати недійсним договір про врегулювання правовідносин № 386 від 27.03.2008р. укладений між Відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС».

3. Стягнути з Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС»ДП «НАЕК «Енергоатом»(34400 Рівненська область, м.Кузнецовськ, код 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС»(34400 Рівненська область, м.Кузнецовськ, код 33467106) - 85 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судовго процесу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оформлено та підписано 05.09.2008р.

Суддя                                                                      М.Г. Петухов.