ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення заяви

"07" серпня 2008 р. № 02-03/2169/2

Суддя О.В.Конюх, розглянувши матеріали

за заявою                     товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-Інжиніринг» (04071,

м. Київ, вул. Ярославська, буд.4-б)

до                               товариства з обмеженою відповідальністю „Ен Ер Джі Трейдинг

Сістем” (08132, Київська           обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 34)

про                              банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

заявник –товариство з обмеженою відповідальністю «КМ-Інжиніринг», м. Київ звернувся до господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника –товариства з обмеженою відповідальністю „Ен Ер Джі Трейдинг Сістем”, м. Вишневе у зв’язку з неспроможністю останнього сплатити борг в сумі 20000,00 грн. згідно визнаної претензії.

Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон №2343) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із частиною першою ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону, з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до абзацу шостого частини 1 ст. 7 Закону № 2343 заява про порушення справи про банкрутство повинна містити виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, із зазначенням суми боргових вимог та строку їх виконання. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»у разі, якщо керівні органи боржника – юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог бо боржника та строку виконання зобов’язань.

Згідно до пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

В якості доказу відсутнього боржника заявником додано службове повідомлення Держкомзв’язку України від 08.07.2008р. про невручення телеграми, адресованої боржнику у зв’язку із не розшуком за вказаною адресою. До компетенції працівників Держкомзв’язку не належить встановлення відсутності юридичних осіб за місцезнаходженням, особливо враховуючи те, що відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів чи закону виступають від її імені, а не місце її державної реєстрації. Крім того, зазначене повідомлення жодним чином не свідчить про відсутність підприємницької діяльності боржника відповідно до визначення ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Так само копія акту від 08.07.2008р., складеного в односторонньому порядку представниками заявника не є доказом відсутнього боржника. Витяг з ЄДР серія АБ № 307429 не містить записів про непідтвердження даних про юридичну особу –боржника. Таким чином суд робить висновок про те, що заявником в порушення ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»не подано доказів на підтвердження відсутнього боржника, відповідно не подано доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення заяви відповідно до пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне мито”, пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005, № 1258 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" ст.ст. 1, 5, 7, 9,52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, пунктом 3 частини першої ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-Інжиніринг», м. Київ про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Ен Ер Джі Трейдінг Сістем”, м. Вишневе разом з доданими до неї матеріалами (всього на 46 аркушах, в тому числі оригінали: квитанцій від 18.07.2008р. № 15, від 18.07.2008р. № 16, фіскального чеку «Укрпошти»від 06.08.2008р. № 8983, опису вкладення в лист від 06.08.2008р., службового повідомлення Держкомзвязку від 08.07.2008р., довіреності від 20.05.2008р.) повернути заявнику без розгляду.

Державне мито, сплачене за квитанцією 18.07.2008р. № 15 в сумі 85,00 грн. (вісімдесят п’ять гривень) підлягає поверненню з державного бюджету.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені за платіжним дорученням 18.07.2008р. № 16 в сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень) підлягають поверненню з державного бюджету.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Конюх О.В.