ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" листопада 2008 р.
Справа №  3/344/08

за позовом           Товариства
з обмеженою відповідальністю «Рехау»

юридична адреса:
вул. Ковпака, 17, корпус 1, 2-й поверх, кв. 3-4, м. Київ,

03150

поштова адреса: вул.
Машинобудівників, 1, смт. Чабани, Києво-

Святошинський район,  Київська область, 08162

до                               Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення боргу з урахуванням
інфляції та відсотків за користування коштами за поставку товару в сумі
62007,68 грн.

Суддя
Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача: Романюк Л.М., за довіреністю;

Від
відповідача: не з'явився;

В
судовому засіданні присутні:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду про
стягнення боргу з урахуванням інфляції та відсотків за користування коштами за
поставку товару в сумі 62007,68 грн.

В судовому засіданні судом оглянуто
оригінали документів наданих позивачем.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, відзив по суті позовної заяви не надав, вимоги
ухвал суду не виконав.

Від відповідача надійшла заява про
відкладення розгляду справи.

Слід зазначити, судове засідання
відкладалося неодноразово. Позивачем прийнято усі заходи, щодо повідомлення
відповідача про розгляд справи, що підтверджується оголошенням в газеті від
05.11.08 р. та повідомленням про вручення експрес пошти від 02.11.08 р., тому
суд вважає дану заяву недоцільною.

Отже, справа розглядається на
підставі ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представника позивача, суд -

встановив:

На підставі замовлення ТОВ
«Рехау»(позивач) здійснив поставку товару ФОП ОСОБА_1. (відповідач), а саме:
15.09.2006 р. на суму 82920,70 грн., що підтверджується замовленням позивача шляхом
виставлення рахунків -фактур СФ -88070142, СФ-88070151 та СФ-88070153 від
15.09.06 р.; 30.09.2006 р. на суму 1 062,29 грн., що підтверджується
замовленням позивача шляхом виставлення рахунку -фактури СФ -88070189 від
30.09.06 р.; 14.10.2006 р. на суму 23213,95 грн., що підтверджується
замовленням позивача шляхом виставлення рахунків -фактур СФ -88070231 та
СФ-88070213 від 13.10.06 р.; 15.11.2006 р. на суму 54437,26 грн., що
підтверджується замовленням позивача шляхом виставлення рахунків -фактур СФ -88070324
та СФ-8807033 від 14.11.06 р.

Позивач поставив відповідачу товар,
а відповідач прийняв,  що підтверджується
підписами відповідача в видаткових накладних позивача РН 81006419, РН 81006420,
РН 81006421 від 15.09.06 р., РН 81007115 від 30.09.06 р., РН 81007717, РН
81007481 від 14.10.06 р., РН 81009075, РН 81009084 від 15.11.06 р. та
довіреностями відповідача за отриманий товар ЯМИ № 737076 від 13.09.2006 р.,
ЯМИ №737079 від 28.09.06 р., ЯМИ № 737082, ЯМИ № 737083 від 13.10.06 р., ЯМИ №
737092 від 14.11.06 р.

Статтею 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо  у  зобов'язанні
встановлений  строк  (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи,
відповідач розрахувався за надану продукцію позивачем частково згідно платіжних
доручень № 39 від 19.04.2007 р., на суму 3000,00 грн., № 42 від 17.04.07 р. на
суму 10000,00 грн., № 49 від 15.06.07 р. на суму 10000,00 грн., № 71 від
25.06.07 р. на суму 10000,00 грн., № 93 від 03.08.07 р. на суму 10000,00 грн.,
№ 102 від 13.09.07 р. на суму 10000,00 грн., № 126 від 21.09.07 р. на суму
21.09.07 р., № 137 від 05.10.07 р. на суму 3000,00 грн. № 146 від 25.10.07 р.
на суму 5000,00 грн., № 148 від 25.10.07 р. на суму 5237,06 грн., № 163 від 30.11.07
р. на суму 48959,88 грн.

Таким чином, частину платежів
відповідач здійснював з простроченням строків оплати. Станом на 01.08.2008 р.
заборгованість становить 24 837,26 грн.

За приписами ст. 173 Господарського
кодексу України господарським  визнається
зобов'язання,  що  виникає
між суб'єктом  господарювання та
іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених
цим  Кодексом,  в силу
якого  один  суб'єкт
(зобов'язана  сторона,  у
тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну   дію
господарського   чи
управлінсько-господарського
характеру  на користь іншого
суб'єкта (виконати  роботу,  передати
майно,   сплатити   гроші,
надати інформацію тощо),  або утриматися
від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За правилами ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення
зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або договором. Аналогічні норми містяться в
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник   не   звільняється   від
відповідальності    за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого  індексу
інфляції за весь час прострочення,  а
також три проценти річних  від  простроченої
суми,  якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

За невиконання належним чином
грошових зобов'язань згідно до вимог чинного законодавства України у
встановлений строк відповідачеві нараховано
3% річних від простроченої суми в розмірі  5667,06 грн. та збитки, пов'язані з інфляцією
в розмірі 31503,36 грн.

Для досудового розв'язання спору
позивач неодноразово направляв відповідачу претензії - вимоги за №098-В від
06.03.2008р., яка отримана відповідачем 13.03.08 р. та № 005-В  від 22.01.2008 р., яка отримана відповідачем
01.02.08 р., про свідчать поштові повідомлення про вручення. Відповідач
відповіді на претензію не надав.

Оскільки відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання за поставлений товар, загальна заборгованість
правомірно склала 62007,68 грн.

Отже, в спірних правовідносинах
відповідачем порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим
позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм правом не скористався.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги заявлені обґрунтовано у відповідності до вимог чинного законодавства,
матеріалами справи підтверджені, відповідачем не спростовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82,
84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рехау», (вул. Ковпака, 17, корпус 1, 2-й поверх, кв. 3-4, м.
Київ,03150, ) -24837,26 грн. основного боргу, 3% річних від
простроченої суми в розмірі 5667,06 грн., інфляційні збитки в сумі 31503,36 та
620,00 грн. держмита, 118грн. витрат на ІТЗ.

Наказ
видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.Г. Смородінова