донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.09.2008 р.                                                              справа №36/35

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Стойка О.В. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Пєлих М.М. – керівник,

від відповідача:

Хімченко В.О. – за дов. № б/н від 26.03.08 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фермерського господарства «Ніка» Великоновоселківського району Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

08.04.2008 року

по справі

№36/35 (Будко Н.В.)

за позовом

Науково-виробничої асоціації «Біофарм», Криничанського району Дніпропетровської області

до

Фермерського господарства «Ніка» Великоновоселківського району Донецької області

про

Стягнення 93331 грн. 89 коп.

ВСТАНОВИВ:

У 2008 році позивач, Науково-виробнича асоціація «Біофарм», Криничанського району Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Фермерського господарства «Ніка»Великоновоселківського району Донецької області про стягнення 93331 грн. 89 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.04.08р. позовні вимоги Науково-виробничої асоціації «Біофарм», Криничанського району Дніпропетровської області до Фермерського господарства «Ніка»Великоновоселківського району Донецької області про стягнення 93331 грн. 89 коп. були задоволені в повному обсязі.

Відповідач, Фермерське господарство «Ніка» Великоновоселківського району Донецької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008р. скасувати повністю та припинити провадження по справі у зв»язку з відсутністю предмету спору.

Позивач, Науково-виробнича асоціація «Біофарм», Криничанського району Дніпропетровської області, надав відзив на апеляційну скаргу та доповнення до нього, якими зазначив, що рішення є законним та обґрунтованим, винесеним з правильним з»ясуванням обставин справи та з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення –без змін.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представник заявника апеляційної скарги надав судовій колегії заяву про затвердження по справі № 36/35 мирової угоди.

Судова колегія розглянула надану заяву та відмовила у її прийнятті, оскільки апеляційна інстанція може приймати до розгляду таку заяву тільки у випадку скасування рішення суду першої інстанції, при наявності підстав, передбачених вимогами ст. 104 Господарського процесуального кодексу України. Заявник апеляційної скарги не відмовився від неї в порядку ст. 100 Господарського процесуального кодексу України. У судовому засіданні сторони підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги, а мирова угода по справі може бути укладена сторонами в процесі виконання рішення суду згідно норм ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом її прав, юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій», суд здійснює правосуддя у відповідності із принципом верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України і законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 Закону України «Про судоустрій» встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.07 р. між Науково-виробничою асоціацією «Біофарм», Криничанського району Дніпропетровської області та Фермерським господарством «Ніка»Великоновоселківського району Донецької області було укладено договір купівлі-продажу № 01/03/07.

Пунктом 1.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що позивач зобов’язується передати, а відповідач прийняти та оплатити вартість насіння гібрида соняшника.

Згідно п. 3.1 договору, конкретний асортимент, кількість, ціна, термін постачання та термін сплати кожної партії товару наведені в Специфікаціях до даного договору, які є його невід’ємною частиною.

У відповідності до п. 3.3 договору, загальна сума договору складає 95001 грн. 84 коп.

01.03.07 р. між сторонами була узгоджена та підписана специфікація №1 до договору, якою визначено асортимент товару, його ціна, строки поставки та загальна сума поставки.

Згідно даної специфікації позивач зобов’язався у травні 2007р. поставити відповідачу насіння гібрида соняшника «Гена»у кількості 0,320 тн. за ціною 25885 грн. 00 коп. за 1 тн. без ПДВ, „Днєпр” у кількості 0,800 тн. за ціною 22500 грн. 00 коп. за 1 тн. без ПДВ, та „Оксана” у кількості 1 тн. за ціною 22500 грн. 00 коп. за 1 тн. без ПДВ, «Белград»у кількості 1000 кг. за ціною 25 грн. 89 коп. за кг. без ПДВ, «Днєстр»у кількості 200 кг. за ціною 22 грн. 50 коп. без ПДВ, а всього на суму 95001 грн. 84 коп. з ПДВ.

У відповідності до умов договору, позивач за накладною № 245 від 14.05.07 р. передав відповідачу насіння гібрида соняшника „Гена” у кількості 0,320тн., „Днєпр” у кількості 0,800тн., „Оксана” у кількості 1тн., „Белград” у кількості 1000 кг., „Днєстр” у кількості 200 кг. на загальну суму 95 001грн. 84 коп. з урахуванням ПДВ.

Факт отримання відповідачем насіння гібрида соняшника підтверджується накладною № 245 від 14.05.07 р. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯЛШ № 259990 від 14.05.07р.

Згідно п. 4.1 договору відповідач повинен у строк до 20.03.07 р. перерахувати на поточний рахунок позивача 20% суми договору – 20000 грн. 00 коп., до 01.08.07р. перерахувати 50% суми договору –47500 грн. 00 коп., до 01.10.07 р. перерахувати 30% суми договору 27501 грн. 84 коп. На залишок суми заборгованості позивач надає відповідачу товарний кредит строком до 01.10.07р. на умовах сплати 0,1% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування відсотків на фактичну суму заборгованості, у день остаточного погашення основного боргу. Відповідач зобов’язався сплатити позивачу загальну кінцеву вартість товару, зазначену у розділі 3 даного договору, у термін до 01.10.07р.

У відповідності до п. 8.1 договору, в забезпечення належного виконання зобов’язань відповідачем за цим договором, позивач приймає поруку відповідно до договору поруки № 43 від 01.03.07р.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 1 від 15.11.07 р., в матеріалах справи також є наявним рахунок № 155 від 11.05.07р. на суму 95001 грн. 84 коп. для оплати поставленного насіння гібридів соняшника та відповідь на претензію № 92 від 16.11.07 р., якою претензія відповідача була визнана на суму загального боргу та гарантовано її погашення до 15.12.07 р.

Відповідачем частково оплачений рахунок № 155 від 11.05.07р. в сумі 20000 грн. 00 коп., що підтверджується витягом з банківського реєстру від 15.03.07 р.

10.03.08 р. сторонами підписано акт звірки розрахунків між сторонами за договором № 01/03/07 від 01.03.07 р., згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 75001 грн. 84 коп. Даний акт оформлений належним чином та підписаний уповноваженими особами підприємства.

В зв»язку з чим позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 75001 грн. 84 коп., 25% річних в сумі 6215 грн. 90 коп., суми інфляції 6865 грн. 85 коп., пені в сумі 5248 грн. 30 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов»язання не допускається.

Враховуючи те, що сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, а саме: договором №01/03/07 від 01.03.07р., специфікацією, накладною, довіреністю, рахунком та актом звірки розрахунків, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно встановив обґрунтованість та доведеність належним чином позовних вимог позивача в частині стягнення суми основного боргу з відповідача, у зв»язку з чим правильно задовольнив ці вимоги.

Судовою колегією розглянуті та не прийняті до уваги заперечення заявника апеляційної скарги в частині неукладеності договору, що є підставою позову, оскільки відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив наявність між сторонами правовідносин з купівлі-продажу за товарним кредитом пшениці саме за спірним договором, а саме: в довіреності № 259990 серії ЯЛШ від 14.05.07 р. є посилання на цей договір, в акті звірки взаємних розрахунків від 10.03.07 р. є таке ж саме посилання, найменування товару, його ціна та кількість, вказані в накладних є тотожними та повністю відповідають специфікації № 1 до договору.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до п. 7.3 договору, сторони визначили розмір відсотків у розмірі 25%, в зв»язку з чим позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача також 25% річних, оскільки це є відсотками за користування товарним кредитом (п. 4.1 договору), у розмірі 6215 грн. 90 коп. та суму інфляційних 6865 грн. 85 коп.

Суд першої інстанції правомірно визнав позовні вимоги позивача в цій частині також обгрунтованими та задовольнив.

За умовами п.7.2 договору, прострочення відповідачем строків оплати товару, тягне за собою обов’язок оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми заборгованості.

Враховуючи наявність прострочки оплати відповідачем поставленого позивачем насіння гібрида соняшника, суд першої інстанції правомірно визнав позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 5248 грн. 30 коп. обґрунтованими, доведеними належним чином та задовольнив.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008 року у справі № 36/35 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ніка»Великоновоселківського району Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008 року у справі № 36/35 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008 року у справі № 36/35 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.В. Стойка

Т.А. Шевкова

Надр.5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.