ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2008 р.

Справа № 13/73-08-1917

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Мирошниченко М. А.,

Суддів: Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

(склад судової колегії змінено, відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду №77 від 08.07.2008 р.),

при секретарі - Волощук О. О.,

за участю представників:

позивача –Масалітін С.М.,

відповідача –Одеської залізниці –не з’явився,

відповідача –Котовського локомотивного депо - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ВАТ „Краматорський завод важкого верстатобудування” на ухвалу господарського суду Одеської області від 03.07.2008 р. в частині залишення без розгляду позову ВАТ „Краматорський завод важкого верстатобудування” до Одеської залізниці про стягнення 947318,89 грн. у справі №13/73-08-1917,

ВСТАНОВИЛА:

06.05.2008 р. (вх. №2592) ВАТ „Краматорський завод важкого верстатобудування” у господарському суді Одеської області пред’явлено позов до Одеської залізниці та Котовського локомотивного депо про стягнення за договором на виконання робіт від 28.11.2007 р. №4052 солідарно заборгованості у розмірі 855600 грн., інфляційної складової у розмірі 48583,53 грн., 3% річних у розмірі 5626,86 грн., пені у розмірі 37509,5 грн., а всього 947318,89 грн. (а.с. 2-3).

09.06.2008 р. (вх. №12601) позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 61), в якій, враховуючи, що Котовське локомотивне депо не є юридичною особою, а відповідно до договору від 28.11.2007 р. №4052 на нього лише покладений обов’язок прийняти роботи, просив стягнути з Одеської залізниці заборгованість у розмірі 855600 грн., інфляційну складову у розмірі 48583,53 грн., 3% річних у розмірі 5626,86 грн., пеню у розмірі 37509,5 грн., а всього 947318,89 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.06.2008 р. (а.с. 65) розгляд цієї справи був відкладений на 03.07.2008 р. і суд зобов’язав, зокрема, позивача надати: акт прийому виконаних робіт, докази направлення відповідачу підписаного протоколу врегулювання до протоколу розбіжностей до договору на виконання робіт, оригінали документів, наданих до позовної заяви, пояснення щодо листа від 10.01.2008 р. №23 ТС/20.

03.07.2008 р. (вх. №13480) позивач надав суду доповнення до позовної заяви (а.с. 68-69), в якому також просив стягнути з Одеської залізниці заборгованість у розмірі 855600 грн., інфляційну складову у розмірі 48583,53 грн., 3% річних у розмірі 5626,86 грн., пеню у розмірі 37509,5 грн., а всього 947318,89 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.07.2008 р. (а.с. 91) суддя Панченко О. Л., керуючись п.1 ч.1 ст. 80, п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України, позов в частині стягнення з Одеської залізниці заборгованості у сумі 947318,89 грн. залишив без розгляду, а провадження у справі щодо відповідача - Локомотивного депо Котовськ припинив, оскільки ухвалою господарського суду від 19.06.2008 р. позивач зобов’язувався надати: акт прийому виконаних робіт, докази направлення відповідачу підписаного протоколу врегулювання до протоколу розбіжностей до договору на виконання робіт, оригінали документів, наданих до позовної заяви, пояснення щодо листа від 10.01.2008 р. №23 ТС/20, однак не виконав цієї ухвали - без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Провадження у справі щодо відповідача - Локомотивного депо Котовськ припинено судом, тому що останнє не є юридичною особою.

Не погоджуючись із вищезазначеною судовою ухвалою, позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині залишення позову без розгляду та задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути з Одеської залізниці заборгованість у розмірі 855600 грн., інфляційну складову у розмірі 48583,53 грн., 3% річних у розмірі 5626,86 грн., пеню у розмірі 37509,5 грн., а всього 947318,89 грн., з тих підстав, що разом з позовом до суду був направлений і акт приймання виконаних робіт, який наявний у матеріалах справи. Суду, також, було надано доповнення до позовної заяви, в якому звернено увагу на ч.7 ст. 179 ГК України та ч.2 ст. 642 ЦК України. А у протоколі врегулювання, так як і в самому договорі, відсутній будь-якій пункт щодо строків повернення підписаного договору (протоколу врегулювання). Оригінали документів, доданих до позову, були надані суду у першому судовому засіданні, призначеному на 03.06.2008 р., у другому судовому засіданні, призначеному на 19.06.2008 р., та у третьому, призначеному на 03.07.2008 р. Також, у першому судовому засіданні, згідно протоколу його проведення та п.4 ухвали суду від 19.06.2008 р., на відповідача був покладений обов’язок надати оригінал листа від 10.01.2008 р. №23 ТС/20, але він цього не зробив. Самі ж заперечення були викладені у судовому засіданні та полягали у тому, що позивач не направляв на адресу Одеської залізниці листів за №23 ТС/20 від 10.01.2008 р. зі змістом, що відповідає або схожий, зі змістом копії листа, наданого відповідачем, що підтверджується протоколом судового засідання. Так як відповідач не зміг надати оригінал вказаного листа, суд не мав приймати його до уваги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2008 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 19.08.2008 р., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Фіксування судових засідань здійснювалось технічними засобами.

Представники відповідачів у судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали і судова колегія прийняла рішення про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник скаржника (позивача) в усних поясненнях наданих апеляційному суду підтримав скаргу і просив її задовольнити на викладених у ній підставах.

За згодою представника позивача, згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представника позивача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і матеріали справи, в тому числі наявні у них докази, відповідність викладеним в ухвалі висновкам цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно приписів п.5 ст. 81 ГПК України, місцевий господарський суд має право залишити позов без розгляду в разі неподання позивачем без поважних причин матеріалів, витребуваних господарським судом. Але залишення в цьому випадку позову без розгляду можливо тільки, якщо матеріали вкрай необхідні для розгляду спору, і без них спір вирішити неможливо.

Водночас, обов’язок з’ясувати причини не виконання вимог суду позивачем і об’єктивно оцінити їх поважність, згідно до п.7 Роз’яснення президії ВАСУ „Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 ГПК України” від 23.08.1994 р. №02-5/612 (зі змінами), покладений саме на господарський суд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач додав до позову докази, які, на його думку, підтверджують його вимоги, в тому числі частину тих, що витребував суд, та виклав у доповненні до позову обґрунтування своєї позиції щодо наявних у матеріалах доказів. Місцевий суд мав право і був зобов’язаний надати оцінку цим доказам і при їх недостатності, розглянувши справу по суті, відмовити у задоволенні позову за його недоведеністю, а не залишати позов без розгляду, оскільки залишення позову без розгляду, у зв’язку з ненаданням позивачем витребуваних судом документів, можливо тільки, якщо матеріали вкрай необхідні для розгляду спору і без них спір вирішити неможливо.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що застосування місцевим судом п.5 ст. 81 ГПК України в даному конкретному випадку є безпідставним.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача в частині вимог щодо скасування ухвали місцевого суду в частині залишення позову без розгляду підлягає задоволенню. Проте, вимога скаржника про розгляд справи по суті та ухвалення по ній рішення апеляційною інстанцією не підлягає задоволенню, оскільки, згідно приписів ст. 106 ГПК України, апеляційна інстанція при скасуванні ухвали про залишення позову без розгляду не має повноважень розглядати справу по суті, а повинна скерувати її до місцевого суду для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 81,99,101-106 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ „Краматорський завод важкого верстатобудування” –задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 03.07.2008 р. в частині залишення без розгляду позову ВАТ „Краматорський завод важкого верстатобудування” до Одеської залізниці про стягнення 947318,89 грн. у справі №13/73-08-1917 - скасувати, а справу скерувати до господарського суду Одеської області для розгляду по суті в частині цих вимог.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                               Мирошниченко М. А.

Судді:                                                             Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови підписано 19.08.2008 р.