ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2008
Справа  № 12/131

за позовом
державного підприємства „Свалявське лісове господарство”,                    м.  Свалява

до відповідача фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, с.Родниківка Свалявського району

про
стягнення заборгованості в сумі 21 720,00 грн.

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від позивача -
Мигович І. І., (представник за довіреністю № 538/01-11 від 11.09.2008 року)

Від відповідача -не
з'явився (явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов державним підприємством „Свалявське лісове господарство”,
м.  Свалява до фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, с. Родниківка Свалявського району про стягнення
заборгованості в сумі  21 720,00 грн.

Представнику позивача роз'яснено
права і обов'язки передбачені
ст. ст. 20, 22 ГПК України, заяв про відвід судді не поступало.

За відсутності відповідних
клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Представник позивача підтримує
позовні вимоги, посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

На вимогу суду відповідач
письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування та копію довідки
органу держстатистики про включення до ЄДРПОУ не подав, свого уповноваженого
представника для участі у розгляді справи не направив, однак надіслана йому
кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою „за відмовою адресата від
одержання”.

Ухвала про порушення
провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка
уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою
розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у
справі.

Відповідач не скористався
своїм правом щодо направлення свого представника для участі в судовому
засіданні.

Позаяк, суду не надано відповідачем
доказів чи відомостей поважних причин неможливості його участі в судовому
засіданні.

До того ж, у разі дійсного бажання
забезпечення представництва відповідачем у судовому засіданні -завчасне
повідомлення судом про час і місце судового засідання не позбавило відповідача
у виборі кола суб'єктів такого представництва у суді відповідно до ст. 28 ГПК
України.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача,
суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання
договору підряду на розробку лісових деревних ресурсів № 63 від 12.11.2007 року
на умовах франко -верхній склад відповідачем проводилась розробка лісосіки в
кв. 30/10 Свалявського лісництва ДП „Свалявське лісове господарство” та
закупівля лісопродукції. За надані послуги по розробці деревини ДП „Свалявське
лісове господарство” відпустило відповідачеві лісопродукцію на загальну суму 34
680,00 грн. по товарно -транспортним накладним:

-          03.12.2007 року № 003334 -  11,27 м. куб. на суму  3 175,40 грн.;

-
03.12.2007 року № 003335 -  14,40
м. куб. на суму  3 580,70 грн.;

-
20.12.2007 року № 003392 -15,22 м. куб. на суму  2 772,50 грн.;

-          20.12.2007 року № 003393 -16,40 м.
куб. на суму  3 835,50 грн.

Крім цього, відповідачеві по накладній
№ 1450 від 28.12.2007 року відпущено лісопродукцію в кількості 104,71 м. куб.
на суму 21 315,90 грн., а всього на суму 34 680,00 грн.

Згідно акта виконаних робіт за
грудень 2007 року відповідачеві надано послуги на загальну суму 12 960,00 грн.,
в т.ч. ПДВ -2 160,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача
становить 21 720,00 грн.

Саме ця обставина і послужила
підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК
України в силу зобов'язання -кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від
боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов'язань у відносинах.
Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України,
за договором підряду, підрядчик зобов'язується виконати на свій ризик певну
роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник
зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

В даній правовій ситуації юридичним
фактом, на підставі якого виникли зобов'язальні відносини між сторонами, є
виконання робіт по розробці лісових деревних ресурсів (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов'язок відповідача
оплатити вартість виконаних робіт по розробці лісових деревних ресурсів є
безспірним.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається
(ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При постановленні судового рішення
враховується характер зобов'язання, наслідки його невиконання, особа
відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну значимість господарської
діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання
відповідачем зобов'язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3
ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах,
безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово -майнового стану
сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує
право.

Отже, із встановлених судом
обставин вбачається, що склад цивільно -правової відповідальності є наявним на
момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем
доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши
відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з
огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.           Позов задоволити  повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь державного
підприємства „Свалявське лісове господарство” (м. Свалява, вул. Шевченка,
59; код 22114626) суму 21 720,00 (двадцять одну тисячу сімсот двадцять
грн.) -основного боргу та 217,20 (двісті сімнадцять грн. 20 коп.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита;
118 (сто вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.