СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" червня 2008 р.
Справа №2/2878-А

За
позовом управління Пенсійного фонду
України  в м.Нетішині

до
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1

м.Нетішин Хмельницької області

про   стягнення  41грн.66коп.

Суддя  Дячук Т.В.

Секретар судового засідання Кордас Ж.А.

Представники сторін:

від позивача:
Жиловська В.В. - представник по довіреності №3019/06 від  17.06.2008р.

від відповідача:  не з'явився

Суть спору:
позивачем подано позов про стягнення з відповідача 41грн.66коп. заборгованості
по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за  2007 рік.

Ухвалою від 16.05.2008р. відкрито провадження
в адміністративній справі та призначено судовий розгляд. Ухвала і повістки
надіслані сторонам рекомендованими поштовими відправленнями. Ухвалою суду від
28.05.2008р. розгляд справи відкладено на іншу дату в зв'язку з неприбуттям у
судове засідання відповідача.

Відповідачем по факсу передано до суду
письмове заперечення на позов із заявою про застосування позовної давності.
Відповідач, зокрема, зазначає, що у 2007 році ним сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в повному розмірі -у сумі
571грн.04коп. і вважає, що позивачем безпідставно проведено зарахування із
сплачених страхових внесків коштів у сумі 41грн.66коп. на погашення штрафних
санкцій і пені.

У судове засідання на 17.06.2008р.
відповідач не з'явився.

Розглядом   матеріалів
справи   встановлено   наступне:

Відповідно до п.1 ст.14 та п.3 ст.11
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України є роботодавці -фізичні
особи -суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, включаючи юридичних
та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали торговий патент), які використовують
працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового
характеру; та фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, у т.ч. ті, які
обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський податок, придбали торговий патент), та члени
сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності.

На підставі п.6 ч.2 ст.17 Закону
страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч.1 ст.19 та п.п.2 п.8
розділу XV ”Прикінцеві положення” Закону фізичні особи -суб'єкти
підприємницької діяльності, що оподатковуються за загальною системою
оподаткування, сплачують страхові внески із сум доходу (прибутку), отриманої
від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи
фізичних осіб в межах максимальної величини, з якої справляються страхові
внески, але не менше мінімального страхового внеску.

Управлінням Пенсійного фонду України
у м. Нетішині на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” прийнято рішення №146 від
27.09.2007р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків до Пенсійного фонду України у вигляді штрафних
санкцій у розмірі 48грн.23коп. та пені у розмірі 16грн.40коп. Рішення  №146 від 27.09.2007р. було направлено на
адресу ПП ОСОБА_1, що підтверджується копією повідомлення про вручення
поштового відправлення від 01.10.2007р.

03 грудня 2007 року ПП ОСОБА_1
здійснено часткову сплату заборгованості по фінансових санкціях у розмірі
22грн.97коп., з яких 17грн.14коп. зараховано в рахунок погашення заборгованості
по штрафній санкції та 5грн.83коп. -в рахунок погашення заборгованості по пені.
Станом на 03.12.2007р., за відповідачем склалась заборгованість по фінансових
санкціях у розмірі 41грн.66коп.

13 лютого 2008 року відповідачем
здійснено сплату страхових внесків у розмірі 571грн.04коп. згідно розрахунку
суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за
2007 рік.

Із сплачених відповідачем коштів в
розмірі 571грн.04коп., позивачем частину коштів в розмірі 31грн.09коп. було
зараховано, відповідно до ч.5 ст. 106 Закону, в рахунок погашення заборгованості
по фінансовій санкції, 10грн.57коп. -в рахунок погашення заборгованості по
пені.

Станом на 01.04.2008р. за ПП ОСОБА_1,
склалась заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 41грн.66коп.

Позивачем, відповідно до ст. 106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, виставлена
відповідачу вимога №Ф-15 від 04.04.2008р. про сплату заборгованості по
страхових внесках у сумі 41грн.66коп. Отримання відповідачем даної вимоги
підтверджується  повідомленням про
вручення від 11.04.2007р.

Відповідач заборгованість по
страхових внесках не погасив. У зв'язку з цим позивачем заявлено позовні вимоги
про стягнення з відповідача заборгованості по страхових внесках у розмірі
41грн.66коп.

Досліджуючи   надані   докази
та   оцінюючи   їх
у  сукупності,  судом
до   уваги  приймається
наступне:

Згідно ст.2 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” органи  Пенсійного
фонду України є контролюючими органами стосовно збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

За змістом ст. 58 Закону України
“Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне страхування“ від 09.07.2003р.
Пенсійний фонд є органом,  який
провадить  збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Частина 1 п.7 ст. 64 Закону
визначає, що виконавча  дирекція  Пенсійного
фонду та її територіальні органи мають право  стягувати
з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових
внесків.

Відповідно до п. 6 ст. 20 даного
Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати
страхові  внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період,  не
пізніше  ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ст. 106 зазначеного Закону у
разі виявлення  своєчасно  не
сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах,
визначених цією статтею. Суми
страхових  внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені
статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20
цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з
нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 ст. 106 Закону
за  несплату  (неперерахування)  або
несвоєчасну   сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками страхових внесків,  у тому
числі  донарахованих  страхувальниками  або
територіальними органами
Пенсійного фонду,  накладається
штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не
сплачених зазначених сум -  у  разі затримки їх сплати у строк до 30  календарних днів включно; 20 відсотків  зазначених
сум -  у разі затримки їх сплати у
строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад  90 календарних
днів.

Згідно п.5 ст. 106 Закону України
„Про загальнообов'язкове  державне
пенсійне страхування“ За  рахунок  сум, що надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми  недоїмки,
пені  та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості  їх  виникнення.
У  разі,   коли
страхувальник   має
несплачену  недоїмку,  пеню та фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків,  ці суми
зараховуються  в  рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових
санкцій.

Територіальні  органи
Пенсійного  фонду  за
формою  і  у строки,
визначені   правлінням Пенсійного
фонду,  надсилають страхувальникам, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти  робочих
днів  із  дня
одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити
суми  недоїмки та суми фінансових
санкцій.

У разі    якщо    страхувальник,    який
одержав    вимогу територіального  органу
Пенсійного  фонду  про
сплату недоїмки і протягом
десяти  робочих  днів
після  її  отримання
не  сплатив зазначену  у
вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією,  включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним
органом  Пенсійного  фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а
також  у  разі
якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але
не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти
робочих днів після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного
фонду  звертається  в
установленому законом порядку і подає
вимогу  про  сплату
недоїмки  до  відповідного
підрозділу державної   виконавчої   служби. У
зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду
також  має  право
звернутися   до   суду чи господарського  суду
з  позовом  про
стягнення недоїмки.  У разі
звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до
господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання
спорів не застосовуються.

Заперечення відповідача на позов та
заява про застосування строку позовної давності до вимог УПФУ у м. Нетішині про
стягнення 41грн.66коп. відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України
судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем правомірно в порядку п.
ст.106 Закону проведено зарахування здійсненої відповідачем проплати на
погашення фінансових санкцій в розмірі 41грн.66коп.

На підтвердження позовних вимог
позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості у відповідача та
вжиття заходів її стягнення, відповідно до вимог Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”  від 09.07.2003р.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління Пенсійного фонду
України у м.Нетішині до приватного підприємця ОСОБА_1 м.Нетішин Хмельницької
області про стягнення 41грн.66коп. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,  ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у м.Нетішині  (м.Нетішин, проспект Незалежності, 12, , р/р 3 у Славутському відділенні ВАТ „Державний ощадний
банк”, МФО 375155) заборгованість в розмірі 41грн.66коп. (сорок одна
гривня  66коп.).

Згідно з ст.ст.185-186 Кодексу
адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь
у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня
проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява та скарга подаються до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно з ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Т.В.Дячук

Суддя
Т.В. Дячук

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.