суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" вересня 2008 р.

Справа № 14/664

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача Швець А.А. дов. № 1612/2 від 08.01.2008р.

від відповідача ОСОБА_1. дов. № 594 від 18.09.2008р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної
екологічної інспекції в Житомирській області (м. Житомир)

до Військової частини А 0339 (с. Тетерівка Житомирського району)

про стягнення 11246,53 грн.

Позивачем пред'явлена вимога про стягнення на його користь з
відповідача 11246,53 грн. шкоди, заподіяної державі зумовленої засміченням
земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав відзив на
позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, зазначивши, що на території
відповідача немає засміченої ділянки побутовими та виробничими відходами
(тирсою).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п."з" ст.20 Закону України "Про
охорону навколишньогоприродного середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ,
позивачу надано право пред'явлення позовів про відшкодування збитків і втрат,
заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього
природного середовища.

Проведеною позивачем перевіркою дотримання вимог природоохоронного
законодавства було встановлено, що на території Військової частини А 0339
(відповідач у справі) виявлено несанкціоновані сміттєзвалища побутових та
виробничих відходів (тирса), що спричиняє засмічення земельних ділянок. Площа
несанкціонованих сміттєзвалищ становить: перша 11,0 м. х3,5 м. висотою 0,9 м.;
друга 23,3 м. х 21,0 м. висотою 12,0 м.; третя 30,0 м. х 27,0 м. висотою 6,0
м.; четверта 53,0 м. х 32,0 м. висотою 0,7 м.; п'ята 7,8 м. х 6.0 м. висотою
1,6 м., про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 22.08.2007р. (а.с. 4).

Таким чином, відповідачем було порушено вимоги ст. 17 Закону
України "Про відходи".

Згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього
природного середовища  від 04.04.2007р.
за №149 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 25.04.2007р.
№422/13689, позивачем визначено збитки, що завдані відповідачем навколишньому
природному середовищу в загальному розмірі 11246,53 грн., що підтверджується
розрахунками позивача (а.с. 5-9).

08.04.2008р. позивач направив відповідачу вимогу (претензію) за №
1684/2 (поштове повідомлення №3937649) (а.с. 10,11)) про  сплату шкоди в сумі 11246,53 грн., яка була
залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з пунктами "а", "з", "и" ч. 1
ст.17 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998р. №187/98-ВР,
суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані:
запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; не допускати
зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах;
здійснювати  контроль за станом місць чи
об'єктів розміщення власних відходів.

Відповідно до пункту "а", "в" ч. 1 ст.32
Закону України "Про відходи", з метою обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я
людини забороняється: вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів; визначати місця розміщення підприємств, установок,
полігонів,  комплексів,  сховищ
та  інших об'єктів поводження з
відходами, проектувати та будувати регіональні і міжрегіональні комплекси
оброблення, знешкодження, утилізації та видалення відходів, якщо вони не
відповідають екологічним та санітарно-гігієнічним  вимогам.

Згідно з частинами 2, 4, 5, 7 ст.33 Закону України "Про
відходи", на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний
склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання
чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих
місць чи об'єктів; зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях,
визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умови їх
зберігання; визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти
повинні використовуватися лише для заявлених на одержання дозволу відходів;
забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних
горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях
природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та
зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

Відповідно до пунктів "а", "б" ст.42 Закону
України "Про відходи", особи, винні в порушенні законодавства про
відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну
відповідальності за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що
призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища,
прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних
збитків; самовільне розміщення чи видалення відходів.

Згідно зі п.п. 1.10 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про охорону
земель", власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних
ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися
вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати
захист земель від ерозії, виснаження, забруднення,  засмічення,
засолення,  осолонцювання,
підкислення, перезволоження,
підтоплення,  заростання
бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про
охорону земель", при здійсненні господарської діяльності, пов'язаної із
зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і
захороненням відходів, забезпечуються: виконання заходів щодо запобігання або
зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними;
запобігання негативному впливу об'єктів поводження з відходами, що
використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження
і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій; рекультивація
земельних ділянок після ліквідації об'єктів поводження з відходами.

Згідно зі ст.43, ч.1 ст. 44 Закону України "Про
відходи", підприємства, установи, організації та громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про
відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Спори, що
виникають у сфері поводження з відходами, вирішуються судом у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього
природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства
про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як
правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та
погіршення якості природних ресурсів.

Суд відхиляє заперечення відповідача (відзив на позовну заяву
(а.с. 17) як необгрунтовані, оскільки, як вбачається з матеріалів справи,
представник відповідача юрисконсульт ОСОБА_1. був присутній при складанні акту
перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.08.2007р.
(а.с. 4) і підписав його без заперечень. Зазначений акт був підписаний також
командиром Військової частини А0339 Бурлаковим В.М. без заперечень.

Доказів оскарження даного акту відповідачем не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом
повідомив позивача про вивезення побутових та виробничих відходів (тирса) на
міське сміттєзвалище, на підставі виданих талонів КАТП № 0628 (а.с.19).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що
підлягають задоволенню в сумі - 11246,53 грн. шкоди, заподіяної державі.

Судові витрати по сплаті державного мита та за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі Закону України "Про охорону навколишнього
природного середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ, Закону України
"Про відходи" від 05.03.1998р. №187/98-ВР, керуючись ст.ст.49,
82,84,85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини А 0339, с. Тетерівка
Житомирського району, ідентифікаційний код 07987191:

- в дохід спеціального фонду державного бюджету Тетерівської
сільської ради Житомирського району р/р 0227 ГУДКУ в Житомирській
області, МФО 811039, ЗКПО 22062378, код платежу 24062100 - 11246,53 грн. шкоди;

- в дохід державного бюджету України - 112,47 грн. державного
мита;

- в дохід державного бюджету України - 118,00 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (р/р 3002 на ім'я
УДК в м. Житомирі код  ЗКПО 22062319 банк
отримувача ГУДКУ у Житомирській області МФО 811039 код 22050000).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Костриця О.О.