ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2008 року                                                                      Справа № 14/108пн

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

Суддів:                                        Баннової Т.М.

Семендяєвої І.В.

За участю секретаря

судового засідання: Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача:           повноважний та компетентний представник

позивача до судового засідання не прибув;

від відповідача:           Нечай О.В., довіреність №15 від 02.01.08,

начальник юридичного відділу;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Відкритого акціонерного товариства

„Холдингова компанія „Луганськтепловоз”,

м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від 07 серпня 2008 року (підписано 08.08.08)

у справі                                        №14/108пн (суддя Лісовицький Є.А.)

за позовом:                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„Ферум-М”, м.Київ

до відповідача:                              Відкритого акціонерного товариства

„Холдингова компанія „Луганськтепловоз”,

м.Луганськ

про стягнення 6090653 грн. 32 коп. та спонукання

виконати дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ферум-М” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” про стягнення з ВАТ „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” на користь ТОВ „Ферум-М” штрафних санкцій у розмірі 6 090 653 грн. 32 коп. та зобов’язати відповідача здійснити негайну поставку продукції за договором від 15.08.07 №804/07-63.

Рішенням господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн (суддя Лісовицький Є.А.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Холдингова компанія “Луганськтепловоз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ферум-М” штрафні санкції у розмірі 5934429 грн. 85 коп., витрати на сплачене держмито у сумі 24735 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 114 грн. 46 коп.

Зобов’язано Відкрите акціонерне товариство “Холдингова компанія “Луганськтепловоз” негайно, після набрання законної сили даним рішенням поставити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ферум-М” тепловоз пасажирський ТЕП 150.

Провадження у справі в частині зобов’язання відповідача поставити тепловоз пасажирський ТЕП 150 припинено.

В решті позову відмовлено.

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано наступним.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ферум-М” та Відкритим акціонерним товариством „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” укладено договір від 15.08.07 №804/07-63, за яким відповідач зобов’язався виготовити та поставити тепловози пасажирські ТЕП 150 у кількості 2 одиниць, а позивач – оплатити товар.

До договору був підписаний Додаток №1 –Графік фінансування виготовлення та поставки тепловоза ТЕП 150.

Позивачем на виконання умов договору було перераховано відповідачу передплату за продукцію, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Всупереч вимогам договору відповідач несвоєчасно поставив тепловоз пасажирський ТЕП 150 №003 (лише 26.06.08), інший тепловоз на момент розгляду справи не поставлений взагалі.

Господарським судом Луганської області провадження у справі в частині зобов’язання відповідача поставити тепловоз пасажирський ТЕП 150 №003 припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, оскільки матеріали справи містять акт від 26.06.08, яким підтверджується поставка відповідачем тепловозу пасажирського ТЕП 150 №003.

Судом першої інстанції зазначено, що у відповідача відсутнє перед позивачем грошове зобов’язання, він має виготовити та поставити продукцію, а тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення 3% річних відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що зміна умов договору не відбулась, пропозиції не направлялись, тому відповідач має відповідати за порушення строків поставки товару згідно умов договору та вимог законодавчих актів.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 5% штрафу відповідно до п.7.2. у розмірі 1881 900 грн., пені у розмірі 1041489 грн. 85 коп. та 8% вартості непоставленої у строк продукції згідно п.57 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого Постановою №888 Ради Міністрів СРСР від 25.07.88 у розмірі 3011040 грн. місцевим господарським судом задоволені.

Судом першої інстанції вказано, що оскільки поставка другого тепловозу не здійснена і строк на поставку минув, позовна вимога про зобов’язання відповідача поставити другий тепловоз пасажирський ТЕП 150 обґрунтована і підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн Відкрите акціонерне товариство „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” звернулось з апеляційною скаргою №863-605/ш-2036 від 14.08.08, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 07.08.08 у справі №14/108пн у частині стягнення з ВАТ „ХК „Луганськтепловоз” на користь ТОВ „Ферум-М” штрафних санкцій в сумі 5934429 грн. 85 коп., витрат по державному миту в сумі 24735 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 114 грн. 46 коп., а також у частині зобов’язання негайної поставки тепловоза ТЕП 150 і прийняти нове рішення. Судові витрати покласти на позивача.

На думку заявника, рішення суду в частині задоволення позовних вимог є безпідставним, необґрунтованим, а також прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до винесення неправильного рішення.

З посиланням на ст.551, ч.1 статті 546, ст.ст.549, 628 ЦК України заявником зазначено, що судом першої інстанції застосована до відповідача подвійна відповідальність (неустойка) за одне порушення, що суперечить Цивільному кодексу України та наявній судовій практиці.

Заявник вважає, що судом першої інстанції неправомірно не застосований при обчисленні штрафних санкцій пункт 2.6 договору та стаття 613 Цивільного кодексу України, необґрунтовано відхилені доводи відповідача щодо зарахування сум у порядку черговості по авансових платежах.

Відзивом на апеляційну скаргу №б/н та дати Товариство з обмеженою відповідальністю „Ферум-М” просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн залишити без змін.

Позивач вважає зазначене рішення господарського суду Луганської області законним та обґрунтованим, прийнятим з всебічним та об’єктивним дослідженням матеріалів та фактичних обставин справи, з дотриманням вимог процесуального та матеріального права.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 19.08.08 у справі №14/108пн для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” на рішення господарського суду Луганської області від 07.08.08 у справі №14/108пн призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. – судді –головуючого, суддів –Баннової Т.М., Семендяєвої І.В.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Неприбуття у судове засідання сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду за матеріалами наявними у справі.

Судовою колегією розглянуто клопотання від 14.08.08 №863-605/Ш-2038 про зменшення розміру штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача, до 70 тисяч гривень та відхилено, оскільки відповідно до п.3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшувати штрафні санкції господарський суд має право у виняткових випадках. Клопотання про зменшення штрафних санкцій до місцевого господарського суду відповідачем не подавалося.

Судовою колегією розглянуто та відхилено клопотання Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” від 15.10.08 №863/605-2246 про розстрочення виконання рішення строком на шість місяців у рівних долях.

Розглянуті клопотання позивача №б/н від 16.10.08 та відповідача №863/605-2236 від 15.10.08 про продовження розгляду справи. Вказані клопотання судовою колегією відхилені у зв’язку з незазначенням причин та ненаданням сторонами матеріалів в підтвердження необхідності продовження строку розгляду справи.

Згідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” слід задовольнити частково, рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн слід скасувати частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинне виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і вимог даного кодексу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ферум-М” та Відкритим акціонерним товариством „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” укладено договір від 15.08.07 №804/07-63 та графік фінансування виготовлення та поставки тепловоза ТЕП 150 (додаток №1), за умовами яких відповідач зобов’язався виготовити та поставити тепловози пасажирські ТЕП 150 у кількості 2 одиниць на суму 37638000 грн., а позивач оплатити продукцію.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що продукція вважається переданою постачальником і прийнятою покупцем, якщо був складений акт прийому –передачі продукції та підписаний сторонами за договором.

Господарським судом Луганської області вірно провадження у справі в частині зобов’язання відповідача поставити тепловоз пасажирський ТЕП 150 №003 припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, оскільки матеріали справи містять акт від 26.06.08, яким підтверджується поставка відповідачем тепловозу пасажирського ТЕП 150 №003.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що позивачем необґрунтовано заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 156223 грн. 47 коп., оскільки ст.625 Цивільного кодексу України передбачає можливість нарахування даних відсотків лише при простроченні виконання грошового зобов’язання, а у відповідача відсутнє перед позивачем грошове зобов’язання, він має виготовити та поставити продукцію.

Пунктом 7.2. договору №804/07 сторонами передбачено, що за порушення строку поставки продукції відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої продукції за кожен день прострочки, що діяла у період за який стягується пеня. За порушення терміну передачі продукції понад 30 календарних днів він сплачує додатково штраф у розмірі 5% від вартості продукції.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 1041489 грн. 85 коп. за період з 01.03.08 до 05.05.08 за прострочення поставки першого тепловозу та за період з 01.04.08 до 05.05.08 за прострочення поставки другого тепловозу (у березні 2008 року поставка), а також нарахований штраф 5% за прострочення поставки продукції у розмірі 1881900 грн.

Пунктом 2.6 договору від 15.08.07 №804/07-63 сторони встановили, що у випадку несплати покупцем авансових платежів у термін, зазначений графіком фінансування, виготовлення та поставки продукції, термін поставки продукції може продовжуватися відповідно до затримки авансового платежу.

За умовами пункту 4.1 договору від 15.08.07 №804/07-63 постачальник приступає до виготовлення продукції не пізніше 3-х днів після початку отримання авансових платежів згідно графіку фінансування виготовлення та поставки тепловоза ТЕП 150 (додаток 1).

Матеріали справи свідчать, що згідно із графіком фінансування виготовлення та поставки тепловоза ТЕП 150 перерахування авансових платежів по першому тепловозу ТЕП 150 №003 здійснюється до 10 серпня 2007 року –7560000 грн., до 10 вересня 2007 року –3309000 грн., до 10 жовтня 2007 року –2520000 грн., до 10 листопада 2007 року –1680000 грн..

Другий тепловоз ТЕП 150 №004 оплачується до 10 вересня 2007 року –7560000 грн., до 10 жовтня 2007 року – 3309000 грн., до 10 листопада 2007 року – 2520000 грн., до 10 грудня 2007 року –1680000 грн..

Фактично позивачем було сплачено 07.09.07-7560000 грн., 20.09.07- 5800000 грн., 21.09.07-800000 грн., 24.09.07-4269000 грн. 11.10.07 - 5829000 грн., 30.10.07- 4200000 грн., 07.12.07- 1680000 грн.

При цьому в платіжних дорученнях позивач не зазначав номерів тепловозу, у зв’язку з чим відповідач обґрунтовано зараховував платежі поступово.

Згідно частини 1 статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 3 статті 220 ГК України визначено, що боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Згідно частини 1 статті 221 ГК України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов’язання , якщо він не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов’язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов’язання перед кредитором.

Відповідно до статті 538 ЦК України виконання свого обов’язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов’язку, є зустрічним виконанням зобов’язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов’язанні свого обов’язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов’язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов’язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу статті 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов’язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання зобов’язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Пунктом 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За всіма видами зобов’язань боржнику надається право відстрочення виконання на час прострочення кредитора. Після припинення прострочення кредитора боржник втрачає право на відстрочення виконання, а тому в подальшому несе відповідальність за належне виконання зобов’язання на загальних підставах.

Графіком фінансування виготовлення та поставки тепловоза ТЕП 150 сторони встановили строки оплати та поставки продукції, у зв’язку з чим висновок місцевого господарського суду, що термін поставки, який згідно з п.2.6 договору може продовжуватися, міг бути продовжений лише за згодою сторін, з обов'язковим письмовим оформленням такої зміни умов договору у відповідності з вимогами ст.188 Господарського кодексу України, не відповідає обставинам справи та чинному законодавству.

Як свідчать матеріали справи, невиконання відповідачем зобов’язання щодо поставки продукції сталося внаслідок прострочення позивача щодо перерахування оплати згідно умов договору за графіком.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог по стягненню 5% штрафу відповідно до п.7.2. у розмірі 1881900 грн. слід відмовити.

Позовні вимоги по стягненню пені підлягають задоволенню за період з 09.04.08 по 05.05.08 по тепловозу ТЕП 150 №003 та з 16.04.08 по 05.05.08 по тепловозу ТЕП №004 у розмірі 513 526 грн. 69 коп., а у решті позову по стягненню пені слід відмовити.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до пункту 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони не узгодили умови та розмір відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов’язання з посиланням на Положення про поставку продукції виробничо-технічного призначення №888 від 25 липня 1988 року, не визначили конкретний розмір неустойки або конкретну норму Закону, яким передбачена ця відповідальність.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог по стягненню 3011040 грн. штрафних санкцій слід відмовити.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” слід задовольнити частково, рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн слід скасувати частково.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом та за апеляційною скаргою покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.2 ст.103, п.3 ч.1 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз” на рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн скасувати частково.

3. Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: „Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз”, 91005, м.Луганськ, вул.Фрунзе, 107, Код , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ферум-М”, 01133, м.Київ, вул.Щорса, 29, Код штрафні санкції у розмірі 513 526 грн. 69 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 2150 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 09 грн. 95 коп.

4. У задоволенні позовних вимог по стягненню штрафних санкцій у сумі 5420903 грн. 16 коп. відмовити.

5. У решті рішення господарського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року у справі №14/108пн залишити без змін.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ферум-М”, 01133, м.Київ, вул.Щорса,29, Код на користь Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Луганськтепловоз”, 91005, м.Луганськ, вул.Фрунзе, 107, Код витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у сумі 11646 грн. 70 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      Т.М.Баннова

Суддя                                                                      І.В.Семендяєва

Надруковано 5 примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу (за двома адресами)

4.          відповідачу

5.          господарському суду Луганської області

Внесено 21.10.08