РІШЕННЯ

"12" листопада 2008 р.

Справа № 2/152-2837

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за
позовом  Закритого акціонерного
товариства "Меркурій" вул. Тернопільська, 19а, м.Бережани,Бережанський
район, Тернопільськаобласть,47500
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

1)
Відділ містобудування архітектури та житлового комунального господарства
Райдержадміністрації в м. Бережани  вул.
Шевченка, 15, м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область,47500

2)
Держбудконтроль в Тернопільській області,
м. Тернопіль, вул. За Рудкою,33

3) Творчо-виробниче підприємство "Тернопільархпроект",
м. Тернопіль, вул. Крушельницької,1а

4) Бережанська міська рада, пл.Ринок,1. м.Бережани, Тернопільська
область, 47501

до  Приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про  визнання будівництва
споруди самочинним та усунення небезпеки від ураження струмом шляхом знесення
будівництва та приведення земельної ділянки в попередній стан.

За участю представників сторін:

позивача:
Сурматюк
С.С. - довіреність від 09.10.2008р.

відповідача:ОСОБА_1,  паспорт
НОМЕР_1,

третьої
особи 2: Осядач В.Б. - довіреність №01-528 від 27.05.2008р.

Суть справи: Позивач
просить визнати будівництво будови по вул. Тернопільській 19а, м. Бережани -
самочинним.

Зобов'язати
відповідача його повалити. Пояснює, що дозволу на будівництво капітальної
споруди як він так і міська рада не давали.

Відповідач позов
не визнає, посилаючись на те, що будівництво торгової точки з кірпіча в розмірі
5x7 він провів відповідно до робочого проекту Творчо-виробничого підприємства
"Тернопільархпроект" згідно умовам
договору від №18 від 25.07.1999р., яким генеральний директор ЗАТ
"Меркурій" дозволив йому будівництво торгової точки.

Пояснює, що дана
будівля  не прийнята в експлуатацію з
вини позивача, який даним договором зобов'язався його прийняти.

Бережанська міська
рада пояснює, що з суборендарями ринку він ніяких відносин немає. Це відносини
суборенди між позивачем і відповідачем.

Відділ
містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Бережанської
райдержадміністрації пояснив, що ніяких документів він ні позивачеві ні відповідачеві
не виробляв.

Держбудконтроль в
Тернопільській області пояснив, що 17.12.1998р. за №599 позивачеві видано  дозвіл на спорудження ринкових споруд до
січня 2000р. (лист без номеру та дати).

В зустрічній
позовній заяві відповідач просить визнати право власності на будівлю за ним.

Позивач зустрічний
позов не визнає, посилаючись на те, що спірна будівля не є власністю
відповідача.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін і третьої особи та
приймаючи до уваги, що:

1) Керуючись ст.
77 Господарського процесуального кодексу України суддя   11.11.2008р.
оголосив перерву в засіданні  в
межах встановленого строку .
12.11.2008р. засідання продовжилось.

2) Згідно рішення
Бережанської міської ради  (21 сесії, 22
скликання) №331 від 17.10.1997р. позивач заключив з Бережанською міською радою
(третьою особою по справі) договір  на
право тимчасового користування землею від 20.11.2007р.  Згідно якого рада передала позивачеві в довгострокове  користування
на 50 років землю для розміщення
платної автостоянки  та ринкових
споруд в м. Бережани по вул. Тернопільська, 19-а.

Отже, з 1997р.
земля, на якій знаходиться спірна споруда, є в користуванні позивача - суб'єкта
господарювання, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення
для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі - продажу товарів (п.2
Правил торгівлі на ринках №57/188/84-105 від 26.02.2002р.)

3) 23.07.1999р.
позивач заключає з відповідачем договір (підписаний представниками сторін,
підпис позивача скріплений печаткою товариства) в якому  сторони узгодили, що:

- позивач надає
відповідачеві місце для розміщення
торгового павільйону на земельній
ділянці ринку (п.1.1 договору) і зобов'язується  прийняти в експлуатацію  павільйон, який являється власністю
відповідача. Зазначаючи №18, цегляний, розміром 5x7 (п. 1.2 договору );

- договір дійсний
до 31.12.2000р. (п. 5.3 договору);

- якщо між
сторонами не виникне конфліктних ситуацій, строк дії договору автоматично
продовжується на наступний календарний рік (п. 5.4 договору)

Вищезазначений
договір підтверджує, що позивач надав відповідачеві дозвіл побудувати
капітальну споруду, встановивши її розмір та номер в ряду павільйонів а також
зобов'язався прийняти дану споруду в експлуатацію.

Відповідач
стверджує, що переобладнання крамниці в ряду торгових рядів за №18 проведено з
додержанням вимог робочого проекту 2000р., який виготовлений ТВП
"Тернопільархпроект".

Позивач не
представив доказів того, що крамницюОСОБА_1 на території ринку ЗАТ
"Меркурій", м. Бережани переобладнано з порушенням робочого проекту,
який розроблений у відповідності до діючих норм, інструкцій, державних стандартів
і в розробці якого приймали участь архітектурно будівельних рішень - архітектор
та інженер; санітарно-технічних рішень - інженер; електро-технічних рішень -
інженер.

Тому з врахуванням
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України слід вважати, що
переобладнання крамниці (будівництво капітальної споруди) проведено у
відповідності до робочого проекту.

4) Позивач надав в
суд креслення "експлікація будівель і споруд" торгові ряди ЗАТ
"Меркурій".

В робочому проекті
2000р. є креслення "експлікація будівель і споруд" торгові ряди.

Дані креслення
різні. Так, в кресленні наданому позивачем 22 торговельні павільйони, а в
кресленнях робочого проекту 25 торговельних павільйонів.

В робочому проекті
зазначені номера павільйонів,  а в
кресленні наданому позивачем - номера торговельних павільйонів відсутні. В
креслені наданому позивачем два погодження. Остання дата погодження
15.05.1998р. В робочому проекті - 4 погодження. Остання дата 10.03.1999р.

При таких
обставинах суд вважає, що робочий проект є більш погоджений ніж креслення
надані в суд позивачем.

5) В робочому
проекті переобладнання крамниці підприємцяОСОБА_1 (2000р.) є довідка  №348 від 03.10.1999р., підписана
начальником  Бережанського РЕМ, М.В.
Лехіцьким в якій зазначено, що схема зовнішнього електропостачання ЗАТ
"Меркурій" відповідає технічним умовам.

6) Із рішення
виконкому Бережанської міської ради №453 від 03.12.1999р. вбачається, що
проектна документація ЗАТ "Меркурій", тимчасових торгових рядів по
вул. Тернопільській, 19а в м. Бережани із змінами на перший етап будівництва
виготовленої проектною організацією ТЗП "Тернопільархпроект" з
виконкомом погоджена.

Дану проектну
документацію в суд не представлено.

Але якщо робочий проект
переобладнання  не відповідає проектній
документації ЗАТ "Меркурій" у позивача було право до 01.01.2004р.
звернутися до органів уповноважених
розглядати справи про правопорушення у сфері містобудування  (ст. 2 Закону України "Про
відповідальність підприємства, їх об'єднань, установ та організацій за
правопорушення  у сфері
містобудування" та п.13.2 Типових регіональних правил забудови") з
вимогою накладання та стягнення штрафів за правопорушення у сфері
містобудування (ст. 3 Закону №208/94-Верховної Ради від 14.10.1994р.). Позивач
не представив доказів, що ним були проведені такі дії.

7) Представник
Держбудконтролю в Тернопільській області надав в суд копію дозволу №599 від
17.12.1998р. на спорудження автостоянки та ринкових споруд в м. Бережани по
вул. Тернопільська, із якого вбачається, що на підставі даного дозволу ТВП
"Тернопільархпроект" виготовив Бережанському ЗАТ "Меркурій"
робочий проект переобладнання крамниці підприємцяОСОБА_1

Із вищенаведеного вбачається,
що будівля збудована на земельній ділянці яка була відведена міською радою для
цієї мети з дозволу орендатора цієї землі згідно дозволу відповідних органів,
які надали забудовнику належно оформлений робочий проект.

Будівля збудована
з дотриманням будівельних норм та правил передбачених робочим проектом.

Тому у суду немає
підстав визнавати будівництво споруди розташованої в м. Бережани по вул.
Тернопільській,19 а - самочинним (ст. 376 Цивільного кодексу України).

8) Також слід
зазначити, що:

Листом від
25.10.2008р. відповідач звернувся в суд з проханням застосувати до даної справи
позовну давність.

Тому суд розглядає
питання спливу позовної давності. (ст. 267 Цивільного кодексу України).

До правовідносин
по даній справі застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки
(ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідач
стверджує, що капітальну споруду (замість павільйону) він побудував до 31.12.
2000 р., підтверджуючи даний факт як своєю довідкою, так і поясненнями наданими
в суді ОСОБА_2 так і ОСОБА_3.

Отже, до
01.01.2001р. позивач бачив (так як на його території проходило будівництво) дії
відповідача.

Відтак, слід
вважати, що позовна давність по даній справі починається з 01.01.2001 р.
Спливла позовна давність у 01.01.2004р.

Отже, позивач з
позовом в суд звернувся з пропуском позовної давності (п.4 ст. 267 Цивільного
кодексу України).

Позивач не надав
доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважної причини. Тому з
врахуванням ст. 33 Господарського процесуального кодексу України слід вважати,
що позовна давність пропущена не з поважної причини.

9) Відповідач по
зустрічній позовній заяві від 28.10.2008р. не сплатив держмито, тому зустрічну
позовну заяву відповідача згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу
України слід залишити без розгляду.

10) Згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу України видатки по державному миту слід
покласти на позивача.

11) Відповідно до
ст. 44, 47-1 Господарського процесуального кодексу України, Постанови Кабінету
Міністрів України №1258 від 21.12.2005р., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, пов'язані з розглядом даної справи в сумі 118
грн. покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись Законами України "Про
планування та забудову територій"; "Про основи містобудування";
"Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері містобудування"; Правилами торгівлі на ринках;
Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт ст.
43,49,82,84,85  Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1) В позові позивачеві відмовити.

2) Видатки по
держмиту  та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пов'язані з розглядом даної
справи   покласти на позивача.

3) Зустрічну позовну заяву відповідача від 28.10.2008р. залишити
без розгляду.

4) Ухвалу направити сторонам по справі та  третім особам. А саме:

- відділу містобудування, архітектури та житлового комунального
господарства Бережанської райдержадміністрації;

- Держбудконтролю Тернопільської області;

- ТВП "Тернопільархпроект";

- Бережанській міській раді.

Відповідачеві видати довідку на повернення 118 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пов'язані з розглядом даної
справи.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання
протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 12 листопада 2008
року через місцевий господарський суд.

Суддя