ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2008 р.                                                   Справа № 12/2541

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача – Мельник Д.В., Маланюк Л.В. за довіреностями, відповідача –Стадницької В.С. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Уманського комунального підприємства „Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління № 1” до Уманського комунального підприємства „Комунальник” про спонукання до виконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Уманське комунальне підприємство „Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління № 1” звернувся в суд з позовом до Уманського комунального підприємства „Комунальник”, в якому просив зобов’язати відповідача виконувати зобов’язання по договору № 1 від 29.12.2006 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів належним чином, надати рахунки за січень-квітень 2008 року у відповідності до п. 3.2 договору на суму 11643 грн. 50 коп. та відшкодувати судові витрати.

У судовому засіданні представники позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримали і просили суд його задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечував. Із відзиву на позов і пояснень представника відповідача в суді слідує, що рахунки за січень-квітень 2008 року на суму 14191 грн. 20 коп., виставлені позивачу, не суперечать умовам договору № 1 від 29.12.2006 року, вартість послуг, зазначена в них, є економічно обґрунтованою, розрахованою з дотриманням умов п.п. 2.1, 3.2 договору та затверджених тарифів, позов є безпідставним, тому в його задоволенні відповідач просив суд відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд в задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

Із спірного договору № 1 від 29.12.2006 року вбачається, що сторони уклали угоду, за умовами якої відповідач, за дорученням позивача і за плату, в 2007 році здійснює вивезення своїм транспортом твердих побутових відходів, накопичених на території позивача, визначено всі його істотні умови.

Листом від 27.12.2007 року № 1883 позивач заявив про пролонгацію договору на 2008 рік.

Відповідачем 03.01.2008 року запропоновано позивачу укласти додаткову угоду до спірного договору, за умовами якої внести зміни до п. 3.2 договору і визначити загальну суму договору на місяць в розмірі 14191 грн. 20 коп. Позивачем така пропозиція не прийнята, додаткова угода не підписана.

В рахунках відповідача за січень-березень 2008 року, виданих позивачу на здійснення оплати вартості послуг, зазначена сума 14191 грн. 20 коп.

За змістом п.п. 2.1, 3.2 спірного договору № 1 від 29.12.2006 року вартість послуг на місяць визначається з урахуванням кількості мешканців, норм накопичення відходів на одного мешканця та тарифів, затверджених рішенням сесії Уманського міськвиконкому № 4-7/5 від 30.06.2005 року, на час укладання договору вона складала 11643 грн. 50 коп. На застосуванні цієї вартості послуг на місяць наполягає позивач.

В запереченні на позов відповідач довів економічну і правову обґрунтованість свого розрахунку вартості послуг на місяць починаючи з січня 2008 року, яка складає суму 14191 грн. 20 коп., правильність цього розрахунку позивачем не спростована.

Відповідно до ст.ст. 179 ч. 1, 188 ч.ч. 1-4 ГК, 651 ЦК України зміна або розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Цими ж правовими нормами визначено підстави та порядок зміни або розірвання договору, яких повинна дотримуватись сторона, яка вважає за необхідне змінити чи розірвати договір.

З урахуванням зазначених вимог законодавства, відповідно до умов договору та обставин даного спору суд вважає, що розрахунок відповідача вартості послуг за січень-березень 2008 року не суперечить умовам договору № 1 від 29.12.2006 року, тому заперечення відповідача проти позову визнає обґрунтованим, а позовні вимоги –безпідставними і в їх задоволенні позивачу відмовляє.

На підставі статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49 ст.ст. 82-84 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Уманського комунального підприємства „Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління № 1” до Уманського комунального підприємства „Комунальник” про спонукання до виконання умов договору № 1 від 29.12.2006 року, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

СУДДЯ                                В.М. Грачов