АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2008
№ 4/386

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:            Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від прокурора -          РозумС.М.

від позивача -          не з'явився

від відповідачів -          ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційне подання Заступника прокурора Деснянського району м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від
05.03.2008

у справі № 4/386 (Борисенко І.І.)

за позовом                               Прокурора
Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особіКиївської міської
ради

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду на розгляд передані
вимоги прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі
Київської міської Ради про зобов'язання Суб'єкта підприємницької
діяльності-ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 100
кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 83/2.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05.03.2008 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, прокурором було подано апеляційне подання до Київського апеляційного
господарського суду, в якому просить рішення скасувати повністю та прийняти
нове рішення яким задовольнити позовні вимоги повністю. В апеляційному поданні
прокурор посилається на те, що судом першої інстанції не належним чином та не
повно з'ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального
та процесуального права.

Відповідач у відзиві на апеляційне
подання просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2008,
апеляційне подання без задоволення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України,
апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності
представника позивач, якого було повідомлені належним чином про час та місце
слухання справи, за наявними матеріалами справи, що містять достатньо
відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Апеляційний господарський суд у
процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами
повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний з
доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд
дослідивши доводи апеляційного подання, відзив на апеляційне подання,
перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, відповідача та
проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до наступного.

Рішенням Деснянської районної у
місті Києві ради № 16 від 12.10.2006, що Суб'єкт підприємницької
діяльності-ОСОБА_1зобов'язана у місячний термін звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку та знести самовільно збудовані споруди за власний рахунок.

09.11.2006 Деснянською районною
державною адміністрації міста Києва складено акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, згідно до якого відповідач самовільно використовує
земельну ділянку приблизно 100кв.м. по вул. Бальзака, 83/2

23.10.2007 актом перевірки
дотримання вимог земельного законодавства № 804/03 Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було встановлено,
що Суб'єкт підприємницької діяльності-ОСОБА_1використовує земельну ділянку по
вул. Бальзака, 83/2 у Деснянському районі м. Києва розміщено кафе без документів
на право власності або право користування, передбачених ст.ст. 124, 125, 126
Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 123 Земельного
кодексу України, передача земельних ділянок юридичним особам здійснюється на
підставі рішень органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих
ділянок.

Згідно до ст. 13 Конституції
України, земля, ї надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси,
які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності
Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Згідно ч. 1. п. а ст. 9 Земельного
кодексу України, до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у
галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями
територіальної громади міста.

Відповідно до ст. 125 Земельного
кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України, право власності та право постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними актам.

Згідно ст. 1 Закону України “Про
державний контроль за використанням охороною земель”, самовільне зайняття земельних
ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої
їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення
її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на
неї, та до його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що на час проведення
перевірки дотримання вимог земельного законодавства Київська міська рада не
приймала рішення про передачу земельної ділянки у власність чи в користування
відповідачу, тому відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спірну
земельну ділянку у відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 212
Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування ними.

Обов'язок доказування та подання
доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи
з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги
та заперечення. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести
наявність тих обставин, на підставі яких він вважає що у нього є правові
підстави користуватися спірною земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від
05.03.2008 підлягає скасуванню, а апеляційне подання Прокуратура Деснянського
району міста Києва задоволенню.

Керуючись ст. 101, п. 2 ст. 103, ч.
1 п. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Заступника прокуратура
Деснянського району міста Києва задовольнити. Рішення Господарського суду міста
Києва від 05.03.2008 скасувати. Позов задовольнити.

Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності-ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код ЄДПОУ НОМЕР_1) звільнити
земельну ділянку площею 100кв.м. розташовану за адресою: м. Київ у Деснянському
районі вул. О.Бальзака, 83/2.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності-ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код ЄДПОУ НОМЕР_1) на користь державного бюджету
України 127,50грн. держаного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Доручити Господарському суду міста
Києва видати накази.

Матеріали справи № 4/386 повернути
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Моторний О.А.

Судді
Кошіль В.В.

Шапран
В.В.