ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.12.08
р.
Справа № 38/191

Господарський
суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при
секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за
позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Чарівний Гуллівер” м.Донецьк

до
відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1      м. Маріуполь Донецька область

про
стягнення  5830грн.73коп.

за
участю

представників
сторін:

від
позивача: Бассарабі Л.П. - представник за дов. № 8 від 11.11.2008р.

від
відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. серії ВМА № 800056 від
15.11.2008р.

Суть
спору:

Позивач,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Чарівний Гуллівер” м.Донецьк,  звернувся до господарського суду з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Маріуполь Донецька область  про стягнення боргу у розмірі 5
070грн.20коп., штрафу у розмірі 760грн.53коп. та накладення арешту на майно
відповідача.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір
купівлі-продажу                 № 3356
від 01.04.2008р.

17.11.2008р.
позивач надав суду  заяву № б/н від
17.11.2008р., в  якій уточнив повне
найменування відповідача, а саме: Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1, яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до
матеріалів справи.

17.11.2008р. відповідач надав суду
відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги
визнає частково, повідомивши наступне.

Сума боргу по накладним від
17.09.2008р. та від 20.09.2008р. складає 3896,47 за мінусом 650грн., сплачених
відповідачем після подання позову до суду, що складає 3246,47грн. та саме цю
суму відповідач визнає та зобов'язується сплатити.

На
підставі ст.219 ГК України, відповідач просить суд звільнити його від сплати
штрафу, як міри відповідальності за скоєне порушення у сфері господарювання.

Відзив
судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

27.11.2008р.
від позивача на адресу господарського суду надійшла заява про уточнення
позовних вимог, в якій він уточнив свої позовні вимоги та просить суд  стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4
420грн.20коп. та суму штрафу у розмірі 663грн.03коп.

Заява
судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

28.11.2008р.
на адресу господарського суду від Виконавчого комітету Маріупольської  міської ради надійшов витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого
ОСОБА_1 зареєстрована у Єдиному державному реєстрі, як фізична
особа-підприємець та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Витяг
судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Позивач
у судовому засіданні 04.12.2008р. надав заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просить стягнути суму основного боргу у розмірі 4 413грн.68коп., від
штрафу у розмірі 663грн.03коп. відмовився та просить суд припинити провадження
по справі в цій частині.

Заява
судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Відповідач
у судовому засіданні  04.12.2008р. надав
доповнення до відзиву, в яких пояснив суду, що визнає уточнені позовні вимоги в
сумі 4 413грн.68 коп.

Доповнення
судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед
початком розгляду справи по суті представників сторін  було ознайомлено з правами та обов'язками
відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому
засіданні представниками сторін надано клопотання про відмову від фіксації
судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та
задоволено.

Відповідно
до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до
матеріалів справи.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноважених представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю “Чарівний Гуллівер” м.Донецьк, (за
договором - продавець, далі - позивач) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1
м.Маріуполь Донецька область  (за
договором - покупець, далі - відповідач) був укладений договір купівлі-продажу
№ 3356 (далі - договір), згідно якого продавець зобов'язується передати у
власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов'язується прийняти
цей товар і оплатити його на умовах договору ( п. 1.1 договору).

Розділом
5 сторони визначили ціну та порядок розрахунків, а саме: ціна одиниці товару
встановлюється продавцем і вказується у накладних (п. 5.1 договору). Оплата
товару покупцем здійснюється по передплаті, або з відстрочкою платежу не більше
10 днів.

Розділом
6 договору сторони передбачили відповідальність сторін.

Так,
за несвоєчасну оплату товару з затримкою більше чім на 5 днів від умов
передбачених п. 5.3 договору, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 15% від
загальної суми відвантаженого, але несвоєчасно сплаченого товару (п.6.2).

Цей
договір набирає чинності з моменту його підписання  повноваженими особами і діє до 31.12.2008р.

Суд
вважає договір № 3356 від 01.04.2008р. укладеним згідно вимог ст. 638 ЦК
України.

На
виконання умов договору  позивач
поставляв на адресу відповідачу у період з 04.09.2008р. по 24.09.2008р.
кондитерські вироби на загальну суму 5 070грн.20коп., що підтверджується
накладними, які містяться у матеріалах справи. Дата останньої поставки
04.10.2008р.

Оскільки
відповідач до теперішнього часу не розрахувався перед позивачем за отриману
продукцію, залишок заборгованості складає 4 413грн. 68коп. (накладні РН-026999
від 17.09.2008р., № РН-02740 від 17.09.2008р., № РН-027647 від 20.09.2008р., №
РН-027708 від 20.09.2008р., № РН-028339 від 24.09.2008р.), яку позивач просить
суд стягнути з відповідача.

Крім
того, позивач наполягав на стягненні з відповідача штрафу у розмірі
663грн.03коп., але звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог
від  04.12.2008р., в якій  відмовився від стягнення  штрафу.

Відповідно
вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається  як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позивач
у підтвердження своїх позовних вимог посилається на договір купівлі-продажу №
3356 від 01.04.2008р., видаткові накладні,
заяву від 17.11.2008р., заяву про уточнення позовних вимог від
27.11.2008р., заяву про уточнення позовних вимог від 04.12.2008р.,
правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач
у підтвердження своїх вимог посилається на відзив від 17.11.2008р., доповнення
до відзиву  від 04.12.2008р.,  правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно
до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки
між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського
кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право
відношення у господарській сфері.

Господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,  з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст.
174 ГК України)

Суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК
України).

Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1
ст. 193 ГК України.

Частиною
2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами
цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509
ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана
здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати
майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно
до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Статтею
530 ЦК України передбачений строк (термін) виконання зобов'язання.

Якщо
у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно
ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд
вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу у повному обсязі не
розрахувався з позивачем,  його вимога
щодо стягнення залишку заборгованості у розмірі
4 413грн.68коп. є доказаною, обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Суд
відмовляє у задоволенні клопотання позивача щодо забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на майно відповідача, оскільки позивачем не надано доказів у
його підтвердження.

Позовні
вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та  визнаються
відповідачем в частини основного боргу.

У
зв'язку із відмовою позивача від позову щодо стягнення  штрафу у розмірі 663грн.03коп.., суд вважає
за необхідне припинити провадження у справі в цій частині.

З
урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на
відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 509, 526, 530, 692 ЦК України,
ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 78, п. 4 ст.80, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Чарівний Гуллівер” м.Донецьк до
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 м.Маріуполь Донецька область
про стягнення боргу у розмірі 4 413грн.68коп., задовольнити.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 м.Маріуполь Донецька область
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „Чарівний Гуллівер”    (83059, м. Донецьк, вул. Складська,5, р/р 0000
в АБ „Ікар-банк” м.Донецьк, МФО 334594, ) суму  боргу у розмірі 4 413грн.68коп., держмито у
сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі
118грн.00коп.

Припинити
провадження у справі в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі
663грн.03коп., у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішення
оголошено у судовому засіданні 04.12.2008року.

Видати
наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку
з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 - до справи

2-сторонам у справі