КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

25.09.08 р.                                                                                          № 3/182-9/79

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді          Яковлєва М.Л. (доповідач по справі),

суддів:                              Шевченко В.Ю.,

Тарасенко К.В.,

При секретарі судового засіданні –Гонтарі О.В.,

за участю представників сторін, відповідно протоколу судового засідання від 25.09.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.06.2008 року, за скаргою Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на неправомірні дії державної виконавчої служби у Крюковському районі м. Кременчука щодо прийняття постанови про зупинення виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду Полтавської області від 09.03.2006 року

у справі № 3/182-9/79 (суддя Тимошенко К.В.)

за позовом Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Кременчук

до           відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод залізобетонних шпал», м. Кременчук

про стягнення податкового боргу у розмірі 1 371 019,03 грн.

В С Т А Н О В И В:

За наслідками розгляду скарги Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на неправомірні дії Державної виконавчої служби у Крюківському районі м. Кременчук щодо прийняття постанови про зупинення виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду Полтавської області від 09.03.2006 року у справі № 3/182 за позовом скаржника до відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод залізобетонних шпал», м. Кременчук, господарським судом Полтавської області було прийнято ухвалу від 11.06.2008 року у справі № 3/182-9/79, якою у задоволенні скарги відмовлено та замінено Державну виконавчу службу у Крюківському районі її правонаступником –Крюківським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції.

Не погоджуючись із прийнятою місцевим господарським судом ухвалою, Кременчуцька об’єднана державна податкова інспекція звернулась до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить її скасувати, прийняти постанову, якою скасувати постанови про зупинення виконавчого провадження від 12.04.2006 року та зобов’язати державну виконавчу службу у Крюківському районі м. Кременчука поновити виконавче провадження № 1268 -, № 1265-5, № 1264-5, № 1266-5, № 1267-5 по виконанню наказів № 3/182 від 20.03.2006 року.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.08.2008 року у справі № 3/182-9/79 дану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.08.2008 року.

У зв’язку із відпусткою Головуючого судді у справі –Яковлєва М.Л., а також для повного вивчення матеріалів справи, що дає можливість всебічно розглянути справу, винести законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів вирішила відкласти судовий розгляд, на 25.09.2008 року, відповідно до ст. 77 ГПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

У судове засідання представники сторін не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, отже колегією суддів прийнято рішення розглядати справу за наявними у ній матеріалами за відсутністю представників сторін.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого суду залишається без змін.

Відповідно ст. 106 Господарського процесуального кодексу (далі –ГПК) України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого суду.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено колегією суддів, рішенням господарського суду від 09.03.2006 року у даній справі позовні вимоги Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції до відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод залізобетонних шпал»про стягнення 1 371 019,03 грн. податкового боргу, було задоволено, та на його виконання видано відповідні накази 20.03.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2006 року було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначених наказів, однак 12.04.2006 року виконавче провадження було зупинено, про що винесено відповідні постанови.

Зупинення виконавчого провадження було зумовлено порушенням провадження у справі про банкрутство відносно боржника, та введення мораторію на задоволення кредиторських вимог.

Як було встановлено господарським судом першої інстанції та перевірено колегією суддів апеляційного суду, ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.08.2002 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім заводів залізобетонних шпал” порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Кременчуцький завод залізобетонних шпал” та введено мораторій на задоволення кредиторських вимог.

Згодом, постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.11.2005 року провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Кременчуцький завод залізобетонних шпал” було зупинено на підставі ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі-Закон) та ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Колегія суддів також зазначає, що зупинення провадження у справі про банкрутство не зупиняє дію мораторію, оскільки мораторій на задоволення вимог кредиторів діє протягом усієї справи про банкрутство і припиняє свою дію з припиненням провадження у справі про банкрутство (ч. 7 ст. 12 Закону).

Враховуючи, що згідно зі ст. 1 цього Закону мораторій поширює свою дію на заборгованість, що виникла до порушення провадження у справі (конкурсну заборгованість), тому і виконавчі дії по стягненню заборгованості не можуть тривати під час дії мораторію.

Також пунктом 4 ст. 12 Закону України про банкрутство, імперативно встановлена заборона на здійснення стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Державний виконавець зупинив виконавче провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами цього пункту виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Враховуючи, що судові процедури банкрутства регулюються спеціальним законом, положення пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»слід застосовувати у нормативному поєднанні з положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що і було зроблено державним виконавцем при виконанні рішення у даній справі.

Також слід вказати, що згідно з абзацом двадцять четвертим статті 1 Закону України про банкрутство термін «мораторій на задоволення вимог кредиторів»вживається в цьому Законі у тому значенні, що це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Таким чином, з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржник не може виконувати грошові зобов’язання та зобов’язання щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов’язань, не діють.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 12 Закону України про банкрутство протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Слід зазначити, що вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не вчинюються дії з примусового виконання рішень судів та інших органів, і цей проміжок часу відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

В силу положень пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», та абзацу першого частини 6 статті 12 Закону України банкрутство у випадку порушення судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов’язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди.

Враховуючи викладене, господарський суд Полтавської області дійшов правильного висновку про те, що державна виконавча служба у Крюковському районі м. Кременчука на законних підставах зупинила виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у даній справі.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті судового акта є безпідставними.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо заміни державної виконавчої служби у Крюківському районі її правонаступником –Крюківським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції.

Інші доводи апеляційної скарги внаслідок їх необґрунтованості та безпідставності, не можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали місцевого суду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.06.2008 року у даній справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 99, 101-105, 106, ГПК України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.06.2008 року у справі № 3/182-9/79 –залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.06.2008 року у справі № 3/182-9/79 –залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 3/182-9/79 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Яковлєв М. Л.

Судді:

Шевченко В. Ю.

Тарасенко К. В.

Дата відправки 29.09.08