ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2008 р.

Справа № 18/16-2747/1

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання Волощук О.О.

за участю представників сторін:

від ТОВ Компанія „Прогресс-Строй”: не з’явився

від ОСББ „Віраж”: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Прогресс-Строй”, м. Миколаїв

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 19 вересня 2008 року

за матеріалами № 18/16-2747/1

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Прогресс-Строй”, м. Миколаїв

до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Віраж”, м. Миколаїв

про зобов’язання укласти договір

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.09.2008 р. (суддя Фролов В.Д.) на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України відмовлено у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії „Прогресс-Строй” (далі Товариство) до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Віраж” (далі Об’єднання) про зобов’язання останнього укласти договір відносин власника житлового приміщення та управителя на умовах типового договору, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 141 від 27.08.2003 р., в редакції наданій Товариством.

Ухвала суду мотивована тим, що позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки відповідно до вимог ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов’язані укласти певний господар ський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Позивачем не подано доказів відповідно до ст. 33 ГПК України, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини, у зв’язку з чим у прийнятті позовної заяви слід відмовити.

В апеляційній скарзі Товариство просить ухвалу місцевого суду скасувати, оскільки вона прийнята без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про день, час і місце розгляду справи сторони були належним чином та своєчасно повідомлені, але їх представники в судове засідання не з’явились та не скористались своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

На підставі ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов’язані укласти певний господар ський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Статтею 13 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” передбачено, що укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов’язковим і не залежить від членства в об’єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою.

Типовий договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 141 від 27.08.2003 р.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що спір про зобов’язання Об’єднання укласти договір відносин власника житлового приміщення та управителя на умовах типового договору, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 141 від 27.08.2003 р., в редакції наданій Товариством підлягає вирішенню господарськими судами України, а протилежні висновки суду першої інстанції є помилковими.

Крім того, згідно постанови Пленуму Верховного суду України „Про судове рішення” від 29.12.1976 р. № 11 з відповідними змінами –рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними та відповідають дійсності.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви суд першої інстанції обмежився лише цитуванням ст. 187 ГК України та послався на те, що позивачем не подано доказів відповідно до ст. 33 ГПК України, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини.

Жодного мотиву з яких підстав позовна заява не підлягає розгляду у господарських судах України в оскарженій судовій ухвалі місцевим судом не зазначено, внаслідок чого вважати названу судову ухвалу обґрунтованою та законною –неможливо, а тому вона підлягає скасуванню, а справа передачі на розгляд суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 99, 101–106 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Прогресс-Строй”, м. Миколаїв –задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.09.2008 року за матеріалами № 18/16-2747/1 – скасувати, а справу скерувати на розгляд місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 12.11.2008 р.