ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2008 р.
Справа №  18/4165

Господарський
суд Черкаської області у складі головуючого судді -Васяновича А.В.

секретар
судового засідання -Гень С.Г.,

за
участю представників сторін:

від позивача - представник не
з'явився,

від
відповідача - представник не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом      дочірнього підприємства
“КОНРІЛ”,  м. Київ

до                    суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Сміла, Черкаської області

про                  стягнення   4669 грн. 08 коп.

ВСТАНОВИВ:

У
серпні 2008 року дочірнє підприємство “КОНРІЛ”, м. Київ звернулось до
господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в розмірі
5093,30 грн. за поставлений товар в січні 2007 року.

Відповідно
до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі
змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

В
процесі розгляду справи, позивач зменшив свої позовні вимоги (заява від
17.09.2008 року за № 653), в зв'язку з чим просив суд стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в розмірі
4669 грн. 08 коп., в тому числі: 3326 грн. 34 коп. -основної заборгованості,
295 грн. 63 коп. -пені, 49 грн. 21 коп. -3% річних та 997 грн. 90 коп. -штрафу.

Позивач
в судовому засіданні, яке відбулося 16.09.2008 року позовні вимоги підтримав та
просив суд позов задовольнити повністю.

Представник
позивача в судове засідання, яке відбулося 07.10.2008 року не з'явився,
надіслав суду клопотання про зменшення позовних вимог та надіслав суду
розрахунок стягуваної суми.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, своїм правом на захист підприємець не
скористався, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Сторони
були належним чином повідомлені про час та місце засідання суду, що підтверджується
реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

Справа
розглядається після відкладення.

Керуючись
ст.75 ГПК України суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в минулих судових
засіданнях, та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час
розгляду справи, 17.01.2007 року між дочірнім підприємством “КОНРІЛ (продавець)
та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (покупець)
було укладено договір купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу за №41 КЧН
256.

Відповідно
до п. 1.1. вищезазначеного договору продавець зобов'язався продати товар під
торговими марками CASALІNІ, ВАULІ,
CASADO, PASTІFІCІO BOLOGNESE, VІTOLІO, SЕРТОNА, CHІRTON, ЕВРИКА, АВЕА,
NANNYS, КАLІМЕRА, VІGІLАNТЕ, ЕLІОСЕLL, DЕLРНІ, МЕLІSSА РRІМО GUSTO та інші
(далі -товар), а покупець, вивчивши поточний прайс-лист -замовляти, приймати та
оплачувати товар на умовах передбачених даним договором.

На
підставі договору відповідачу було поставлено товар на загальну суму 3867 грн.
48 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними за №01-0124612 та
№ 01-0124608 від 23.01.2007 року (копії зазначених документів знаходяться в
матеріалах справи).

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 повинен оплатити вартість
всього поставленого товару до 31.01.2007 року, але в свою чергу відповідач
зобов'язання по оплаті поставленого товару виконав не повністю, частково
розрахувавшись з позивачем на суму 541 грн. 14 коп.

Таким
чином позивач просить стягнути з відповідача 3326 грн. 34 коп. -заборгованості
по договору купівлі-продажу товару №41 КЧН 256 від 17.01.2007 року.

Відповідно
до п. 4.1 договору, покупець зобов'язаний сплатити загальну суму кожної
накладної не пізніше ніж через сім календарних днів з моменту поставки товару.

Моментом
поставки товару є дата оформлення відповідної накладної, що підтверджується
підписом особи, яка приймає товар. Дата вказана у накладній на поставку товару
повинна відповідати даті фактичного отримання товару покупцем (п. 3.4.
договору).

Позивачем
до відповідача було направлено претензію про сплату заборгованості за
поставлений товар за вих. №577 від 02.04.2008 року, яка останнім отримана
23.06.2008 року, відповідно до повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідач
відповіді на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.

Статтею
530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання,
строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного законодавства.

Останню
поставку товару було здійснено 23.01.2007 року.

Отже,
з урахуванням п.4.1 договору відповідач повинен був повністю розрахуватись з
позивачем не пізніше 31.01.2007 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Згідно
зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем
всупереч ст.ст.33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного
здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за поставлений
товар в повному обсязі.

Таким чином сума боргу в розмірі 3326
грн. 34 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому
порядку.

Позивачем
заявлено також вимогу, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, про
стягнення з відповідача 295 грн. 63 коп. пені, нараховану відповідно до умов п.
6.2. договору та 997 грн. 90 коп. штрафу.

Згідно
п. 6.3 договору, у випадку порушення покупцем строку повної оплати накладної на
поставку товару більше ніж на 180 календарних днів, покупець сплачує продавцю
штраф в розмірі 30 % від загальної заборгованості перед позивачем.

Відповідно
до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом
є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пенею
є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно
ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як
вбачається з клопотання про зменшення позовних вимог, позивачем невірно
розраховано суму пені, оскільки нарахування пені з 01.02.2007 року (з
урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України) припиняється 01.08.2007 року, а
облікова ставка Національного банку України в даний період становила 8%.

За таких обставин, підлягає стягненню
з відповідача 263 грн. 92 коп. пені, а в решті вимоги позивача про стягнення
пені в розмірі 31,71 грн. є необґрунтованими, у зв'язку з чим в позові в цій
частині слід відмовити.

Крім
того, відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано та підлягає
стягненню з відповідача 49 грн. 21 коп. -3 % річних, нарахованих за час
прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно
із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Вимогу
про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення позивачем заявлено не було.

Відповідач
під час розгляду даного спору вищенаведеного належними та допустимими доказами
не спростував, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Судові
витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст.49 ГПК
України.

На підставі викладеного,
та керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, п/р
НОМЕР_2 в ЧФ КБ “ПриватБанк”, МФО НОМЕР_3 на користь дочірнього підприємства
“КОНРІЛ” м. Київ, вул. Володимирська, 48 -а, 9, , п/р
27 в ЗАТ “ПроКредитБанк” у м. Києві, МФО 320984 - 3326 грн. 34
коп. -основної заборгованості, 263 грн. 92 коп. -пені, 49 грн. 21
коп. -3% річних, 997 грн. 90 коп. -штрафу, 102 грн. 00 коп.
витрат на сплату державного мита, та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати
наказ.

3.          В решті вимог -в позові відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду
в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Суддя                                                                                                   Васянович
А.В.

Повний текст судового
рішення підписано 10.10.08 року.