ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2008 р.

Справа № 17/228-07-8998

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Жукової А.М.,

Суддів: Бойко Л.І., Величко Т.А.

при секретарі судового засідання: Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Грицюта О.П.

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства Дослідне господарство "Комунар" Одеського інституту агропромислового виробництва УААН

на рішення господарського суду Одеської області від "09" червня 2008 р.

зі справи №17/228-07-8998

за позовом ДП Дослідне господарство "Комунар" Одеського інституту агропромислового виробництва УААН, Одеська область, Тарутинський район, с. Весела Долина

до Приватного підприємства "Юлія", смт. Тарутине, Одеської області

про стягнення 22146,99грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.06.08р. (яке підписано 17.06.08р.) (суддя Зуєва Л.Є.) у позові відмовлено з підстав не підтвердження та не доведення позивачем суду обставин, на які він посилається у позовній заяві та не доведення належними доказами наявності заборгованості, що зумовило відсутність правових підстав для стягнення позовної суми.

Позивач, не погодившись із висновками місцевого суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати, як таке, що суперечить нормам процесуального та матеріального права. На обґрунтування своїх доводів скаржник зазначив, що між сторонами склалися договірні зобов'язання, зокрема, господарство надавало автопослуги відповідачеві починаючи з лютого 2003р. по червень 2004р., вартість яких склала 23745 грн., з яких відповідачем сплачено лише 9100 грн. На решту заборгованості заявлено позов в межах позовної давності, яка підтверджена належними доказами. Суд безпідставно прийняв до уваги доводи відповідача та докази за період з 1997р. по 2006 рік, які не стосувалися предмету спору. За актом звірки від 1.01.08р. сторони визначили сальдо на користь позивача 13185 грн., а на користь відповідача 12869,94 грн., тоді як відповідачем свою заборгованість стягнуто за рішенням суду від 5.10.2007р. по справі №8/201-07-6841, а від сплати заборгованості позивачеві відповідач ухиляється.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджено поштовим повідомленням.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Між сторонами укладено договір оренди автомобіля від 21.06.2004р. згідно якого, орендодавець передав орендарю (відповідачу по справі) грузовий автомобіль для перевозки товарів в межах України, починаючи з 16.02.2004р. по 31.12.2004р. За погодженням сторін орендна плата встановлена у розмірі 1 грн. за 1 км. без вартості ПММ. Відповідно до реєстру рахунків за надані послуги ДП ДГ "Комунар" орендареві ПП "Юлія" станом, починаючи з 20.02.2004р. по 30.06.2004р., за відповідачем рахувався борг у сумі 14745 грн.

У зв'язку із несплатою заборгованості протягом тривалого часу, обрахувавши збитки від інфляції грошових коштів, 3 відсотки річних за користування коштами та збитків, пов'язаних із веденням справи, позивачем 13.12.2007р. подано позов до ПП "Юлія" про стягнення 22146,99 грн.

ПП "Юлія", заперечуючи позовні вимоги відзивом на позов (а.с.18 т.2) пояснило, що господарські правовідносини між сторонами виникли з 1997 року і тривали до 2007р. Протягом цього часу відповідач добросовісно виконував взяті на себе зобов'язання, що підтверджується актом звірки розрахунків від 4.09.2007р., згідно якого якраз рахується борг позивача перед відповідачем у сумі 12869,94 грн. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Уточненням до позовних вимог позивач пояснив, що дійсно по акту звірки рахувався за ним перед ПП "Юлія" борг в сумі 12869,94 грн., проте, заборгованість відповідача склала 13185,40 грн., що підтверджено 2х - стороннім актом звірки станом на 01.01.2008р. 13.08.2007р. ПП "Юлія" звернулось до господарського суду Одеської області за стягненням 12869,94 грн., інфляційних - 2046,32 грн., збитків - 984,65 грн. і рішенням від 5.10.07р. позовні вимоги задоволені у повному обсязі. По виконанню цього рішення відкрито виконавче провадження. Отже, за актом звірки є непогашеним борг відповідача перед ДП ДГ "Комунар" в сумі 13186,40 грн. і відповідно інфляційні - 2024 грн., річні - 1186,65 грн. (а.с. 100 т.2), що складає загальну суму 16397,05 грн. Крім того, стягненню підлягає 1200 грн., що складають витрати на ведення цієї справи.

Відмовляючи у позові, місцевий суд послався на докази та доводи відповідача, проте, не взято до уваги докази, що стосуються безпосередньо предмету спору.

Дійсно, за актом звірки, завіреного підписами та мокрими печатками представників сторін, виведено заборгованість ДП ДГ "Комунар" перед ПП "Юлія" в сумі 12869,94 грн. станом на 1.09.2007р. Рішенням господарського суду Одеської області від 05.10.2007р., залишеним в силі Постановою апеляційного господарського суду від 4.12.2007р., на користь ПП "Юлія" стягнуто з ДП ДГ "Комунар" заборгованість у сумі 12869,94 грн., інфляційні та річні. (а.с.76, 78 т.2). Проте, станом на 01.08.2008р. представники сторін своїми підписами, завіреними в установленому порядку мокрими печатками, підтвердили, що ПП "Юлія" має перед ДП ДГ "Комунар" борг в сумі 13185,40 грн. Цей борг стосується оренди грузового автомобіля і представник відповідача жодним доказом не спростував цю суму.

Відповідно до ст.193 ГК - суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів або договору.

За умовами договору п.3.2 - орендна плата сплачується у безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця згідно виставленого рахунку. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не сплачувались рахунки за автопослуги за період з 20.02.2004р. по 1.07.2004р. (а.с.52-148 т.2). Відповідно до п.2 ст.625 ЦКУ - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування інфляційних та річних на суму заборгованості відповідають чинному законодавству.

Щодо вимог про стягнення з відповідача збитків в сумі 1200 грн. за ведення справи, то в матеріалах справи відсутні належні докази щодо понесених збитків, натомість, ці вимоги є необґрунтовані.

З урахуванням викладеного, висновки рішення місцевого суду не відповідають матеріалам та обставинам справи, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України

суд постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 9.06.2008р. по справі №17/228-07-8998 - скасувати, позов задоволити частково.

Стягнути з р/р ПП "Юлія" на користь ДП Дослідне господарство "Комунар" Одеського інституту агропромислового виробництва УААН 13186,94 грн. - основного боргу, інфляційні 2024 грн., річні - 1186,65 грн., держмито 229,86 грн., 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Доручити господарському суду Одеської області видати наказ згідно ст.117 ГПК України.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ протягом місяця.

Головуючий суддя                                                            А.М. Жукова

Судді                                                                                          Т.А. Величко

Л.І. Бойко