ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.08                                                                                           Справа№ 21/217

За позовом: ВАТ “Український НДІ поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка” корпоративне підприємство ДАК “Укрвидавтополіграфія”, м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства “Компанія “Деніс-Львів”, м.Львів

про стягнення 8800,08 грн.

Cуддя Масловська Л.З.

Представники:

від позивача: Копитчак Є.І. - представник

від відповідача: н/з

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки відповідно до ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено ВАТ “Український НДІ поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка” корпоративне підприємство ДАК “Укрвидавтополіграфія”, м.Львів до Приватного підприємства “Компанія “Деніс-Львів”, м.Львів про стягнення 8800,08 грн.

Ухвалою господарського суду від 05.09.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.10.2008 року.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №80587 (в матеріалах справи).

Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, суд встановив.

1 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка" корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»(ВАТ «УНДІПП ім. Т.Шевченка») та приватним підприємством «Компанія «Деніс-Україна»укладено договір оренди нежитлового приміщення № 65-07, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 4 (кімнати №№ 229, 231 загальною площею 82,5 кв. м). 1 квітня 2007 року приватному підприємству передано приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 4 (кімнати №№ 229, 231 загальною площею 82,5 кв. м.) по акту здачі-приймання приміщення. Термін дії договору оренди до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, у даному випадку сторони уклали договір у письмовій формі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

Оренда приміщення за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 4 (кімнати №№ 229, 231 загальною площею 82,5 кв. м.) продовжена з приватним підприємством «Компанія «Деніс-Україна»шляхом укладення договору оренди нежитлового приміщення № 65-08 від 1 січня 2008 року. Термін дії договору оренди до 30 грудня 2010 року.

Договір оренди № 65-08 від 1 січня 2008 року розірвано достроково 15 червня 2008 року. Приватне підприємство «Компанія «Деніс-Україна»повернуло орендовані приміщення по акту здачі-приймання від 15 червня 2008 року.

Відповідно до вищезазначених договорів оренди, приватне підприємство «Компанія «Деніс-Україна»взяло на себе зобов'язання щомісяця сплачувати орендну плату шляхом перерахування сум орендної плати на розрахунковий рахунок ВАТ "УНДІПП ім. Т.Г. Шевченка", згідно виставлених рахунків.

Свої зобов'язання за договором оренди орендодавець виконав повністю, що підтверджується доданими до матеріалів справи двосторонніми актами про використання приміщень та розрахунками орендної плати та розрахунками відшкодування експлуатаційних витрат.

Відповідачем зобов’язання за договором оренди не виконуються, тому станом на серпень 2008 року сума заборгованості по орендній платі відповідача складає 5826,55 грн., що підтверджується розрахунком (в матеріалах справи).

Відповідно до п. 9.2.1 договорів оренди № 65-07 від 1 квітня 2007 року та №65-08 від 1 січня 2008 року у випадку прострочення сплати орендної плати, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нарахована пеня, від суми належної до сплати за кожен день прострочення. Позивач нарахував пеню в розмірі - 1713,33 грн. Відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тому стягненню підлягає пеня в сумі 1141,08 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. У зв’язку з цим, позивач нарахував відповідачу 3% річних - 260,20 грн.

Для захисту своїх інтересів позивач звернувся до приватного підприємства «Львівський юридичний центр». У зв’язку з цим, позивач просить стягнути в порядку ст.22 ЦК України суму збитків за використання наданих послуг по підготовці матеріалів для звернення в суд в сумі 1000 грн.

Згідно зі ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміють витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені особою, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

В силу ч.2 ст.22 ЦК України, під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов. їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Одним з елементів складу цивільного правопорушення, який вимагається законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, є об'єктивна сторона, яку утворюють: наявність збитків у майновій сфері кредитора; протиправні дії, які виражені у невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов'язання; причинний зв'язок між протиправними діями боржника та збитками.

При цьому важливим елементом об'єктивної сторони правопорушення є причинний зв'язок між збитками, які виникли у кредитора та протиправними діями боржника, які виражені у порушенні ним взятих на себе зобов'язань. Тобто, протиправна дія є причиною, а збитки - наслідком протиправної дії.

Між тим, заявлена позивачем до стягнення грошова сума у розмірі 1000 грн., витрачена ним у зв'язку з отриманням юридичних послуг від іншої юридичної особи безпосередньо, не може розглядатись як завдані йому (позивачу) відповідачем збитки, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв'язку з фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за іншим договором.

У зв’язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку відмовити у стягненні 1000 грн. збитків.

Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку позовні вимоги задоволити частково.

Судові витрати покласти на відповідача у відповідності до вимог ст.49 ГПК України пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 193, 225 ГК України, ст.ст. 11, 22, 625, 627, 638, 639 ЦК України, ст. 33, 49, 82-84, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Деніс-Львів», м.Львів, вул.В.Великого,95/64 на користь ВАТ «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавтополіграфія», м.Львів, вул.В.Великого,4 (ЗКПО 02477019) –5826,55 грн. боргу, 1141,08 грн. пені, 260,20 грн. 3% річних, 98 грн. державного мита та 110 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України.

3. В решті частині позовних вимог –відмовити.

Суддя                                                                                           Масловська Л.З.