ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 303
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.06.2008

Справа
№2-17/2138-2008А

за
позовом ДПІ у Ленінському районі АР Крим (98200, вул. Дзержинського, 7,смт.
Леніне, АР Крим )

до
СПД  ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)

про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця

Суддя Гайворонський В.І

При
секретарі  Шенягіной Т.Ю

Представники:

Від
позивача -  Вишняков М.В.- предст., дов.
13657/10/10-0 від 14.11.2007 року.

Від
відповідача -   не з'явився

Сутність спору:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про припинення підприємницької діяльності у
зв'язку з не наданням до податкової інспекції більше року документів фінансової
звітності та декларацій.

Відповідач явку свого представника у судове
засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання
справи  наперед  повідомлений належним чином -  рекомендованою поштою, направлену на його
адресу реєстрації, про вручення якої є поштове повідомлення. Крім того, згідно
ст. ст. 51, 93 ЦК України суб'єкт підприємницької діяльності  повинен знаходитися  за своєю адресою реєстрації. Якщо
відповідач  не знаходиться за своєю  адресою реєстрації це не може бути поважною
причиною  та підставою не розглядати
справу, оскільки порушення  законодавства
поважною причиною не є.

Згідно статті 39 КАС України виклик
відповідача через засоби масової інформації є правом суду, а не обов'язком.

Використовуючи своє право  не робити такий виклик, з врахуванням
викладених обставин, суд процесуального законодавства не порушує.

По справі проголошена вступна та
резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали ,  суд, -

Встановив:

Ленінською районною державною
адміністрацією 17.01.2000 року здійснена державна реєстрація суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1,  банківських реквізитів не має).

Згідно з довідкою ДПІ у Ленінськомц
районі  від 06.02.2008 року № 78/10/170
відповідач  надав 09.08.2001 року  в органи державної податкової служби
податкові декларації, документи бухгалтерської звітності, що є порушенням вимог
п.1.2 ст. 9 Закону України «Про систему оподатковування»  № 1251-XII від 25.06.1991 р. Заборгованості
по податках і зборам відповідач не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 46  Закону України  „Про державну
реєстрацію юридичних  осіб і
фізичних осіб-підприємців” ненадання протягом року в органи  державної
податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської  звітності відповідно до Закону є підставою
для  винесення рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідач
не надав доказів в обґрунтування заперечень.

Оскільки відповідні докази в обґрунтування
заперечень не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до
матеріалів  справи після прийняття
постанови по цій справі.

За
таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного
права. Відповідно, відношення  які
виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими
відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України.

Таким чином, розгляд справи повинен
відбуватися за нормами КАС України, про що також вказується в Постанові
Верховного  Суду України № 06/035 від
24.01.2006 року з аналогічного питання.

Абзац 4 частини 1 ст. 17 КАС України
передбачає, що компетенція
адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ  поширюється на спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановленим Законом.

Згідно ч.2. ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку
відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити
повністю.

Припинити  підприємницьку  діяльність фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код
НОМЕР_1,  банківських реквізитів не має)
, зареєстрованого    Ленінською районною
державною адміністрацією 17.01.2000 року.

Ст. 254 КАС України передбачено,
що  постанова першої інстанції, якщо інше
не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не
було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його не  скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то
вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена  у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ
країни у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:   про апеляційне оскарження рішення  суду
першої  інстанції спочатку   подається
заява.     Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 КАСУ
-  з
дня  складення  в
повному  обсязі.

Апеляційна
скарга  на  постанову
суду першої інстанції подається
протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про
апеляційне  оскарження  чи
апеляційна скарга, подані
після  закінчення  строків,
встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про  що
постановляється ухвала.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Гайворонський В.І.