Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2008 р. Справа № 13/287-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників:

позивача

-

не з’явився

відповідача

-

Тарасова В.О.

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1950С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 18.07.2008 року по справі № 13/287-08

за позовом ТОВ НВП "Сумиспецсервіс", м. Суми

до ВАТ "Укрнафта" в особі нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз", м. Охтирка

про стягнення 59761,48 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 18 липня 2008 року у справі № 13/287-08 (суддя Миропольський С.О.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ВАТ "Укрнафта" в особі нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" на користь ТОВ НВП "Сумиспецсервіс" 43738,63 грн. основного боргу за виконані роботи, 18328,51 грн. інфляційних нарахувань, 2294,01 грн. 3% річних, 643,61 державного мита, 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - ВАТ "Укрнафта" в особі нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 18 липня 2008 року та прийняти нове, яким відмовити ТОВ НВП "Сумиспецсервіс" в задоволенні позовних вимог. В доповненнях до своєї апеляційної скарги відповідач навів доводи в обґрунтування своєї правової позиції.

Позивач заявив письмове клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття у призначене судове засідання свого уповноваженого представника.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення їх уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що між сторонами даної справи 15.01.2001 року було укладеного договір за № 61/59. На підставі цього договору позивач зобов’язався виконати роботи по технічному обслуговуванню на об’єктах відповідача установок пожежної, охоронної та охоронно-пожежної сигналізації, а відповідач повинен був розрахуватись за вказані роботи відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Також між сторонами даної справи 22.01.2001р. було укладено договір № 65/109. На підставі цього договору позивач зобов’язався виконати роботи по проектуванню, монтажу, налагодженню та ремонту установок пожежної сигналізації на об’єктах відповідача. Факт виконання позивачем для відповідача робіт по вказаним договорам підтверджується актами прийняття виконаних підрядних робіт, актами прийняття виконаних робіт, актами-довідками, актами на передачу змонтованого обладнання при монтажу пожежної сигналізації, які підписані сторонами та скріпленими їх печатками (копії вказаних актів долучені до матеріалів справи, т. І а. с. 43 –195). Відповідач частково розрахувався за виконані роботи і його заборгованість перед позивачем по договору від 15.01.2001р. № 61/59 складає 43114 грн. 30 коп., по договору від 22.01.2001р. № 65/109 –624 грн. 33 коп., а всього 43738 грн. 63 коп. Вказана заборгованість підтверджується актами звірення розрахунків (т. І а. с. 12 –13), листом від 06.09.2006р. начальника НГВУ „Охтирканафтогаз” голові правління ВАТ „Укрнафта” (т. І а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв’язку з чим позивач нарахував відповідачу за період з 01.10.2006р. по 01.07.2008р. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) інфляційні збитків розмір яких складає 18328 грн. 51 коп. і три відсотка річних в розмірі 2294 грн. 01 коп.

Приймаючи до уваги наведені обставини, господарський суд Сумської області визнав, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за виконані роботи у розмірі 43738 грн. 63 коп., інфляційних нарахувань в суми 18328 грн. 51 коп. і три відсотка річних в сумі 2294 грн. 01 коп. правомірні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному розмірі. Судом не були прийняті до уваги заява відповідача та заперечення проти позову щодо застосування строку позовної давності виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Разом з тим, статтею 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином строк позовної давності переривався при підписанні сторонами актів звірки розрахунків від 23.03.2004р., від 26.04.2005р., а також при направленні начальником НГВУ „Охтирканафтогаз” голові правління ВАТ „Укрнафта” листа від 06.09.2006р. про підтвердження існування заборгованості за виконані роботи в заявленому у позові розмірі, тому строк позовної давності відповідно до статей 253 –255, 260, 264 Цивільного кодексу України повинен починатися з наступного дня після підписання вказаного листа.

Щодо заперечення відповідача про відсутність заборгованості по договору від 22.01.2001р. № 65/109 з посиланням на платіжні доручення № 3600 та № 9417, суд зазначив, що вказані платіжні доручення датовані 28.09.2001р. та 29.11.2002р. відповідно, в той час як між сторонами 23.03.2004р. та 26.04.2005р. проводилась звірка розрахунків, якою було підтверджено заявлену позивачем заборгованість. Також вказана заборгованість підтверджується вищевказаним листом начальника НГВУ „Охтирканафтогаз” голові правління ВАТ „Укрнафта”.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Сумської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно, з урахуванням норм чинного цивільного та господарського законодавства дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені ж відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені ні матеріалами справи, ні додатково наданими під час розгляду апеляційної скарги письмовими документами. Системний аналіз наявних у справі документальних доказів свідчить про заборгованість відповідача перед позивачем за виконані останнім та прийнятими посадовим особами відповідача роботи. Ні під час розгляду справи господарським судом Сумської області, ні у ході розгляду апеляційної скарги відповідача, останній не надавав доказів відсутності у посадових осіб повноважень на підписання документів, які фактично підтвердили виконання позивачем прийнятих на себе зобов’язань. Так само безпідставними являються твердження відповідача про те, що господарський суд області без належного дотримання норм процесуального законодавства прийняв та розглянув збільшені вимоги позивача, оскільки заява позивача про збільшення розміру своїх вимог була одержана та залучена до матеріалів справи судом 18 липня 2008 року, про що свідчить протокол судового засідання від вказаної вище дати. У цьому судовому засіданні були присутні два представника відповідача, проте жодний із них не надав письмових зауважень з приводу допущених у протоколі неправильностей або його неповноти. Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги те, що саме за ініціативою відповідач господарським судом Сумської області було здійснено заміну неналежного відповідача на належного, оскільки нафтовидобувне управління «Охтиканафтогаз»за твердженням відповідача не являлось юридичною особою. Таким чином, саме відповідач повинен був забезпечити належне виконання прийнятих його структурним підрозділом договірних зобов’язань в інтересах ВАТ «Укрнафта», що своєчасно не було здійснено

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів визнала його таким , що не підлягає задоволенню, оскільки зазначені ним підстави для цього не являються поважними.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

У задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Рішення господарського суду Сумської області від 18 липня 2008 року у справі № 13/287-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

Судді