ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом                               Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1

До відповідача                    Закритого
акціонерного товариства спільне українсько-російське підприємство «В.В. Імпекс»

Про                                         визначення
порядку користування орендованим приміщенням

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача         ОСОБА_2(за дов.)

Від відповідача          не з'явились

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва
звернулася з позовом фізична особа -підприємець ОСОБА_1до закритого
акціонерного товариства спільне українсько-російське підприємство «В.В.
Імпекс»про визнання порядку користування орендованим приміщенням.

Зокрема, позивач просить визначити,
що відповідно до договору оренди нежитлового приміщення № 14 від 01.08.2000,
укладеного між сторонами, він має право на користування 1100 кв. м. приміщення,
яке знаходиться в будинку № 23 по проспекту Перемоги в місті Києві (магазин
«Респект»), для здійснення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані
наступними обставинами.

За твердженням позивача, всупереч
положенням чинного законодавства та умовам згаданого вище договору оренди,
відповідач силовими методами (за допомогою охоронного підприємства) захопив
орендоване приміщення, не допускаючи позивача та його працівників до об'єкту
оренди, в якому розташовано магазин. Позивач зазначив, що термін дії оренди
складає 49 років (до 2049 року).

Зважаючи на вказані дії
відповідача, позивач звернувся до правоохоронних органів, якими було
зафіксовано факт захоплення приміщення. 20.09.2008 позивач став свідком
вилучення невідомими особами майна, яке належить позивачу та знаходилось у
спірному приміщенні.

Вказані вище дії, на думку
позивача, свідчать про односторонню відмову від договору оренди за відсутності
письмового попередження орендаря про намір розірвати договір достроково.
Позивач зазначив, що має право вимагати усунення перешкод у користуванні
орендованим майном.

01.10.2008 було порушено
провадження у справі № 6/421 та призначено розгляд останньої на 23.10.2008.

Ухвалою суду від 01.10.2008
було  вжито заходів забезпечення позову.

Представник відповідача на виклик
суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, надавши через канцелярію
суду відзив, в якому позовні вимоги відхилив.

Зокрема, відповідач зазначає, що
володіє спірним приміщенням на праві приватної власності та з 2007 року, з
позивачем будь-яких угод стосовно оренди не укладалось та відповідні орендні
платежі не надходили. Договір № 14 від 01.08.2000, який, за твердженням
позивача, підтверджує правомірність заходження позивача у спірному приміщенні,
відповідачем не укладався, акт приймання-передачі приміщення не підписувався,
сторони не досягли згоди з істотних умов господарського договору.

Суд вважає за можливе на підставі
ст. 75 ГПК України розглянути справу у відсутності відповідача за наявними
матеріалами.

Підставою для розгляду справи в
господарському суді міста Києва, враховуючи місцезнаходження відповідача у
Київській області, є положення ч. 2 ст. 16 ГПК України, відповідно до якого
справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з
чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном
розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Дослідивши наявні матеріали справи
та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01.08.2000 між закритим акціонерним
товариством спільне українсько-російське підприємство «В.В. Імпекс»(далі -
орендодавцем) та фізичною особою - підприємцемОСОБА_1(далі - орендарем) було
укладено договір № 14 оренди нежитлового приміщення (далі -Договір).

Рішення про передачу в
довгострокову оренду нежилого приміщення (магазину «Респект») позивачу було
прийнято зборами акціонерів закритого акціонерного товариства спільне
українсько-російське підприємство «В.В. Імпекс»01.08.2000.

Відповідно до умов Договору (п.
1.1) орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування
приміщення та майно нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1згідно з затвердженими сторонами поверховими планами будинку (додаток №
1), орендар приймає майно згідно з переліком (додатком № 2).

Загальна площа приміщення, що
орендується, складає 1100 кв. м. (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 1. 6 Договору
приміщення та майно, що орендується, передаються орендареві у стані, придатному
для користування за їх призначенням, не пізніше трьох днів з дати підписання
Договору, за актом здачі-приймання (додаток № 3).

Відповідно до п. 2.1 розмір
орендної плати є договірним і погоджується сторонами протоколами договірної
ціни оренди за один квадратний метр орендованої площі на кожен окремий місяць
строку дії оренди.

Орендна плата за кожен поточний
місяць оренди сплачується орендарем шляхом банківського переказу на вказаний в
даному Договорі банківський рахунок орендодавця до 10-го (десятого) числа
наступного за поточним (п. 2.2).

Відповідно до п. 2.4 Договору
орендар має право вносити орендну плату наперед за будь-який строк дії
Договору.

Термін дії Договору встановлюється
з моменту його підписання сторонами до 2049 року, строком на 49 років (п. 5.1
Договору).

01.08.2008 орендодавець передав
орендарю об'єкт нерухомості загальною площею 1100 кв. м. за адресою: м. Київ,
проспект Перемоги, 23, що підтверджується актом здачі-приймання орендованого
майна від 01.08.2000.

Станом на час укладення Договору
підстави виникнення цивільних прав і обов'язків були передбачені ст. 4 ЦК УРСР,
однією з яких були угоди, передбачені законом, та угоди, хоч і не передбачені
законом, але такі, які йому не суперечать.

В розумінні ст. 41 ЦК УРСР угодою
визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав або обов'язків.

В силу ст. 153 ЦК УРСР договір
вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі
досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Отже, договір є підставою для
виникнення цивільних прав і обов'язків у випадку дієздатності сторін за нею,
єдності волі та волевиявлення, додержання вимог щодо форми договору  та відповідності змісту вимогам закону.

Правовідносини, що пов'язані з
наданням у тимчасове користування за плату майна, є правовідносинами майнового
найму, який, станом на час укладення Договору, регулювався главою 25 ЦК УРСР.

Статтею 257 ЦУ УРСР було
передбачено письмову форму для договорів майнового найму.

З огляду на викладене, враховуючи
додержання сторонами вимог щодо форми Договору, єдності у них волі та
волевиявлення, дієздатності сторін, а також відсутність доказів про
невідповідності змісту Договору вимогам закону, між сторонами 01.08.2000 на
підставі Договору виникли  правовідносини
щодо оренди об'єкту нерухомості загальною площею 1100 кв. м. за адресою: м.
Київ, проспект Перемоги, 23.

За твердженням позивача, з
19.09.2008 відповідач не допускає позивача до орендованих ним приміщень.  Даний факт не оспорюється відповідачем, про
що свідчить відзив останнього.

01.01.2004 набрав чинності
Цивільний кодекс України від 16.01.2003.

Оскільки строк Договору
встановлений до 2049 року, виходячи з приписів п. 4 прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, в силу яких до цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до
тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним
чинності, правовідносини за Договором з 01.01.2004 регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Згідно ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 396 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист
цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29
цього Кодексу.

Одними з видів речових прав на чуже
майно є право володіння та право користування (ст. 395 ЦК України).

Власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1). Кожна особа має право на захист
свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства
(ч. 2).

Частиною 1 статті 16 Цивільного
кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із
способі захисту є визнання права (п. 1 ч.1 ст. 16 ЦК України).

Отже, враховуючи, що Договір було
укладено з додержання сторонами вимог щодо форми, єдності у них волі та
волевиявлення, дієздатності сторін, а також зважаючи на відсутність доказів про
невідповідності змісту Договору вимогам закону, у позивача існує право на
користування об'єкту нерухомості загальною площею 1100 кв. м. за адресою: м.
Київ, проспект Перемоги, 23.

Таким чином, позовні вимоги є
законними та обґрунтованими.

Заперечення відповідача суд не бере
до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх
заперечень.

Крім того, в силу 204 Цивільного
Кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Доказів недійсності
Договору відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає
стягненню 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2008, підлягають скасуванню
на підставі ст. 68 ГПК України після набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за фізичною особою -
підприємцемОСОБА_1(АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) право, відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення № 14 від 01.08.2000, укладеного з закритим акціонерним
товариством спільне українсько-російське підприємство «В.В. Імпекс», на
користування 1100 кв. м. нежитлового приміщення, що знаходиться в будинку № 23
по проспекту Перемоги в місті Києві (магазин «Респект»).

Стягнути з закритого акціонерного
товариства спільне українсько-російське підприємство «В.В. Імпекс»(Київська
область, м. Бровари, б-р Незалежності, 18, рахунок 7101 у ВАТ КБ
«Експобанк», МФО 322294, код 23571745) на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_2, рахунок 2101 у ВАТ КБ «Експобанк», МФО 322294, код
НОМЕР_1) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Суддя
С.А. Ковтун

Рішення підписано 07.11.2008