ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
листопада 2008 р.

Справа
№ 9/93

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при
секретарі судового засідання Чмихові
Юрію  Анатолійовичу  розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу

за позовом  ПП ОСОБА_1
АДРЕСА_1

до відповідача  Івано-Франківської міської ради  вул.Грушевського,21,Івано-Франківськ,76000

про визнання права на
складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

За участю представників
сторін:

Від
позивача:  ОСОБА_2 - представник,
(довіреність № б/н від 29.09.2008 року)

Від
відповідача:  Буджак Віктор Миколайович -
головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Івано-Франківської
міської ради, (довіреність № 1059/05-17/07в від 16.07.2006 року)

СУТЬ СПОРУ: Заявлено
вимогу про визнання права підприємця ОСОБА_1 на розроблення (складання) проекту
землеустрою щодо відведення земельої ділянки для спорудження зупинки
громадського транспорту з закладом торгівлі на АДРЕСА_2

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обгрунтування
заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від 14.03.2006 року №136 підприємцю ОСОБА_1
було надано дозвіл на проведення проектно пошукових робіт (дозвіл на  збір матеріалів погодження місця розташування
земельної ділянки) для спорудження зупинки громадського транспорту з закладом
торгівлі на АДРЕСА_2

На виконання вищевказаного рішення
міської ради позивач виконав проектно-пошукові роботи в повному обсязі та
отримав усі необхідні матеріали погодження місця розташування земельнї ділянки.

13.08.2008 року підприємцем  ОСОБА_1 через дозвільний центр було подано
заяву про затведження матеріалів погодження місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення
спірної земельної ділянки для спорудження зупинки громадського транспорту з
закладом торгівлі.

Представник позивача  вказав, що
на момент розгляду справи Івано-Франківська міська рада в порушення ч. 5
ст. 123 ЗК України не приймала жодних рішень стосовно заяви позивача від
13.08.2008 року.

Внаслідок такої бездіяльності
Івано-Франківської міської ради підприємцю ОСОБА_1 завдаються значні
матеріальні збитки та фактично порушується гарантоване Конституцією України
право на здійснення підприємницької діяльності.

Відсутність рішення
Івано-Франківської міської ради про затвердження матеріалів попереднього
погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки унеможливлює оформлення права на земельну ділянку
необхідну для будівництва.

Із посиланням на ст.ст. 123, 124,
151  Земельного кодексу України, ст.ст.
20, 22, 70 Закону України "Про землеустрій" представник відповідача
зазначив, що порушені права та охоронювані законом інтереси позивача.

Представник
відповідача Івано-Франківської міської ради позовні вимоги заперечив та просив
суд в їх задоволенні відмовити. В обґрунтування заявлених заперечень
представник відповідача   вказав
наступне.

Приписи
ст.ст. 13, 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу
права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених Конституцією і усі суб'єкти права власності рівні
перед законом.

Повноваження,
якими наділяють ргани місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними
і виключними. Вони не можуть скасовуватись чи обмежуватись іншим, центральним
або регіональним органом, якщо це не передбачено законом.

Так, згідно
ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад в галузі земельних
відносин належить розпорядження землями територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної власності громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Представник
відповідача зазначив, що п. 2 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено:
передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних
торгів.

Згідно
п. 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України
встановлено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження
місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких
земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без
проведення земельних торгів (аукціонів).

Представник
відповідача вказав, що Івано-Франківська міська рада не приймала жодного
рішення в період до 01.12.2008 року щодо надання дозволу позивачу на
розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для
спорудження зупинки громадського транспорту з закладом торгівлі АДРЕСА_2

Відповідно
до п. 34 ст. 26, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»питання
надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради -
сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що
виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб
місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.16 ст.151 ЗК України
у разі відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної,
міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об'єкта
ці питання вирішуються у судовому порядку.

Згідно
ч. 17 ст. 151 ЗК України у разі задоволення позову щодо оскарження відмови
власника землі або землекористувача, сільської, селищної міської ради, органів
державної влади у погодженні місця розташування об'єкта,  рішення суду є підставою для розробки проекту
відведення земельної ділянки.

Позивачем не оспорювалось в судовому
порядку відмова Івано-Франківської міської ради у погодженні місця розташування
об'єкта.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд встановив, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.03.2006 року №136
підприємцю ОСОБА_1 було надано дозвіл на проведення проектно пошукових робіт
(дозвіл на  збір матеріалів погодження
місця розташування земельної ділянки) для спорудження зупинки громадського
транспорту з закладом торгівлі на АДРЕСА_2

Приватним підприємцем ОСОБА_1
проведено всі роботи зі  збору матеріалів
погодження місця розташування земельної ділянки з метою будівництва  і
13.08.2008  року подана заява (
вх. № 12640)  через дозвільний центр  до Івано-Франківської міської ради про
затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Порядком вибору земельних ділянок
для розміщення об'єктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №
427 від 31 березня 2004 року визначено
механізм вибору юридичними особами земельних ділянок для розміщення
об'єктів.  Вибір   земельних
ділянок   проводиться    до
початку проектування об'єктів.

Приватним підприємцем ОСОБА_1
виконано  всі роботи із попереднього
погодження та отримано:

-   погодження управління земельних ресурсів -
висновок № 05-04-06/787 від 18.04.2007 року.

-   погодження управління архітектури і
містобудування - висновок № 2/3-3/1100
від 28.04.2007 року;

-   погодження управління   культури - висновок № 482/1-7   від 15.06.2007 року;

-   погодження Головного державного санітарного
лікаря м. Івано-Франківська -висновок
№251  від 04.06.2007 року;

-
погодження управління охорони навколишнього природного середовища в
Івано-Франківській області - висновок № 07-10/3895 від 19.06.2008 року;

-    погодження генплану забудови території -
згода головного архітектора міста Івано-Франківська.

Суд дослідив вищевказані докази  та встановив, що висновки всіх служб є
позитивними, оформленими відповідно до вимог законодавства.                                                                                  Порядком
вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 427  від 31.03.2004
року визначено, що з метою проведення таких робіт проводиться комісійна робота
, кінцевим результатом якої є акт.

П. 7
вищевквазаного Порядку встановлює, що
акт  вибору  земельних
ділянок  для  розміщення
об'єктів підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками
і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається
юридичній особі для подання до сільської, селищної, міської ради, районної,
Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття
відповідного рішення.

В
матеріалах справи наявний акт вибору земельної ділянки від 17.04.2007 року для
спорудження зупинки громадського транспорту з закладом торгівлі на
АДРЕСА_2,  який  підписаний всіма членами комісії та
скріплений печаткою.

Дослідивши подані в матеріали справи
докази суд дійшов висновку,  що у відповідача
відсутні будь-які підстави для відмови в затверджені матеріалів погодження
місця розташування об'єкта та в наданні згоди на складання проекту відведення
земельної ділянки, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 124  Земельного кодексу України передача в оренду
земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Пункт 3 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року вказує, що проект  відведення
земельної  ділянки  розробляється   на підставі     рішення сільської,    селищної,
міської   ради,   районної, Київської або Севастопольської
міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування
або передача у власність земельних ділянок або на підставі судового рішення.

Проект відведення земельної ділянки
складається після подання всіх визначених чинним законодавстом  документів щодо попереднього погодження місця
розташування об'єкту і затверджується в установленому порядку після погодження
його власником землі або землекористувачем та отримання позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи.

Пункти 3, 5 ст. 123  Земельного кодексу України вказують, що
юридична особа,  зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у  постійне
користування із земель державної або комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.  Відповідна
районна  державна  адміністрація або сільська, селищна, міська
рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Однак,
всупереч вимогам  земельного
законодавства відповідачем не прийнято рішення
по суті розгляду.

Ст.
19 Конституції України вказує, що правовий порядок в Україні грунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що  не передбачено  законодавством.    Органи державної влади та  органи
місцевого  самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти  лише  на
підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією  та  законами України.

Відповідно до ст. 70  Закону
України "Про землеустрій" спори, що  виникають при здійсненні землеустрою,  вирішуються судом.

Відповідно до п. 16 ст. 151 Земельного
кодексу України у  разі  відмови
власника  землі  або
землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної
влади у погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому
порядку.

Відповідно
до п. 17  ст. 151 Земельного кодексу
України у  разі  задоволення
позову  щодо   оскарження
відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної міської
ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об'єкта рішення
суду є підставою для розробки проекту відведення земельної ділянки.

За
наведених обставин суд дійшов висновку про порушення прав позивача, а отже,
обгрунтованість позовних вимог. Позов підлягає задоволенню.

Стосовно заперечень
відповідача із посиланням на п. 1 розділу Х "Перехідні положення"
Земельного кодексу України, то відповідно до ст. 5 Цивілького кодексу України
акти цивільного  законодавства  регулюють
відносини,  які виникли з дня
набрання ними чинності.

Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним чинності.

Також слід зазначити , що термін
"надання земельної ділянки", який вживається у статті 123 Земельного
кодексу  України , є процесуальним за
змістом , що враховує усі стадії , пов`язані з одержанням земельної ділянки в
користування. Стадія погодження місця розташування останньої є лише однією із
стадій надання . Тому Рада прийнявши
рішення (яке є чинним на сьогодні) про надання  дозволу на збір матеріалів погодження місця
розташування земельної ділянки , висловила своє волевиявлення  щодо розпорядження земельною ділянкою . За
таких обставин норма Закону що набула чинності
після  прийняття рішення Радою не
може бути застосована до спірних правовідносин.

Одночасно
суд задовільняючи позов врахував наступне.

Статя 2 Закону України “Про судоустрій
України” встановлює, що суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства
права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і
свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб,
інтересів суспільства і держави.

Відповідно до частини першої ст. 6
Закону України “Про судоустрій України” усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і
неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 3
Цивільного кодексу України  однією з
основних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та
інтересу.

Частина перша ст. 16 Цивільного
кодексу України  передбачає, що кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового  права та інтересу.

Таким чином, звернення особи до суду
за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів гарантовано законодавством
України .

При цьому, частиною 3 ст.16
Цивільного кодексу України , передбачається,
що суд при дослідженні і встановленні дійсних обставин справи може
відмовити особі(позивачу) у захисті , не застосовуючи  жоден із перерахованих у вказаній нормі способів,
у випадку зловживання своїми правами.

Відповідачем не доведено жодної із
визначених ст. 13 Цивільного кодексу України
форм зловживання правом, яке вчинено б позивачем.

Натомість, саме недотримання
відповідачем норм Конституції України , Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та норм земельного законодавства призвело до
порушення прав позивача.

За наведених обставин  заперечення відповідача безпідставні.

Судові витрати відповідно до вимог
ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 19, 124 Конституції
України, ст. 123, 124, 151 Земельного
кодексу України,  ст. 70  Закону
України "Про землеустрій",
Порядком  розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року, Порядком вибору земельних
ділянок для розміщення об'єктів, затвердженим постановою Кабінету  Міністрів України N 427 від 31.03.2004
року,  ст.  49, 82-84 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати право підприємця
ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки
для спорудження зупинки громадського транспорту з закладом торгівлі АДРЕСА_2

Стягнути з  відповідача Івано-Франківської міської ради,
вул. Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76000 на користь позивача приватного  підприємця ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_1,АДРЕСА_1,
витрат по сплаті державного мита у розмірі 85 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у розмірі 118 грн.

Наказ видати позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
Фанда Оксана Михайлівна

рішення виготовлено та підписано 12.11.08 року

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________ Чмихов
Юрій Анатолійович