ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р. Справа № 33/104-08

вх. № 5057/3-33

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з’явився.

розглянувши справу за позовом ТОВ Запорізьке ремонтно-транспортне підприємство "Альфа ЛТД" м. Запоріжжя

до ПП "Максітранс", м. Х-в

про стягнення 9502,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 9502,17 грн., у тому числі 8212,40 грн. - основного боргу, 1090,91 грн. - пені та 198,86 грн. - 3% річних за договором № 293 про міжнародні перевезення, укладеним між сторонами 10.10.2006 р.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов"язання в частині оплати послуг за договором, у зв"язку з чим утворилась заборгованність, яка до цього часу не погашена.

28.08.2008р. до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач уточнив розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь 8212,40 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції,136,21 грн. 3% річних та 913,15 грн. пені.

Оскільки у відповідності до ст. 22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не порушує чиїх -небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд приймає заяву про уточнення позовних вимог до розгляду.

Відповідач в судове засідання не з"явився, відзив на позов та витребувані попередньою ухвалою суду документи не наддав, у зв*язку з чим справа розглядається у відповідності до вимог ст..75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

10.10.2006р. між відповідачем (Експедитором) та позивачем (Перевізником) укладений договір на міжнародні перевезення вантажів. Відповідно до умов п.2.1.1 цього договору позивач зобов*язався забезпечити перевезення вантажів у відповідності до умов договору. У свою чергу відповідач зобов’язався сплатити вартість послуг у порядку та розмірі, зазначеному у договорі та Заявці. Згідно до п.3.2 договору вартість перевезень та строки оплати визначаються в кожному конкретному випадку та обумовлюються в Заявці. В разі, якщо строки оплати не обумовлені в Заявці, оплата здійснюється протягом 5 банківських днів після розвантаження автомобіля.

За заявкою № 115 від 02.11.2007р. було здійснено перевезення за маршрутом Langenfeld – Харків, вантаж –клей, вантажоотримувач – згідно ТТН, узгоджена сума – 2875 евро( за курсом НБУ на день розвантаження б/н 5 днів по оригіналам документів). Вантаж було доставлено до місця призначення та отримано вантажоодержувачем 15.11.2007р., про що свідчить відмітка в товаро- транспортній накладній, за якою здійснено перевезення та актом виконання транспортних робіт від 15.11.2007р., підписаним представниками сторін. За цим актом вартість перевезення склала 21342,56 грн. з ПДВ.

29.11.2007р. на адресу відповідача було направлено оригінали документів, що підтверджується матеріалами справи.

Але, в порушення умов договору та вимог ст. 526 ЦК України, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання в частині своєчасної оплати, лише частково сплатив вартість наданих послуг, внаслідок чого утворилась заб17.03.2008р. на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою про оплату за відповідною заявкою. Факт отримання претензії відповідачем підтверджується його гарантійним листом від 25.03.2008р. з зобов*язанням оплатити борг за рахунком № тр с3-0000500 в розмірі 7000 грн. до 01.05.2008р..

Але при дослідженні матеріалів справи встановлено, що станом на день розгляду справи заборгованість в розмірі 7000 грн. за відповідним перевезенням не сплачена.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позов в частині стягнення 7000 грн. боргу обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, тому позовні вимоги в сумі 1212,40 грн. інфляційних та 136,21 грн. 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 3.5. договору в разі затримки оплати відповідача за надані послуги з перевезення передбачені фінансові санкції в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу, що фактично є пенею, яка заявлена позивачем до стягнення. Позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який відповідає вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення 913,15 грн. пені обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Згідно зі ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті державного мита в розмірі 102 грн.та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст.526,625 ЦК України, ст.ст.1,12,33,44,47,49, 82-84 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Макситранс» ( ,61124, м. Харків, вул.Зернова,53/29, в тому числі р/ рахунок в ХОД АППБ»Аваль», МФО 38805) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке ремонтно-транспортне підприємство «Альфа», (м. Запоріжжя, 69035, вул..З.Козмодем*янської,8 а, в тому числі р/ рахунок 376 в Запорізькій облфілії АКБ СР «Укрсоцбанку», м.Запоріжжя, МФО 313010,ОКПО 13606744) 7000 грн. боргу, 1212,40 грн. інфляційних, 136,21 грн. 3% річних, 913,15 грн. пені, 102 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя