ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"17"
червня 2008 р.
Справа  № 14/34

за
позовом         Міністерство внутрішніх
справ України

до
відповідачів   Демидівська селищна Рада

ПФ
"ВІКІНГ"

про
визнання права власності

Суддя  Марач В.В.

Представники:

Від
позивача  :    представник за довіреністю Андріанов
М.В.

Від відповідачів :
селищна Рада -представник за довіреністюБондарчук Л.П., ПФ "ВІКІНГ"-
директор Ьакай А.М.

Статті
20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснено

СУТЬ  СПОРУ : Міністерство внутрішніх справ України звернулося в
господарський суд з позовом в якому просить визнати право власності за
державою, в особі уповноваженого органу МВС України, на адмінбудинок площею
461,1 кв/м та господарську будівлю (автогараж) площею 222 кв/м за адресою:
Рівненська області, смт. Демидівка, вул. 1 Травня, буд. № 13.Свої вимоги
позивач мотивує тим, що вище зазначене приміщення було передано Демидівському
РВ УМВС від Дубенського відділу дорожньої міліції УМВС. Однак не було проведено
відповідних дій та не оформлено належним чином документацію щодо закріплення
права власності за МВС України.

Фактично
Демидівський РВ УМВС України в Рівненській області користується даним
приміщення більше ніж 11 років. Підтримує його в належному стані. Райвідділом
здійснюються поточні ремонтні роботи приміщення, сплачуються комунальні послуги
та інші платежі, що стосуються утримання приміщення.

До
винесення рішення зі спору представник позивача подав заяву про зміну позовних
вимог в якій додатково до заявлених раніше позовних вимог просить суд визнати
договір від 21.10.1997р.№20 про обмін нерухомості, укладений між ПФ
"Вікінг" та Дубенським відділом дорожньої міліції дійсним. Крім цього
в заяві представник позивача просив залучити в якості другого відповідача по
даній справі  ПФ "Вікінг".

Заява
представника позивача, подана відповідно до ст.22 ГПК України, а віжтак
приймається судом до розгляду.

За
наведених обставин ухвалою суду від 26.05.2008 року залучено в якості другого
відповідача по даній справі  ПФ
"Вікінг".

Відповідачі
письмових відзивів на позов суду не надали, представники їх в судовому
засіданні заявили, що проти вимог позивача не заперечують.

Розглянувши
документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом,
заслухавши пояснення предстаників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини на яких грунтуються  їх вимоги
та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи,
господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При
цьому суд керувався наступним.

21
жовтня 1997 року між приватною фірмою "Вікінг" та  Дубенським відділом дорожньої міліції було
укладено договір №20 обміну нерухомості. Відповідно до  умов вказаного договору ПФ "Вікінг"
передала" у власність Дубенському відділу дорожньої міліції нерухомість по
вул.1 Травня, 13 в смт.Демидівка, а відділ
дорожньої міліції зобов"язався прийняти вказану нерухомість і
передати в якості розрахунку нерухомість в с.Товпижин Демидівського району. На
підставі акта прйомки-передачі нерухомості від 23.10.2007 року ПФ
"Вікінг" передала, а
Дубенський відділ дорожньої міліції прийняв адмінприміщення з будівлями
в смт.Демидівка по вул. 1 Травня, 13 та земельну ділянку 0,5 га..

Статтею
153 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент укладення договору,
встановлено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у
належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Договір
№20 обміну нерухомості від 21.10.1997 року
укладений у письмовій формі, як того вимагала ст.44 ЦК УРСР, і при його
укладенні між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних його умовах.

Таким
чином Договір №20 обміну нерухомості від 21.10.1997 року,  укладений між приватною фірмою
"Вікінг" та  Дубенським
відділом дорожньої міліції  є дійсним.

Відповідно
до статті 128 ЦК УРСР право влаксності (оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором. Така ж норма встаеновлена і ст.334 Цивільного кодексу
України.

Дубенський
відділ дорожньої міліції, на час укладення договору №20 являвся
підрозділом  Міністерства внутрішніх
справ України.

Частиною
3 статті 326 Цивільного кодексу України встановлено, що управління майном, що є
у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках,
передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Відповідно
до статті 1 Закону України "Про управління об'єктами державної
власності" управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом
Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами,
визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника
таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у
межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та
суспільних потреб.

Статтею
4 вказаного Закону визначено суб"єктів управління об"єктами державної
власності, до яких, зокрема, відносяться міністерства та інші органи виконавчої
влади.

Таким
чином позивачем у справі обгрунтовано є Міністерство внутрішніх справ України.

Статтею
392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.
Визнати договір від 21.10.1997р. №20 про обмін нерухомості, укладений між ПФ
"Вікінг" та Дубенським відділом дорожньої міліції дійсним.

3.
Визнати право власності за державою, в особі уповноваженого органу Міністерства
внутрішніх справ України, на адмінбудинок площею 461,1 кв/м та господарську
будівлю (автогараж) площею 222 кв/м за адресою: Рівненська області, смт.
Демидівка, вул. 1 Травня, буд. № 13.

Суддя
Марач В.В.

підписано "26"
червня 2008 р.