ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008 р.

№ 16/158-19/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М.

Харченко В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської обласної дирекції

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року

у справі за позовом

ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської обласної дирекції

до

ТОВ фірма "Траян"

про

звернення стягнення на майно

В С Т А Н О В И В:

у червні 2007 року, ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ фірми "Траян" про звернення стягнення на заставлене майно.

Позивач зазначав, що для забезпечення зобов’язань за кредитним договором №014/14-4/2690 від 08.07.2003 року, між банком і позичальником укладено нотаріально посвідчений договір застави №Д-329 від 23.07.2003 року, за умовами якого позичальник - громадянин Морозюк І.Я. надав у заставу належну йому квартиру №6 по вул. Галицькій, 14, м. Івано-Франківська.

На теперішній час заставлене майно перебуває у власності ТОВ "Траян" на підставі договору купівлі-продажу, укладеного останнім з позичальником 24.09.2004 року.

Вважаючи, що застава зберігає свою силу і при переході права на заставлене майно до іншої особи, та з огляду на непогашену заборгованість по кредитному договору, позивач просив постановити рішення про задоволення його вимог.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2007 року у позові відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2007 року, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2007 року та постанова Львівського апеляційного господарського суду скасовані, а справа передана на новий судовий розгляд.

При повторному розгляді справи, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 22.05.2008 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення оскаржені у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 24.10.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у позові і просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2008 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування судових рішень, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, вимоги позивача обгрунтовані умовами договору застави №Д-329 від 23.07.2003 року, який укладено ним з позичальником у забезпечення виконання кредитного договору №014/14-4/2690 від 08.07.2003 року.

За згодою позивача, про що свідчить його лист від 24.09.2004 року, про зняття заборони на заставлене майно, предмет застави було продано відповідачу у даній справі, а кошти від реалізації предмета застави - передані банку на часткове погашення заборгованості по кредитному договору, що позивачем не оспорюється, зокрема, і у касаційній скарзі.

Зазначені обставини свідчать, що за взаємною згодою банку і позичальника, і у визначеному ними порядку, предмет застави було реалізовано, що має своїм наслідком припинення права застави на підставі ст.593 ЦК України.

При такому положенні, та враховуючи, що залишок заборгованості по кредитному договору № 014/14-4/2690 від 08.07.2003 року підлягає стягненню з позичальника за рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.10.2006 року, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд обгрунтовано відмовили у позові і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М. Борденюк

В.М. Харченко