ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 48/86

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Дунаєвської Н.Г.,

Суддів :

Михайлюка М.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічний центр "Максим"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008 р.

у справі

№ 48/86 господарського суду міста Києва

за позовом

ТОВ "Поліграфічний центр "Максим"

до

ТОВ "Поліграфічні системи"

про

зміну договору,

за участю представників сторін:

позивача

не з’явились,

відповідача

Токаренко І.Г.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.07.2007 р. у справі № 48/86 (суддя: Сулім В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008 р. (судді: Отрюх Б.В., Верховець А.А., Тищенко А.І.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просив судові рішення у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив місцевий господарський суд, 23.12.2005 р. позивач (покупець) та відповідач (продавець) уклали договір № 001-1/660/23/12/2005 купівлі-продажу, відповідно до якого продавець зобов’язався на замовлення покупця поставити та передати у власність покупцеві флексографську машину з центральним циліндром моделі ECO-660 фірми KUEN YUH MACHINERY ENGINEERING CO., Ltd.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна ціна обладнання на день підписання договору становить 1758890 грн.

Пунктами 4.10-4.13 Договору сторони узгодили порядок прийняття обладнання за кількістю та якістю.

Обладнання вважається переданим покупцю якісним та таким, що відповідає умовам даного Договору з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту проведення пусконалагоджувальних робіт без застережень, а у випадку усунення недоліків –після підписання акту виконаних робіт чи прийому-передачі та інших відповідних документів, що засвідчують усунення недоліків, виявлених під час приймання обладнання за якістю (п.4.13 Договору).

21.06.2006 р. комісією у складі представників покупця, продавця та перевізника складено та підписано акт відкриття контейнера № 1, яким встановлено, що пломбування контейнера не порушено, обладнання міститься на трьох піддонах з двошаровою гнучкою упаковкою, при цьому виявлено наступні дефекти обладнання: відсутність кріплення вузлів машини, пошкодження окремих вузлів секції розмотки та намотки.

21.07.2006 р. сторони підписали Акт приймання-передачі флексографської машини, в якому зазначили виявлені недоліки. Окрім того, позивач підписав Акт із застереженням про те, що обладнання за якістю не прийняте та запропонував зменшити його вартість на 10% у зв’язку з дефектами та зменшенням товарної якості. Акт про проведення пусконалагоджувальних робіт від 21.07.2006 р. позивач також підписав з урахуванням зауважень, зазначених в Акті приймання-передачі.

Листом № 22 від 11.10.2006 р. позивач, посилаючись на дефекти поставленого обладнання та висновок фахівця-товарознавця №1165/25 від 05.09.2006 р. про вартість шкоди від деформації та пошкоджень у сумі 175889грн., запропонував відповідачу укласти додаткову угоду, яка була б невід'ємною частиною договору.

Проте, відповідач зазначену вимогу позивача відхилив, оскільки всі дефекти зазначені в Акті приймання-передачі від 21.07.2006 р. були усунені.

Господарські суди попередніх інстанцій вірно встановили, що договір №001-1/660/23/12/2005 від 23.12.2005 р., укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач фактично обрав вимогу безоплатного усунення недоліків товару.

Також судами зазначено, що з 24.06.2006 р. по 21.07.2006 р. відповідачем під час пусконалагоджувальних робіт зазначені дефекти були безоплатно усунені та більше не виявлялися.

За таких обставин, суди прийшли до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з даним висновком та вважає за необхідне зазначити, що в силу норми ч. 4 ст. 678 ЦК України положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Гарантії якості товарів, а також претензії у зв'язку з недоліками поставлених товарів регулюються ст. 269 Господарського кодексу України, згідно якої, у разі виявлення недоліків протягом гарантійного строку покупець за договором поставки не отримує прав, передбачених ст. 678 ЦК України, але має право вимагати від постачальника (виробника) усунення дефектів виробів за його рахунок.

При цьому, у всіх випадках, коли виявляється неналежна якість або некомплектність товарів, поставлених на підставі договору поставки, в тому числі і при виявленні дефектів виробів в період гарантійного строку, з постачальника може бути стягнуто штраф в порядку ч. 7 ст. 269 ГК України.

Крім того, згідно ст. 269 ГК України, яка є спеціальною нормою у відносинах між господарюючими суб’єктами, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України).

Судами встановлено, що відповідач листом від 01.08.2006 р. запропонував сплатити позивачу штраф за поставку неякісного обладнання, отже строк позовної давності має обраховуватись саме з цієї дати.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Поліграфічний центр "Максим" звернулось до суду з позовною заявою 26.02.2007 р. без надання доказів наявності поважних причин для пропуску строку.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про пропущення позивачем 6-місячного строку позовної давності, а відповідно про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач заявив про сплив строку позовної давності.

Посилання скаржника на неодноразове повернення позовної заяви з "формальних причин" як на поважну причину пропуску строку позовної давності спростовується положеннями ч. 1 ст. 265 ЦК України, якою передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008 р. у справі № 48/86 залишити без змін.

Головуючий суддя

Н. Дунаєвська

Судді :

М. Михайлюк

Н. Мележик