ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 р.

№
04-09/1356

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйова
О.В. -головуючого Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за
участю представників:

позивача

ОСОБА_2.

відповідача

ОСОБА_1

третьої
особи

не
з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуСуб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

на
постановуКиївського
міжобласного апеляційного господарського суду від 12.05.2008 року

у
справі

№
04-09/1356 господарського суду Черкаської області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи                    ОСОБА_2

доСуб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача  Комунальне підприємство “Софіївське”

про

стягнення
133 978, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2006 року Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2
звернувся до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача на користь позивача нанесених збитків у сумі 133 978, 00 грн., в
тому числі матеріальних збитків на суму 118 978, 00 грн., моральних збитків на
суму 15 000, 00 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок пожежі, яка сталася у зв'язку з порушення
правил пожежної безпеки при експлуатації побутової газової плити в кафе “Смак
Востока”, яке належить відповідачу, було знищено торговий павільйон “Дукан”, що
належить на праві власності позивачу. Внаслідок вказаних вище обставин позивачу
було завдано майнову та моральну шкоди, суму якої він просить стягнути з
відповідача в судовому порядку.

Рішенням
господарського суду Черкаської області від 26.04.2007 року (суддя: Упир І.І.),
залишеним без змін постановою  Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 12.05.2008 року (судді: Жук
Г.А. -головуючий, Агрикова О.В., Разіна Т.І.) по справі № 04-09/1356
господарського суду Черкаської області позов задоволено частково. Стягнуто з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на користь  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2 18 926, 91 грн. шкоди, 345, 00 грн. витрат по експертизі, 189, 26
грн. витрат по держмиту та 16, 67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В іншій сумі в позові відмовлено.

Мотивуючи
судові рішення, господарські суди з посиланням на статті 1166, 1172 Цивільного
кодексу України, статті 5, 6, 7, 36 Закону України "Про пожежну
безпеку" зазначили про те, що пожежею позивачу було завдано майнову шкоду,
а вимоги по відшкодуванню вартості не отриманого прибутку не підлягають
задоволенню, оскільки не доведені матеріалами справи. Крім того, апеляційний
господарський суд зазначає про те, що в задоволенні позовних вимог про
стягнення 59 734, 43 грн. необхідно відмовити в зв'язку з недоведеністю
обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог. Також
судом зазначено, що господарським судом Черкаської області правомірно та
обґрунтовано визначено розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу.

Не
погоджуючиcь з постановою, Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа
ОСОБА_1звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
12.05.2008 року по справі № 04-09/1356 господарського суду Черкаської області,
в якій просить постанову у справі та рішення господарського суду Черкаської
області від 26.04.2007 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи касаційну скаргу
доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України,
статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку". Зокрема, заявник
зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази знаходження
пошкодженого майна в торговому павільйоні під час пожежі.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернувся до суду з
клопотанням про зупинення виконання постанови Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 12.05.2008 року. Судова колегія,
розглянувши клопотання, дійшла висновку, що клопотання є необґрунтованим та не
підлягає задоволенню.

Відзиви
на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та відповідача, присутніх  у судовому засіданні, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в постанові, та доводи, викладені у касаційній скарзі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно
статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий  господарський суд України переглядає за
касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та
постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи, Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Черкаської області з позовною
заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача на користь позивача нанесених збитків у сумі 133 978,
00 грн., в тому числі матеріальних збитків на суму 118 978, 00 грн., моральних
збитків на суму 15 000, 00 грн.

Судами
першої та апеляційної інстанції встановлено, що Колективне підприємство
"Софіївське" діє на підставі Статуту, зареєстрованого рішенням
сільської ради № 16-1 від 10.03.2004 року та зареєстрованого у Золотоніській
районній державній адміністрації за реєстраційним № 08/2004 від 06.04.2004
року.

Рішенням
ХХІV скликання 18 сесії Софіївської сільської ради Золотоніського району
Черкаської області № 2 від 27.04.2004 року Колективному підприємству
"Софіївське" було надано дозвіл на здійснення виробничої діяльності
згідно Статуту та збирання ринкового збору на території сільської ради.

23.12.2005
року Софіївською сільською радою Золотоніського району Черкаської області було
прийнято рішення № 29-4/ІV про надання дозволу на замовлення проектної
документації на торгові ряди улаштовані із кіосків з легких конструкцій на розі
вулиць Радянська-Лисенка та СвердловаАДРЕСА_1Черкаської області.

Судами
першої та апеляційної інстанції встановлено, що 04.07.2005 року на території
Колективного підприємства "Софіївське" сталася пожежа в кафе
"Смак Востока", яке належить Суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичній особі ОСОБА_1, у зв'язку з чим було знищено павільйон
"Дукан", який належить Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_2на праві власності,  разом з
майном, яке в ньому знаходилось.

Відповідно
до Закону України "Про пожежну безпеку" та пунктів 2.1, 2.2. Правил
пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 року № 126, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 04.11.2004 року за № 1410/10009 забезпечення  пожежної
безпеки  підприємств,   установ
та організацій покладається на їх керівників та уповноважених
керівниками осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Судом
апеляційної інстанції також встановлено, що Колективне підприємство
"Софіївське" наказом  від
14.02.2005 року, відповідно до Правил пожежної безпеки на ринках, затверджених
Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій від 17.01.2005 року № 30,
заборонило експлуатацію газових балонів в торгових павільйонах та кіосках на
території ринку с. Софіївка.

Крім
того, апеляційним господарським судом відзначено, що і позивач,  Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_2 і відповідач, Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа
ОСОБА_1на момент пожежі (04.07.2005 року) здійснювали свою діяльність з
порушенням вимог Правил пожежної безпеки в Україні та Порядку видачі органами
державного пожежного нагляду дозволу на початок роботи підприємств, - без
дозволу на початок роботи, оскільки у позивача дозвіл на початок роботи діяв до
31.03.2004 року, а у відповідача, відповідно, до 20.08.2004 року.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що пожежа на території ринку Колективного
підприємства "Софіївське" вАДРЕСА_1сталася у зв'язку з   порушенням правил пожежної безпеки при
експлуатації побутової газової плити в кафе Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 "Смак Востока", що підтверджується і
матеріалами справи, а саме: матеріалами дізнання Золотоніського МРВ, довідкою
Золотоніського РВ ГУ МНС України в Черкаській області № 290 від 01.08.2005
року,  протоколом огляду місця події від
05.07.2005 року, актом про пожежу від 05.07.2008 року, в якому перелічено знищене
пожежею майно та ймовірною причиною пожежі визнано несправність газового
обладнання, актом знищеного майна торговельного павільйону "Дукан"
від 05.07.2008 року, яким встановлена загальна сума матеріальних збитків в
розмірі 36442,00 грн., висновком Дослідно-випробувальної лабораторії Головного
управління МНС України в Черкаській області б/н від 11.07.2005 року.

У
зв'язку з  тим, що пожежа сталася через
порушення правил пожежної безпеки в кафе відповідача, позивач звернувся
16.08.2005 року до відповідача з претензією, в якій просив відшкодувати завдані
збитки в сумі 52442,00 грн., з яких 37422,00 грн. -матеріальні збитки та
15000,00 грн. моральні, однак дана претензія відповідачем була залишена без
задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи
частково позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції виходили з
наступного.

Відповідно
до статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення  пожежної
безпеки  підприємств,   установ
та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб,
якщо інше не передбачено відповідним договором.

Статтями
5, 6 зазначеного вище Закону передбачені обов'язки підприємств, установ та
організацій та громадян щодо забезпечення пожежної безпеки.

За  порушення  встановлених
законодавством  вимог   пожежної безпеки, створення перешкод для
діяльності посадових осіб органів державного пожежного нагляду, невиконання їх
приписів винні в цьому посадові особи, інші працівники підприємств, установ,
організацій та громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним
законодавством. Підприємства, установи, організації та громадяни  зобов'язані відшкодувати збитки, завдані у
зв'язку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного
законодавства (статті 35, 36 Закону України "Про пожежну безпеку").

Врахувавши
приписи зазначених норм суди відзначили, що умовою відшкодування збитків,
завданих пожежею, є порушення підприємством, організацією, громадянином
протипожежних вимог.

Згідно
із частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України  майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною
1 статті 1172 зазначеного вище кодексу передбачено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків.

При
цьому, судами встановлено, що ймовірною причиною пожежі в кафе "Смак
Востока" є  порушення правил
експлуатації побутової газової плити гр. ОСОБА_3 який перебував у трудових
відносинах з Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1,
експлуатація якої на території ринку була заборонена.

Відповідно
до статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є  діяльність,
пов'язана  з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних
та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже,
суди врахувавши приписи зазначених вище норм дійшли висновку, що
відповідач  в результаті протиправного
використання газового обладнання як джерела підвищеної небезпеки  спричинив позивачу шкоду за яку має нести
відповідальність.

Попередніми
судовим інстанціями визначено, що розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню
позивачу становить 18926,91 грн., де 4144,00 грн. вартість знищеного пожежею
майна позивача, розмір якого визначено судово-товарознавчою експертизою,
проведеною Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту
судових експертиз та збитки реально понесені позивачем для відновлення роботи
торгової точки після пожежі, що в цілому становлять 14782,91 грн.

Врахувавши
наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної
інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення 59734,43 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними доказами, що дана сума є
реальними збитками завданими внаслідок пожежі.

Правомірного
висновку, дійшли попередні судові інстанції відмовивши в задоволенні позову в
частині стягнення моральної шкоди та витрат на послуги адвоката, оскільки
позивач не обґрунтував розмір заявленої моральної шкоди та не надав доказів
оплати вартості юридичних послуг.

Відповідно
до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно
статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування,
не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким
чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог
позивача.

Твердження
заявника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті рішення та постанови не знайшли свого
підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З
огляду на викладене, судова колегія вважає, що постанова у справі прийнята у
відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для її
зміни чи скасування не вбачається.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117,
пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.05.2008 року у
справі № 04-09/1356 господарського суду Черкаської області залишити без змін.

Головуючий
О. Муравйов

Судді
А.
Полянський

Г. Фролова