ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.08 Справа № 20/226/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах –Позивач: Міністерство оборони України, м.Київ

до: Акціонерного комерційного банку “Індустріалбанк”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Атіс”, Полтавська область, м.Кременчук

про стягнення суми 120 600,00 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від прокурора – Чалий М.Г. (прокурор, посвідчення №246);

Від позивача – Гордієнко В.І. (дов. №220/994/д від 27.12.2007р.);

Від відповідача – Пацюк Н.Ю. (дов. №76 від 14.04.2008р.);

Від третьої особи – Байда О.Г. (дов. б/н від 01.04.2008р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 120600,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 26.03.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/226/08, судове засідання призначено на 17.04.2008р. На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.05.2008р.

20.05.2008р. справу розглянуто, за згодою учасників судового процесу оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Прокурор та позивач підтримали позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просять їх задовольнити на підставі ст.121 Конституції України,ст.36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст.193 ГК України, ст.ст.509,526, 563 ЦК України. Позов мотивований наступним. 17.04.2007р. між Міністерством оборони України (позивач) та ТОВ “Атіс” (третя особа) було укладено договір №251/4/3/07/28 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби, відповідно до умов якого третя особа зобов’язалася поставити речове майно на загальну суму 804 000 грн. в кількості та строки згідно з специфікацією та рознарядкою. Строк поставки був визначений –ІІІ-ІV квартали 2007 року. На виконання розділу 8 договору, третя особа забезпечила належне виконання своїх зобов’язань шляхом надання банківської гарантії вих.№1733 від 12.04.2007р. в сумі 120 600,00 грн., виданої АКБ “Індустріалбанк” (відповідач). У зв’язку з невиконанням третьою особою своїх зобов’язань, позивач листом від 11.01.2008р. №246/34 звернувся бо відповідача з вимогою сплатити гарантійну суму. Відповідач листами від 28.01.2008р. та від 29.01.2008р. витребував додаткові докази, а потім відмовив у виплаті гарантійної суми. У зв’язку з цим, було подано позовну заяву про стягнення з відповідача суми 120 600,00 грн. в примусовому порядку.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, мотивуючи наступним. Відповідач відповідно до умов гарантії взяв на себе зобов’язання сплатити Міністерству оборони України будь-яку суму в межах 120 600.00 грн. у разі настання гарантійного випадку, а саме: неналежного виконання ТОВ “Атіс” умов договору №251/4/3/07/28 від 17.04.2007р., при одержанні письмової вимоги та письмового підтвердження невиконання третьою особою зобов’язань за цим договором. 23.01.2008р. АКБ “Індустріалбанк” отримав вимогу позивача від 11.01.2008р. про сплату 120 600 грн. У вимозі в якості письмового підтвердження невиконання зобов’язань вказано рознарядку, яка у відповідності до п.2.2 договору поставки є його невід’ємною частиною та містить лише вимоги до асортименту, кількості товару та зазначення адреси одержувачів та строки поставки. Рознарядка як додаток до договору поставки носить плановий характер відвантаження ТОВ “Атіс” продукції. Тобто, вона є частиною договору поставки, а не підтвердженням його невиконання. Інших документів, що могли б свідчити про неналежне виконання ТОВ “Атіс” зобов’язань за договором, позивачем надано не було. Надання таких документів згідно з ч.2 ст.563 ЦК України, п.2 глави 4 розділі ІІ “Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах”, ст.19 Уніфікованих правил Міжнародної торгівельної палати для гарантій на першу вимогу 1992р. є обов’язковою умовою для виплати гарантійної суми. Крім того, вимога щодо сплати за гарантією надійшла від Департаменту постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України за підписом директора департаменту, повноваження якого не були підтверджені, що дає право розглядати цю вимогу як підписану особою з неналежними повноваженнями.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги є безпідставними та погодився з позицією відповідача. Міністерство оборони не виконало умови гарантії, не надало письмового підтвердження невиконання умов договору. Також представник третьої особи звернув увагу, що таким доказом могла б бути, зокрема, претензія, яку Міністерство оборони України направило12 січня 2008р. за №241/9/22П ТОВ “АТІС” .

Представник позивача заперечив на позицію відповідача та третьої особи і пояснив, що ніяких підтверджуючих документів невиконання немає і не могло бути. У вимозі містилося письмове підтвердження. Направлення чи не направлення претензії –це право Міністерства оборони України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.04.2007р. між Міністерством оборони України (Замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Атіс” (Постачальник, третя особа) укладено договір №251/4/3/07/28 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), відповідно до умов якого третя особа взяла на себе зобов’язання поставити речове майно для потреб позивача, а позивач –прийняти та оплатити продукцію.

Строк дії договору, згідно з п.10.1, –з дати набрання ним чинності до 31.12.2007р., а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Вартість продукції, передбаченої до поставки, її номенклатура, характер, технічні та якісні характеристики та інші вимоги до продукції, строки (терміни) виконання договору, визначені в специфікації, яка викладена в п.1.2 цього договору.

Так, згідно з цією специфікацією третя особа повинна була поставити визначену в ній продукцію в зазначеній кількості в ІІІ та ІV кварталах 2007 року (до 15.12.2007р.) на загальну суму 804 000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Згідно з п.2.2. одержувачами продукції є речові бази (склади) Міністерства оборони України згідно з рознарядкою останнього, яка є невід’ємною частиною цього договору, з обов’язковим додержанням вказаних у ній вимог.

Відповідно до рознарядки Міністерства оборони України, підписаної сторонами договору, ТОВ “Атіс” повинно було здійснити поставку продукції (напівхромові черевики) у ІІІ та ІV кварталі 2007 року в загальній кількості 5000 пар, одержувачем якої є військова частина А2788, м.Київ.

У п.1.8 розділу 8 договору поставки №251/4/3/07/28 від 17.04.2007р. встановлено, що постачальник забезпечив виконання своїх зобов’язань за цим договором у розмірі 15% від суми договору коштами (банківська гарантія №1 від 12.04.2007р., реєстраційний №1733, видана АКБ “Індустріалбанк” на суму 120 600 грн.).

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню на наступних підставах.

Згідно з ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст.560, 561 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Відповідно до ч.2 розділу І “Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах”, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №639, гарантія – це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Із матеріалів справи слідує, що гарантією виконання №1 від 12.04.2007р. вих.№1733 Кременчуцька філія АКБ “Індустріалбанк” (Гарант) безвідклично зобов’язався негайно, на першу вимогу, оплатити Міністерству оборони України (Бенефіціар) будь-яку суму в межах 120 600,00 грн. за умови настання наступних випадків: неналежного виконання ТОВ “Атіс” (Принципал) умов договору поставки напівчеревиків хромових, та при одержанні: 1.письмової вимоги оплати, 2.письмового підтвердження того, що ТОВ “Атіс” не виконало умов за договором поставки. В гарантії встановлено, що вона дійсна до 31.01.2008р. включно і автоматично цілком минає якщо письмова вимога оплати, письмове підтвердження невиконання умов договору або лист-звернення від Принципала про внесення змін до гарантії не будуть у розпорядженні АКБ “Індустріалбанк” до 31.01.2008р.

11.01.2008р. відповідачеві було направлено вимогу №246/34 за підписом директора департаменту постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, про перерахування коштів в сумі 120 600 грн., в якій зазначено, що станом на 01.01.2008р. постачальник (третя особа) не виконав своїх зобов’язань за договором, постачання продукції згідно специфікації договору та рознарядок, які він отримав, не здійснив. Письмовим підтвердженням невиконання умов договору у вимозі зазначено отриману, але не виконану постачальником рознарядку.

На вищезазначену вимогу листом №787 від 28.01.2008р. відповідач повідомив, що Банк-гарант, отримавши вимогу беніфіціара, має переконатися в її достовірності та просив підтвердити вимоги щодо виконання або невиконання постачальником своїх зобов’язань згідно договору поставки №251/4/3/07/28 від 17.04.2007р.

Листом №493 від 29.01.2008р. Банк повідомив, що надана до вимоги рознарядка є невід’ємною частиною договору та не може бути доказом неналежного його виконання та відмовив у задоволенні вимоги №246/34 від 11.01.2008р.

Статтею 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

Згідно з п.2 глави 4 розділу ІІ “Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах” одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Аналогічні приписи містяться в Уніфікованих правилах міжнародної торгової палати для гарантій за першою вимогою 1992 року.

Як встановлено судом, в гарантії сторони передбачили, що гарантійна сума сплачується за умови настання неналежного виконання ТОВ “Атіс” (Принципал) умов договору поставки напівчеревиків хромових, та при одержанні: письмової вимоги позивача, письмового підтвердження того, що ТОВ “Атіс” не виконало умов за договором поставки.

Таким чином, обов’язковою умовою для сплати грошових коштів за гарантією було визначено надання письмового підтвердження невиконання зобов’язань, про що було чітко встановлено в гарантії. Обов’язок підтвердження настання певних обставин було покладено на бенефіціара. Позивач доказом неналежного виконання ТОВ “Атіс” зобов’язань за договором поставки вважає отриману, але не виконану рознарядку, яка і була додана до вимоги. Однак, як вбачається із умов договору поставки, рознарядка є його невід’ємною частиною в якій визначено асортимент, кількість, строки поставки, одержувач Замовника, та яка фактично є підставою для здійснення поставки. Однак, сама лише підписана рознарядка не може бути належним доказом невиконання ТОВ “Антіс” його зобов’язань, оскільки є частиною договору і підписується під час укладення договору.

Судом встановлено, що наступного дня після направлення вимоги банку сплатити суму, тобто 12.01.2008р., позивач направив ТОВ “Атіс” претензію №241/9/22П про сплату штрафу на підставі п.6.3 договору за непоставку товару. Однак, копія цієї претензії не була надана відповідачу у підтвердження факту невиконання зобов’язань за договором, незважаючи на те, що листом №787 від 28.01.2008р. відповідач просив підтвердити вимоги щодо невиконання зобов’язань постачальником. Вказана копія претензії надана третьої особою в судовому засіданні і про її наявність позивач взагалі не повідомив ні відповідача, ні суд.

Відповідно до ч.1 ст.565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у задоволенні вимоги, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення гарантійної суми немає.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                    Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 08.08.2008р.