ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2008 р.                                                   Справа № 17/3308

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С., з секретарем Мараксіною О.І., за участю представників сторін:

позивача –Назаренко С.А. - ліквідатор

відповідача –Некрашевич О.П., Черниж Л.В., Лисун Д.О. - по довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/3308

за позовом

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Підставки"

до

приватного сільськогосподарського підприємства "Плешкані"

про

стягнення 64 928 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Підставки" (далі-позивач) звернулось в суд з позовом про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства "Плешкані" (далі-відповідач) 64 928 грн. заборгованості на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2005 року.

Підставою позову, на думку позивача, є невиконання відповідачем зобов’язань по оплаті за передані об’єкти незавершеного виробництва рослинництва по договору бн від 11.04.2005 року.

У судовому засіданні 19.08.2008 року представник позивача на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 26 191,34 грн. заборгованості у зв’язку із частковою сплатою ним своєї заборгованості в сумі 38 736,66 грн.

Відповідач –приватне сільськогосподарське підприємство "Плешкані" проти позову заперечує через безпідставність заявлених вимог, стверджуючи про відсутність заборгованості перед позивачем, оскільки виконував для позивача роботи шляхом надання послуг комбайну по обмолоту на суму 26 191,34 грн., яка є предметом спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, задовольняє позовні вимоги повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу бн від 11.04.2005 року об’єктів незавершеного виробництва рослинництва, за умовами якого позивач зобов’язався передати об’єкти незавершеного виробництва рослинництва (посіви озимої пшениці та ґрунтообробні роботи, що були виконані на землях, які з 29.03.2005 року орендує ПСП «Плешкані»у землевласників с. Підставки), а відповідач зобов’язався відшкодувати СТОВ "Підставки" витрати, що понесені у зв’язку із виконанням комплексу осінньо-польових робіт.

Сторони в пункті 2.2. договору встановили, що відповідач (покупець) зобов’язаний провести оплату за передані об’єкти незавершеного виробництва по безготівковому розрахунку до 01.09.2005 року, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача (продавця).

11.04.2005 року між сторонами був складений і підписаний акт приймання-передачі об’єктів незавершеного виробництва рослинництва, за яким позивач передав, а відповідач прийняв об’єкти незавершеного виробництва рослинництва загальною вартістю 105 928 грн.

В подальшому додатковою угодою № 1 від 29.08.2005 року сторони внесли зміни в пункт 2.2 договору від 11.04.2005 року щодо строків розрахунку, встановивши обов’язок відповідача провести оплату за передані об’єкти незавершеного виробництва рослинництва до 30.01.2006 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов’язання за договором від 11.04.2005 року виконав, передавши відповідачу об’єкти незавершеного виробництва рослинництва на загальну суму 105 928 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом від 11.04.2005 року приймання-передачі.

Проте, як встановлено судом, відповідач свої зобов’язання за договором купівлі-продажу від 11.04.2005 виконав частково, сплативши позивачу 41 000 грн., і на момент звернення позивача до суду з позовом заборгованість відповідача складає 64 928 грн.

Направлену позивачем претензію № 401/42 від 16.05.2008 року відповідач залишив без задоволення.

Після порушення провадження у даній справі № 17/3308 відповідач додатково сплатив позивачу 38 736,66 грн. заборгованості, що підтверджується наданим позивачем платіжним дорученням № 1822 від 15.07.2008 року, у зв’язку з чим ним була подана заява про зменшення розміру позовних вимог до 26 191,34 грн.

Відповідач в обґрунтування безпідставності заявлених вимог стверджує про відсутність заборгованості перед позивачем, оскільки він виконував для позивача роботи шляхом надання послуг комбайну по обмолоту на суму 26 191,34 грн., що підтверджується на його думку видатковою накладною № 75 від 06.09.2005 року.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, твердження відповідача є необґрунтованими, оскільки факт надання послуг комбайном має бути оформлений Актом виконаних робіт, який в матеріалах справи відсутній і відповідачем суду не наданий, на видатковій накладній № 75 від 06.09.2005 року та рахунку-фактурі № СФ-0000297 від 06.09.2005 року стоять лише печатки відповідача і підписи його посадових осіб. В графі Отримав(ла) видаткової накладної № 75 від 06.09.2005 року стоїть підпис особи без зазначення її прізвища та посади, а також відсутня будь-яка печатка організації, що унеможливлює встановлення організації-отримувача послуг, а отже в даному випадку відповідачем не доведено за правилами статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України факт надання послуг комбайном та будь-яких інших послуг в рахунок погашення заборгованості перед позивачем по договору купівлі-продажу від 11.04.2005 року.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача на пояснення колишнього директора СТОВ «Підставки»Юрченко Ю.І., оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Крім того, сторони в пункті 2.2. договору встановили, що відповідач (покупець) зобов’язаний провести оплату за передані об’єкти незавершеного виробництва по безготівковому розрахунку до 01.09.2005 року, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача (продавця). Тобто сторони встановили конкретний спосіб розрахунку за передані об’єкти незавершеного виробництва. Будь-яких інших домовленостей між сторонами, в тому числі про виконання певних робіт, зокрема, надання послуг комбайном, між сторонами не було, змін або додатків до договору купівлі-продажу бн від 11.04.2005 року щодо порядку, умов та строків (окрім додаткової угоди № 1 від 29.08.2005 року) погашення заборгованості відповідача сторони не укладали.

Викладені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача стосуються лише усних домовленостей між сторонами, жодним чином не підтверджуються будь-якими доказами погашення заборгованості перед позивачем саме по договору купівлі-продажу від 11.04.2005 року, у зв’язку з невиконанням якого виник спір, а сам лише факт перерахування відповідачем будь-яких коштів не підтверджує їх перерахування по зобов’язанням, які виникли з договору купівлі-продажу бн від 11.04.2005 року об’єктів незавершеного виробництва рослинництва.

Судом також не приймаються до уваги посилання відповідача на видану ним податкову накладну від 06.09.2005 року № 1190 та зазначення в Книзі обліку продажу про перерахування позивачу коштів, оскільки вказані документи оформлюються самим позивачем без погодження з відповідачем.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 26 191,34 грн. заборгованості за невиконання зобов’язань по оплаті вартості об’єктів незавершеного виробництва рослинництва по договору купівлі-продажу від 11.04.2005 року.

Оскільки відповідачем заборгованість в сумі 38 736,66 грн. була перерахована після подання позову, тобто позов був заявлений правомірно, тому на підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачене державне мито в розмірі 649,28 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Плешкані" (Черкаська область, Золотоніський район, с. Плешкані, р/р 2001 в ЧФ АКБ «Укрінбанк», МФО 354314, код ЄДРПУО 03793107) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Підставки" (Черкаська область, Золотоніський район, с. Підставки, р/р 2001 в ЧГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк», м. Черкаси, МФО 354347, ) –26 191,34 грн. заборгованості, 649,28 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя С.С.Боровик

Повний текст рішення оформлений та підписаний 16.09.2008 року.