ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р.

матеріали № 2/740-08

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Шевченко В.В.

Мирошниченко М.А.,

при секретарі   -
Волощук О.О.

за участю представників:

Від
позивача: Гинку Ю.М.

Від
відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу громадянина
ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Одеської
області

від 10.07.2008 року № 2/740-08

за позовом: громадянина ОСОБА_1

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства
“Пересувна механізована колона - 225”

про поновлення на раніше займаній
посаді та визнання недійсними протоколів загальних зборів акціонерів.

ВСТАНОВИЛА:

Громадянин України ОСОБА_1 звернувся
до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного
товариства “Пересувна механізована колона -225” (далі - ВАТ “ПМК-225”) про
поновлення його на раніше займаній посаді виконуючого обов'язки голови
правління ВАТ “ПМК-225” та визнання недійсними протоколів загальних зборів
акціонерів ВАТ “ПМК-225” від 12.02.2008р. і від 14.05.2008р.

В обгрунтування пред'явлених вимог
позивач вказував те, що загальними зборами акціонерів ВАТ “ПМК-225” які
відбулися 12.02.2008 року та  14.05.2008
року його було звільнено з посади виконуючого обов'язки голови правління
акціонерного товариства та призначено виконавчим директором товариства іншу
особу,  однак його не було запрошено на
вказані збори і письмово повідомлено про звільнення. Позовні вимоги
обґрунтовані посиланнями на ст. 48 Закону України “Про господарські
товариства”, згідно з якою головою та членами правління товариства  можуть
бути  особи, які перебувають з
товариством у трудових відносинах, а також на ст. ст. 3, 232, 233 та 235 Кодексу
законів про працю України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.07.2008 року (суддя -Бахарев Б.О.) у прийнятті зазначеної
позовної заяви відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст. 62 ГПК України з посиланням
на те, що позивач - громадянин ОСОБА_1 не є учасником (засновником, акціонером)
ВАТ “ПМК -225”, у зв'язку з чим відповідно до п. 4 ст. 12 ГПК України спір не
належить до корпоративного та не підлягає розгляду в господарських судах.

В апеляційній скарзі громадянин
України ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування господарським судом
першої інстанції норм  процесуального
права при винесенні зазначеної ухвали просить її скасувати повністю та його
позовну заяву передати на розгляд до господарського суду Одеської області.

При цьому скаржник,
зокрема, зазначає, що допущені порушення норм законодавства при проведенні
загальних зборів акціонерів ВАТ “ПМК -225” мають наслідком незаконне звільнення
з посади ОСОБА_1, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого
права на працю, передбаченого ст. 43 Конституції України.

Відзив на апеляційну скаргу від
відповідача не надходив.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права
при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Згідно з рекомендаціями президії
Вищого господарського суду України “Про практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин” від 28.12.2007р. №
04-5/14, при вирішенні питання про належність спору до корпоративного
господарські суди повинні враховувати, що частиною 2 ст. 194 ЦК України
визначено таке: до особи, яка набула право власності на цінний папір,
переходять у сукупності усі права, що ним посвідчуються. Отже, особа вважається
акціонером та відповідно суб'єктом корпоративних прав з моменту набуття права
власності на акції (п.п. 1.1).

Оскільки пунктом 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України передбачено, що стороною корпоративного спору може бути також учасник,
що вибув з товариства, спори про визнання недійсними рішень про виключення
учасника з товариства, а також спори, пов'язані з визначенням та стягненням
вартості частки майна товариства, належної до сплати учаснику, який вийшов
(вибув) з товариства, належать до корпоративних і підлягають розгляду виключно
господарськими судами (п.п. 1.3).

Спори за позовами осіб, що не є
учасниками (акціонерами) господарського товариства, до господарського
товариства за своїм суб'єктним складом не належать до корпоративних. Справи з
відповідних залежно від складу сторін розглядаються господарськими або
загальними судами (п.п. 1.5).

Для розмежування трудових та
корпоративних спорів у справах, пов'язаних з рішеннями про обрання або
звільнення, відкликання керівників та інших посадових осіб товариства,
господарським судам слід враховувати підстави подання позову. Трудовим є спір,
пов'язаний із застосуванням норм Кодексу законів про працю України та з
порушенням права позивача на працю, підставою ж виникнення корпоративного спору
є порушення або оспорювання корпоративних прав учасників (акціонерів)
господарських товариств, норм ЦК України, ГК України, Закону України "Про
господарські товариства", вимог установчих документів господарських
товариств.

Недотримання вимог законодавства та
установчих документів під час  скликання
та проведення загальних зборів господарського товариства є порушенням прав
учасників (акціонерів) на управління товариством, а не трудових прав керівника
(інших посадових осіб) товариства. Відповідно з позовом про визнання недійсними
рішень загальних зборів з цих підстав вправі звертатися учасники (акціонери)
господарського товариства. Тому спори про визнання недійсними рішень загальних
зборів з підстав порушення порядку їх скликанням та проведення, в тому числі
рішень про обрання, звільнення, відкликання тощо керівників та інших посадових
осіб господарських товариств, належать до корпоративних спорів і підлягають
вирішенню господарськими судами за місцезнаходження господарського товариства.

У випадку коли в позовній заяві
об'єднано вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів про обрання,
звільнення, відкликання, поновлення на посаді тощо керівників чи інших
посадових осіб товариства з підстав порушення норм ЦК України, ГК України,
Закону України "Про господарські товариства", інших норм цивільного
та господарського законодавства, статуту товариства з вимогами скасувати наказ
про призначення (звільнення, відкликання) керівника чи іншої посадової особи
або розірвати трудовий контракт, укладений з керівником чи іншими посадовими
особами товариства, господарський суд повинен на підставі пункту 1 частини
першої статті 80 ГПК України припинити провадження в частині вимог, які
стосуються відповідного наказу або трудового контракту.

Господарським судам у вирішенні
спорів між акціонерами та акціонерним товариством необхідно враховувати, що
відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про Національну
депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в
Україні" підтвердженням права власності на цінні папери у документарній
формі є сертифікат, а на цінні папери, випущені у бездокументарній формі, або
знерухомлені (тобто переведені з документарної форми у бездокументарну), -
виписка з рахунку у цінних паперах.

Належних доказів, які б
підтверджували набуття права власності на цінні папери ВАТ “ПМК-225” позивачем
до суду не подано і із матеріалів позовної заяви випливає, що він не є
учасником (засновником, акціонером) цього акціонерного товариства. Окрім того,
зміст позовної заяви та апеляційної скарги свідчать про те, що громадянин
України ОСОБА_1 звернувся до господарського суду не у зв'язку з порушенням його
прав акціонера на управління товариством внаслідок недотримання вимог
законодавства та установчих документів під час скликання та проведення
загальних зборів акціонерів ВАТ “ПМК-225”, а за захистом свого права на працю,
тобто за вирішенням саме трудового спору, який не підвідомчий господарським
судам України.

А тому місцевий господарський суд
правильно відмовив у прийнятті зазначеної позовної заяви відповідно до  п.1 ч.1 ст. 62 ГПК України, оскільки вона не
підлягає розгляду в господарських судах України. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків господарського суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись  ст. ст.
99, 101-106  ГПК України, колегія
суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 10.07.2008 року
№ 2/740-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена  у
касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:
Бєляновський В.В.

Судді
Мирошниченко М.А.

Шевченко
В. В.