ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/280

26.08.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»

до Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва

Шевченківської районної у місті Києві ради

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Шевченківська районна у місті Києві рада

про визнання договору оренди продовженим

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

від позивача Ткаченко Р.В. –по дов. № 12-2 від 13.06.2008

від відповідача Шиманська О.В. –по дов. № 7/8—29-06/58 від 29.01.2007

від третьої особи Шиманська О.В. –по дов. № 1024 від 26.06.2006

У засіданні брали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.08.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»про визнання договору оренди № 485/1 від 20.04.2007 укладеного між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»продовженим на то самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені вказаним договором.

Позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про зміну позовних вимог, в якій просить відповідача виконати умови договору № 485/1 від 20 квітня 2007 року та передати нежиле приміщення загальною площею 309,6 кв.м., а саме: напівпідвал за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8а, Товариству з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»; визнати договір оренди № 485/1 від 20 квітня 2007 року на приміщення загальною площею 309,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8а, подовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

Відповідач у письмовому відзиві на позов відповідач позов не визнає і надає наступні обґрунтування. Відповідно до положень ст. 143 Конституції України та п. 1 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»територіальним громадам районів у містах належить право комунальної власності на рухоме майно, доходи місцевих бюджетів, не житлові приміщення, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отриманні від їх відчуження. Шевченківська районна у м. Києві рада від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до закону здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності Шевченківського району міста Києва, в тому числі виконує всі майнові операції. Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради № 263 від 25.11.2003 створено Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради, що є виконавчим органом Шевченківської районної у м. Києві ради, і згідно із п. 1.3. Положення виконує функції та повноваження щодо управління комунальним майном, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради та виступає від імені райради орендодавцем і укладає договори оренди комунального мана району. 20.04.2007 між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради та ТОВ «Квестор Груп»був укладений договір оренди нежилих приміщень № 485/1 відповідно до якого позивачу було надане в строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 309,6 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8-а. Пункт 8.2. договору встановлює строк дії договору оренди з 20.04.2007 по 03.04.2008. Пунктом 8.3. договору передбачено, що продовження строку дії договору оренди на об'єкт оренди можливе лише у разі видання нових розпорядчих документів (розпорядження), тобто в порядку укладення нового договору. Згідно зі ст. 291 ГК України, ст. 27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна України»договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Вважає за необхідне звернути увагу суду на той факт, що позивач безпідставно посилається на положення статті 777 ЦК України та ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»як на безумовну підставу продовження строку договору оренди оскільки пунктом 8.3. договору чітко передбачено продовження строку дії договору оренди лише шляхом видання нових розпорядчих документів, тобто в порядку укладення нового договору. Однак, після закінчення терміну дії даного договору відповідач не видавав позивачу жодних нових розпорядчих документів (розпорядження) про продовження строку дії договору оренди на нежиле приміщення загальною площею 309,6 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8-а. Враховуючи викладене, просить в позові відмовити повністю.

Третя особа у письмових поясненнях проти позову заперечує з тих самих підстав, що і відповідач.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2007 року між Управлінням комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»(орендар), на підставі розпорядження Шевченківської районної у м. Києві ради № 62 від 04.04.2007, було укладено договір оренди № 485/1 нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району міста Києва (далі –договір № 485/1).

Відповідно до положень пунктів 1.1., 1.2. договору № 485/1, орендодавець зобов’язався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування (оренду) нежиле приміщення (будівлю, споруду), а саме, напівпідвал загальною площею 309,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Софіївська, 8а, з метою розміщення Інтернет-кафе, комп’ютерного клубу, дитячого закладу громадського харчування.

Частина перша статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»зазначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно частини першої статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина перша статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до пункту 8.2. договору № 485/1, строк дії договору встановлений з 20.04.2007 до 03.04.2008.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно підпункту 8.4.1. договору № 485/1, даний договір припиняє свою дію або розривається достроково у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Враховуючи вищевикладене, дія договору № 485/1 закінчилася 03.04.2008.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічне положення вказано у пункті 8.3 договору № 485/1.

Відповідач по даній справі не надав суду доказів надсилання позивачу протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору № 485/1 письмових заперечень щодо продовження дії вказаного договору, що є підставою для поновлення дії договору № 485/1 на новий строк і на тих самих умовах, що були ним передбачені, тобто до 03.04.2009.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Аналогічне положення передбачено також пунктом 4.4. договору № 485/1.

Враховуючи положення чинного законодавства України, належному виконанню орендарем своїх обов’язків кореспондує зустрічне належне виконання своїх обов’язків орендодавцем.

З пункту 1.3 договору № 485/1 вбачається, що об’єкт оренди передається орендарю згідно з актом приймання-передачі, що є невід’ємною частиною даного договору.

Пункт 3.1 договору № 485/1 встановлює для відповідача обов’язок після підписання договору оренди передати позивачу, а для позивача –обов’язок прийняти об’єкт оренди за актом приймання-передачі.

Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Частина друга статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 765 Цивільного кодексу України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

З огляду на те, що договором № 485/1 не встановлено строку передання об’єкта оренди орендодавцем орендарю, орендодавець зобов’язаний був передати у користування позивача об’єкт оренди негайно або не пізніше семи днів після отримання вимоги позивача про передання йому у користування об’єкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 17.06.2007 № 76.1-07, від 02.04.2008 № 34.1-08 позивач звертався до відповідача з вимогою передати в користування за актом приймання-передачі нежиле приміщення напівпідвалу загальною площею 309,6 кв.м., розташованого за адресою: вул. Софіївська, 8а.

Частина перша статті 767 Цивільного кодексу України встановлює обов’язок наймодавця передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Частиною четвертою статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передбачено обов’язок орендодавця передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

Відповідач не надав суду доказів передання позивачу в орендне користування вищевказаного приміщення.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об'єкт оренди, орендар має право вимагати від орендодавця передачі об'єкта та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих йому невиконанням договору оренди.

Стаття 766 Цивільного кодексу України встановлює правові наслідки не передання майна наймачеві, зокрема, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором або вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою, або відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Зважаючи на те, що не передання орендодавцем орендарю об’єкта оренди порушує права останнього та позбавляє його можливості використовувати об’єкт оренди за цільовим призначенням, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про зобов'язання відповідача 1 виконати умови договору № 485/1 та передати позивачу нежиле приміщення –напівпідвалу загальною площею 309,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8а.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частина перша статті 762 Цивільного кодексу України зазначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Таким чином, для орендаря встановлено обов’язок сплати орендної плати за користування об’єктом оренди.

Відповідно до пункту 6.9 договору № 485/1, орендна плата за користування об’єктом оренди нараховується з дати підписання акта приймання-передачі об’єкта оренди.

Частина шоста статті 762 Цивільного кодексу України встановлю, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Враховуючи те, що позивач не користувався об’єктом оренди через його не передання орендодавцем, у орендаря був відсутній обов’язок сплачувати орендну плату.

Також, суд зазначає, що орендар міг виконати свої зобов'язання, встановлені пунктом 3.2 договору № 485/1, лише після фактичного передання йому орендодавцем об’єкта оренди у користування за актом приймання-передачі.

З огляду на те, що орендодавець своїх зобов’язань щодо передання позивачу вищезазначеного приміщення не виконав, суд дійшов висновку про неможливість виконання орендарем обов’язків, передбачених пунктом 3.2 договору № 485/1.

Крім того, сторонами по справі не заперечується той факт, що на виконання вимог підпункту 3.2.12 договору № 485/1, укладення договору страхування об’єкта оренди не відбулося через бездіяльність орендодавця.

Враховуючи вище викладене, позивач вчинив всі залежні від нього дії щодо належного виконання свої зобов'язанням за договором № 485/1, а тому має право на подовження дії вказаного договору на новий строк і на тих самих умовах.

Посилання відповідача і третьої особи на пункт 8.3 договору № 485/1, який вказує на те, що дія цього договору може бути подовженою лише за наявності розпорядження Шевченківської районної у м. Києві ради судом не приймається, оскільки у тексті договору № 485/1, в тому числі і в пункті 8.3 договору, такі умови відсутні.

Згідно частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, суд може захистити цивільне право або інтерес шляхом зобов'язання відповідача виконати свій обов’язок в натурі та шляхом визнання права.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»у повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язати Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради (01030, м. Київ, бул. Шевченка, 26/4, ) виконати умови договору № 485/1 від 20 квітня 2007 року та передати нежиле приміщення загальною площею 309,6 кв.м., а саме: напівпідвал за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8а, Товариству з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ).

3. Визнати договір оренди № 485/1 від 20 квітня 2007 року на приміщення загальною площею 309,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 8а, подовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

4. Стягнути з Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради (01030, м. Київ, бул. Шевченка, 26/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квестор Груп»(04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) в доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 27.08.2008