РІШЕННЯ

"15" вересня 2008 р.

Справа № 9/110-2533

Господарський
суд Тернопільської області

у складі   , при секретарі Кулагіній Т.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні спір

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю
Фірми  «Інтерпродсервіс», вул.
Тупікова,1, м. Хмельницький

до відповідача: Фізичної
особи -підприємця1 ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1

за участю представників сторін:

позивача:      Вагін Д.С., довір. від  03.06.08 р.

відповідача:  не з'явився

Представника  позивача
ознайомлено з правами та обов'язками сторони у процесі згідно з ст.
22,  ГПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Інтерпродсервіс",    м.
Хмельницький, звернувся до господарського суду Тернопільської області з
позовом до   фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1., м. Тернопіль, про стягнення 20541,62 грн., з яких 17970,31 грн. -
сума основного  боргу з урахуванням інфляції,
781,92 грн. - відсотків за користування чужими коштами; 225,55 грн. трьох
відсотків річних; 1563,84 грн. пені. за невиконання умов договору
купівлі-продажу №66 від 21.11.2007 р. з посилання на таке:

- на підставі  договору купівлі-продажу № 66  від 21.11.2007 р.  та видаткових накладних  (копії яких містяться в матеріалах справи)
Позивач передав Відповідачу у власність товар (рибну продукцію) на загальну
суму 20005,20 грн.

- пунктом 3.2  договору передбачено, що покупець
зобов'язаний здійснити повний розрахунок протягом  10 банківських днів з моменту отримання ним
товару.

Підприємець ОСОБА_1. розрахувався
за отриману рибну продукцію частково, на суму 4324,30 грн.: так,  2000 грн. було внесено Підприємцем готівкою
по прибутковому касовому ордеру № 23134
від 07.12.2007 р., а 1300 грн. перераховано згідно платіжного доручення
від 24.12.2007 р.

Окрім цього, за накладними №
Т-00007278 від 30.11.2007 р. Та № Т-00008514 від 29.12.2007 р. Позивачем було
прийнято повернуту ОСОБА_1. рибну продукцію на загальну суму 1024,60 грн.

Таким чином, за рибну продукцію на
суму 15680,90 грн. відповідач не розрахувався.

Станом на 19.06.2008 р. (день
звернення з позовом до господарського суду)
Позивач стверджує, що заборгованість відповідача становить 20541,62
грн., з яких 17970,31 грн. основного боргу з урахуванням
інфляції, 781,92 грн. проценти  за
користування чужими коштами,  225,55  грн. -3% річних, 1563,84 грн. -пені.

У судовому засіданні
21.08.2008  р. представник Позивача подав
клопотання про стягнення з Відповідача 2500 грн. судових витрат за послуги
адвоката.

З метою всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та необхідністю  витребування додаткових доказів, слухання
справи відкладалось на підставі ст. ст. 22, 33,
п. 1, 2 ст. 77 ГПК України на 28.07.2008 р. , 28.08.2008 р. та
15.09.2008 р.

28.08.2008 р. представником
Позивача подано обґрунтований розрахунок штрафних санкцій, згідно якого він
просить стягнути з відповідача 1563,84 грн. пені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов
до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, враховуючи
наступне:

21.11.2007 р. між Позивачем, як
продавцем та Відповідачем, як покупцем, був укладений договір за № 66,
предметом якого є зобов'язання продавця продати, а покупця -прийняти та оплатити
товар -рибну продукцію.

На виконання умов договору Позивач
згідно товарно-транспортних накладних :

- № А -23134   від 22.11.2007 р.

- № А - 23836  від 29.11.2007 р.

- № А - 24155  від 03.12.2007 р.

- № А -24500  від 07.12.2007 р.  передав, а Відповідач прийняв  вказаний у накладних товар. Факт отриманні
продукції підтверджується підписом представника відповідача в накладних.

Згідно платіжного доручення №@
2РL363759, 24.12.2007 р. СПД ФО ОСОБА_1. сплатив  Товариству
«Інтерпродсервіс»1300 грн. в якості оплати за отриманий товар.

Згідно видаткових накладних №
Т-00007278 від 30.11.2007 р. та № Т-00008514 від 29.12.2007 р. СПД ФО ОСОБА_1.
повернув Позивачу рибну продукцію на загальну суму 1024,60 грн.

У відповідності до пункту 3.2  договору передбачено, що покупець
зобов'язаний здійснити повний розрахунок протягом  10 банківських днів з моменту отримання ним
товару.

Станом на день звернення до суду з
позовом (19.06.2008 р.), Позивач стверджує, що борг Відповідача становить
становить  20541,62 грн., з
яких 17970,31 грн. основного боргу з урахуванням інфляції, 781,92
грн. проценти  за користування чужими
коштами,  225,55  грн. -3% річних, 1563,84 грн. -пені.

Статями 526 ЦК України та 193 ГК
України встановлено обов'язок  учасників
господарських відносин  належним чином
виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону, інших правових
актів,  договору, а при відсутності таких
вказівок -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. У
відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,
кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Оцінюючи вимоги позивача щодо
стягнення пені згідно п. 3.3 договору від 21.11.2007 р., нарахованого в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за період з
22.12.2007 р. 13.06.2008 р. (175 днів), що складає 1563,84 грн., та поданий
розрахунок цих санкцій, суд дійшов до висновку, що вимоги в цій частині підлягають
до задоволення , як такі, що відповідають положенням ст. 232 Господарського
Кодексу України та положенням Закону України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”.

У зв'язку з тим, що грошові
зобов'язання відповідачем не виконані в строк, обумовлений в договорі, тому
правомірними є  вимоги, котрі ґрунтуються
на положеннях ст. 625 ЦК України, і надають право позивачу вимагати від
боржника сплати 3% річних  за весь час
прострочення.

За таких обставин справи, вимоги
про стягнення трьох відсотків річних у розмірі
225,55 грн., підлягають до задоволення судом як такі, що відповідають
закону, встановленим судом обставинам справи та підтверджуються розрахунком.

Оцінюючи  доводи позову,    про стягнення   з Відповідача  2500 грн. на відшкодування  витрат, понесених Позивачем на оплату
наданої  йому  правової допомоги,   суд
приходить до переконання,  що  дані
вимоги  до задоволення не
підлягають,    з огляду на таке.

Питання судових витрат, до яких,
зокрема, відноситься оплата послуг адвоката регулюються приписами ст. 44 ГПК
України. Положення цієї статті передбачає відшкодування сум в якості судових
витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, адвокатами. При цьому,
витрати позивача та відповідача, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів з
надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на загальних підставах. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі,
постанові за наявності їх документального підтвердження.

Цивільно-правова відповідальність
поділяється на договірну та позадоговірну (деліктну).

02 червня   2008 р.
між   Адвокатським
об'єднанням  "Юрколегія"
(виконавець) , та ТзОВ „Інтерпродсервіс" (замовник) був укладений договір
про надання  правової допомоги,  щодо
виконання зобов'язань по господарському спору між Товариством
"Інтерпродсервіс" та приватним підприємцем ОСОБА_1. за договором
купівлі - продажу № 66 від 21.11.2007 р.

Пункт  2 ч.3.1
договору   від 02.08.2008 р.  містить
розмір    послуг адвоката по
справ    -   2500 грн.

Згідно   з
п.2  ст. 33  Правил
адвокатської етики,  котрі   схвалені
Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури    при Кабінеті Міністрів України  1 жовтня 1999 року,   протокол від 1 - 2 жовтня 1999 р. N 6/VI,
визначено, що  гонорар,  отримуваний адвокатом за надання правової
допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром.

Утім,  у розділі 5 „Заключні положення”   стосовно особи  „виконавця” було зазначене  адреса та банківські  реквізити: Адвокатське об'єднання
"Юрколегія" - адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Подільська,81;
; п/р  №
01560218 в Хмельницькій філії АКБ «Правекс-банк», м. Київ, МФО
321983.

Платіжним дорученням  № 1742
від 14.07.2008 р.  ТОВ
„Інтерпродсевіс” перерахував   на  вказаний
у договорі  від 02.06.2008 р. про
надання  правової допомоги  рахунок
„виконавця” 2500 грн. ,
зазначивши на те, що одержувачем
коштів   є „АО Юрколегія” .

Постановою Національного банку
України  від 17.06.2004 р.  № 280
затверджено   План рахунків
бухгалтерського  обліку банків
України  та Інструкція  про застосування  Плану рахунків бухгалтерського  обліку банків України ( зареєстровано   Міністерством юстиції України  26.07.2004 р. за №  522-2004-р).

Інструкцією про порядок
відкриття,  використання  і
закриття рахунків у національній та іноземних валютах (п. 4.5.), яка
затверджена постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р.
N 492 ( 1369-IV ) (зі змінами), встановлено окремий порядок відкриття поточних
рахунків приватним нотаріусам та адвокатам для здійснення їх професійної
діяльності, а також передбачено, що кошти за цими рахунками використовуються
згідно з порядком, установленим для використання коштів за поточними рахунками
суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. 11 Інструкції про
застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України,
затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004
р. N  280 ( 546-2004-р ), кошти приватних
нотаріусів та адвокатів відображаються у класі 2 Плану рахунків ( 995-2004-п )
і обліковуються за балансовим рахунком 2620 "Кошти на вимогу фізичних
осіб" .

Між тим,
2500 грн.,  які    перераховані   ТзОВ „Інтерпродсервіс”  платіжним
дорученням  № 1742  від 14.07.2008 р.  на
балансовий рахунок  2600  згідно
Плану рахунків
класифікуються   як  „кошти на вимогу суб'єктів господарювання,
яким не може бути Адвокатське об'єднання.
Згідно Закону України "Про адвокатуру" адвокатські  об'єднання є добровільним професійним
громадським об'єднанням, відтак є неприбутковою організацією.

На підставі наведеного, суд не
знаходить правових підстав для покладення на
Відповідача   25000  грн., сплачених Позивачем Адвокатському
об'єднанню "Юрколегія".

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на Відповідача.

У судовому засіданні 15.09.2008 р.
за згодою представника Позивача оголошено лише вступну та резолютивну частинну
рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК
України.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 15, 526, 527 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43,
49,  п.11 ст. 80,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити частково .

2.
Стягнути 20541,62 грн., з яких 17970,31 грн.
основного боргу з зурахуванням інфляції, 781,92 грн. проценти  за користування чужими коштами,  225,55
грн. -3% річних, 1563,84 грн. -пені та 336,20 грн.  судових витрат  з суб»єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 (м. Тернопіль,АДРЕСА_2, ід.код НОМЕР_1 в користь
Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерпродсервіс», (м. Хмельницький,
вул. Тупікова, 1,  ,
п/р 14 в Хмельницькому відділенні «Укрексімбанк», МФО 315609).

3.
Відмовити у  задоволенні вимоги
щодо  стягнення   з суб»єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1  25000  грн. на відшкодування  збитків.

4.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “____”
_____________ 2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя