ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

01 жовтня 2008 р.           Справа 2/142-08

за позовом:Відкритого акціонерного товариства "Західенерго" (юридична адреса: вул. Козельницька,15 м. Львів, 79026; поштова адреса: вул. Наконечного,173, м. Ладижин, Вінницька обл., 24321)

до:Ладижинського міського комунального підприємства "Добробут" ( 24321, Вінницька обл., м. Ладижин, вул. Процишина)

про стягнення 3 182 681,28 грн.

Головуючий суддя Мельник П.А.

Cекретар судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача, Кабанець Р.І., за довіреністю

відповідача, Клеймьонов Г.О.

відповідача, Гнатюк В.М., за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 3 182 681,28 грн. заборгованості за постачання теплової енергії в гарячій воді.

Ухвалою суду від 13.08.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 01.10.2008 року.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позов підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача подав заяву про визнання позову в повному обсязі і просив суд розстрочити борг на 36 місяців.

Суд відмовив представнику відповідача в вимозі щодо розстрочки боргу , оскільки дана вимога не має підстав та є необґрунтованою.

З пояснень представника позивача та відповідачів та наданих матеріалів справи суд вбачає таке:

23.06.2006 року між ВАТ " Західенерго" в особі Ладижинської ТЕС Вінницька обл. м. Ладижин та Ладижинським міським комунальним підприємством "Добробут" був укладений договір №588 на постачання теплової енергії в гарячій воді. Дія договору до 01.01.2007 року, але відповідно п. 10.9 вище зазначеного договору він вважається дійсним на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його закінчення не буде письмово заявлено однією із сторін. Так даний договір діяв до кінця 2007 року. З 01.01.2008 року діють договори № 112 і № 113 від 15.01.2008 року.

За умовами договорів Ладижинською ТЕС, яка є структурною одиницею ВАТ "Західенерго", здійснювався відпуск теплової енергії в гарячій воді. За гаряче водопостачання та опалення відповідач повинен був здійснювати оплати відповідно виставлених до нього рахунків.

Відповідно п.6.4 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, термін оплати до 20 числа місяця наступного за звітним. Виставлені Ладижинською ТЕС рахунку неоплачувались.

Ладижинському МКП "Добробут" відпущено теплової енергії за четвертий квартал 2007 року - 14680,43 Гкал, а за перший і другий квартал 2008 р. - 27430,19 Гкал.

Всього за період з жовтня 2007 року по червень 2008 року ( включно ) відпущено 42110,62 Гкал., що підтверджується звітами про відпуск теплової енергії та обопільно підписаними актами кількості спожитої теплової енергії з розрахунком помісячно.

Відповідачем спожито теплової енергії з жовтня 2007 року по червень 2008 року на суму 3 378 619,28 грн. Відповідно протоколу Авізо № 52 , № 62 і № 69 за 2008 р. була зменшена заборгованість на суму 195 938 грн. Станом на 01.07.2008 року був підписаний обома сторонами акт звірки взаємних розрахунків. Відповідач підтверджує актом звірки заборгованість перед ВАТ "Західенерго". Cума боргу Ладижинського МКП " Добробут" перед ВАТ "Західенерго" за відпущену теплову енергію в гарячій воді складає - 3 182 681,28 грн.

На адресу відповідача надсилалися претензії з вимогою оплатити додані рахунки, а саме: № 16-1512 від 26.02.2008 року, № 16-2207 від 26.03.2008 року, № 16-4113 від 01.07.2008 року, які залишилися без задоволення. У відповідях на претензії відповідач суми претензій не визнає з формальних підстав.

Отже враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 182 682,28 грн.

Наведене стверджується:

- договорами № № 112 від 15.01.2008 року, 588 від 23.06.2006 року, 113 від 15.01.2008 року;

- претензіями №№ 16-1512 від 26.02.2008 року, № 16-2207 від 26.03.2008 року, № 16-4113 від 01.07.2008 року;

- актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2008 року;

- розрахунком ціни позову;

- заявою відповідача про визнання позову;

- іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526,ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

.Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи положення ст.ст. 525,526, 625 ЦК України та визнання позову відповідачем, вимоги позивача щодо стягнення 3 182 681,28 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, та що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню в сумі 3 182 681,28 грн. з віднесенням судових витрат на відповідача за правилами ст.49 ГПК України. , оскільки спір до суду доведено з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115, 116 ГПК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити.

Стягнути з Ладижинського міського комунального підприємства "Добробут" ( 24321, Вінницька обл., м. Ладижин, вул. Процишина, р/р 0789 КД "Приватбанк", МФО 302689, код 32504340, св. 3 01230064, ін. код 50) на користь Відкритого акціонерного товариства "Західенерго" (юридична адреса: вул. Козельницька,15 м. Львів, 79026; поштова адреса: вул. Наконечного,173, м. Ладижин, Вінницька обл., 24321, р/р в Ладижинському відділенні Промінвестбанку, МФО 302485, код 05470928. ПІН 22, св. № 17701539) 3 182 681,28 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію в гарячі воді, 25 550 грн. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на сплату за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 03 жовтня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу