ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-5/175
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"24" листопада 2008 р. 11:24                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретарі Макущенко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом: Контрольно-ревізійного управління в м. Севастополі (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

до Севастопольського Національного Університету ядерної енергії та промисловості (99033, м. Севастополь, вул. Курчатова, 7)

третя особа: Підрозділ внутрішніх військ МВС України спеціальна комендатура військової частини 3042 (71504 Запорізька обл. м. Енергодар)

про спонукання виконати певні дії, та про відшкодування до державного бюджету суми в розмірі 87120,75 грн.

Представники сторін:

Позивач –Курятін О.А., довіреність № 4 від 12.09.08р.

Відповідач –Марченко О.В. довіреність № 1/18-262 від 20.02.08р.,

3-я особа –не з’явився.

Суть спору:

Контрольно-ревізійне управління в м. Севастополі звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом до Севастопольського Національного Університету ядерної енергії та промисловості з позовом про виконання певних дій та відшкодування до державного бюджету сумі у розмірі 87120,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням діючого законодавства України з боку відповідача, яке було зафіксовано актом № 06-2178 від 22 червня 2007 року складеного за результатами планової перевірки використання бюджетних коштів за період з 01.01.2005 по 1 квартал 2007 року.

Ухвалою суду від 20 травня 2008 року підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою від 09 червня 2008 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено підрозділ внутрішніх військ МВС України спеціальна комендатура військової частини 3042.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 82857,44 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що згідно Закону України «Про Внутрішні Війська Міністерства внутрішніх справ України», Закону України «Про фізичний захист ядерних установок, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання», фінансування внутрішніх військ провадиться за рахунок коштів державного бюджету, а також, коштів міністерств та відомств. У розпорядженні яких знаходяться об’єкти, яки охороняються цими військами. Витрати на фінансування фізичного захисту ядерних матеріалів, які перебувають у державній власності та мають категорію з фізичного захисту (за винятком тих, що використовуються для ядерних енергетичних установок), здійснюються за рахунок державного бюджету. Тому, вважає висновок Контрольно-ревізійного управління міста Севастополя в частині порушення відповідачем ст.51 п.п.5,6 Бюджетного кодексу України (здійснення оплати комунальних послуг приміщень охорони) у розмірі 78949,89 грн. помилковим. Решта зауважень згідно акту ними виконана. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

01.09.2005 набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, яким до компетенції адміністративних судів віднесено вирішення публічно-правових спорів, у яких хоча б однією стороною є суб'єкт владних повноважень

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб’єкта владних повноважень, згідно з яким –це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 2 Закону України від 26.01.93 р. N 2939 "Про державну контрольно-ревізійну службу в України" (далі - Закон N 2939) передбачено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Частинами 2, 5 ст. 2 Закону України № 2939 передбачено, що державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи.

Пункт 10 статі 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»від 26.01.1993 № 2939-XII (Далі-Закон №№ 2939-XII) надає повноважень КРУ звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін в судовому засіданні, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

В с т а н о в и в :

На підставі п. 2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи за 1 квартал 2007 року, співробітниками контрольно-ревізійного управління в м. Севастополі була проведена ревізія використання бюджетних коштів з приводу підготування фахівців підприємств ядерно-промислового комплексу, фінансової підтримки розвитку наукової інфраструктури, фізичного захисту ядерних установок та ядерних матеріалів, здійснення контролю у сфері енергозбереження Севастопольського Національного Університету ядерної енергії та промисловості за період 2005, 2006, 1 квартал 2007 року.

Ревізією було виявлено порушення з боку відповідача ст.51 п.п.5,6 Бюджетного кодексу України от 21.06.2001 року, здійснено оплату комунальних послуг сторонніх організацій (спец комендатури військової частини 3042 внутрішніх військ МВС України), за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на загальну суму 78949,89.

Також, виявлено порушення п.2 ст.4 Закону України «Про вищу освіту»від 17.01.2002 № 2984-3, ст. 11 п.16 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005 №3235-IV, було зараховано на денну форму навчання особи, які є громадянами Російської Федерації, що спричинило недоотримання доходів за навчання у сумі 4220,0. При проведенні інвентаризації наявності необоротних активів у матеріально-відповідальних осіб, виявлено нестачу у сумі 3950,86 грн. Складено постанови про адміністративне правопорушення за № 0004192,0004191,0004186,0004190,0004189,0004188,0004187 від “03” липня 2007 року відносно посадових осіб підприємства про притягнення їх до адміністративної відповідальності (а.с.121-127).

Контрольно-ревізійним управлінням в м. Севастополі по результатам ревізії на підставі акта від 22.06.2007 № 06-21/78 (а.с.5-52, далі-Акт) винесено припис від 05.07.2007 за № 06-21/1556 “Про усунення порушень законодавства з питань збереження державної власності та фінансів” (а.с.55-58, далі - Припис).

На виконання припису контрольно-ревізійного управління в м. Севастополі (Далі-КРУ) Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості (Далі- СНУЯЕП) направив лист від 23.07.2007 № 1/18-878 (а.с. 83-84) про прийняття заходів щодо часткового усунення порушень виявлених ревізією.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, заслухавши представників сторін, 3-ю особу, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до Статуту, відповідач - навчальний заклад державної форми власності та входить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України. Основними напрямками діяльності Університету є: - підготовка згідно з державними замовленнями і договірними зобов’язаннями висококваліфікованих фахівців для Міністерства палива та енергетики України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства освіти Автономної Республіки Крим; - підготовка фахівців за замовленням і договірними зобов’язаннями для інших галузей господарства України та інших країн, науково-дослідницька діяльність у галузі технічних наук, енергетика; - ядерна фізика та ядерно-хімічні технології. Згідно п.4.4. фінансування Університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Сплата обов’язкових податків та платежів до державного й місцевого бюджетів здійснюється з чинним законодавством України. Університет здійснює право користування та оперативного управління майном яке йому передане Органом управління (будівельні споруди, машини, обладнання, транспортні засоби, дослідницький реактор ДР-100, дві підкритичні збірки активної зони реактора та інше майно) згідно з чинним законодавством України та Статутом (п.4.1. Статуту).

Згідно ст. 33 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», експлуатуюча організація (оператор) це призначена державою юридична особа, яка здійснює діяльність пов’язану з вибором майданчика, проектуванням, будівництвом, введенням в експлуатацію, експлуатацією, зняттям з експлуатації ядерної установки або вибором майданчика, проектуванням, будівництвом, введенням в експлуатацію, експлуатацією, закриттям сховища для захоронення радіоактивних відходів, забезпечує ядерну та радіаційну безпеку і несе відповідальність за ядерну шкоду.

Фізичний захист ядерних матеріалів, ядерних установок, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, згідно Закону України «Про фізичний захист ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання»№ 2064 від 19.10.2000 (Далі-Закон № 2064), передбачає дії спрямовані на захист інтересів національної безпеки, попередження та припинення актів ядерного тероризму, крадіжки або будь-якого іншого незаконного вилучення ядерного матеріалу, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також зміцнення режиму нерозповсюдження ядерної зброї.

Стаття 27 Закону України «Про фізичний захист ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання»№ 2064 від 19.10.2000, встановлює здійснення витрат на фінансування фізичного захисту бюджетними установами та організаціями за рахунок коштів на їх утримання. Витрати на фінансування фізичного захисту ядерних матеріалів, які перебувають у державній власності та мають категорію з фізичного захисту, здійснюються за рахунок державного бюджету. Бюджетні кошти для фінансування передбачаються окремим рядком у кошторисах на утримання кожної бюджетної установи та організації, що здійснює діяльність з фізичного захисту. Державна політика з фізичного захисту (стаття 3 Закону № 2064) провадиться на засадах цільового державного фінансування системи фізичного захисту і надійного контролю за використанням коштів, призначених для фінансування фізичного захисту.

Відповідачем не були надані суду договори на охорону та оборону ядерного реактора № 232 від 30.12.2005 № 706 від 29.12.2006, на наявність яких відповідач посилався у своїх запереченнях (том 1,а.с.92). До матеріалів справи долучено кошториси доходів та видатків, плани асигнувань із загального фонду бюджету та програми робіт з фізичного захисту за 2005, 2006, 2007 роки (том2,а.с.26-37). Програми робіт з фізичного захисту, які погоджено Міністерством палива та енергетики, не передбачають оплату комунальних послуг за використання приміщень, зайнятих спеціальною комендатурою вч № 3042 підрозділу внутрішніх військ. Згідно акту перевірки (том1, а.с.25) витрати на утримання підрозділів, які здійснюють охорону (оплата комунальних послуг) було здійснено відповідачем по КПКВ1101090 за рахунок витрат загального фонду. Посилання відповідача на вимоги постанови Кабінету міністрів України від “22” червня 2005 року № 501 «Про порядок використання у 2005 році коштів державного бюджету, що спрямовуються на фізичний захист ядерних установок та ядерних матеріалів»стосовно сплати витрат на утримання спецпідрозділів за рахунок загального фонду, судом оцінюються критично, так як вказана постанова КМУ № 501 сплату орендних та комунальних платежів для забезпечення фізичного захисту з загального фонду державного бюджету не передбачає.

З огляду на вказане вище, судом встановлено відсутність цільового фінансування витрат (оплата комунальних послуг) по утриманню приміщень, зайнятих підрозділом спеціальної комендатури вч № 3042 внутрішніх військ з приводу фізичного захисту ядерного реактора.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості (99033, м. Севастополь, вул. Курчатова, 7, ) в доход державного бюджету України фінансові санкції в розмірі 82857,44 грн.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

26.11.2008

Розсилка:

1.          Контрольно-ревізійне управління в м. Севастополі (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

2.          Севастопольський Національний Університет ядерної енергії та промисловості (99033, м. Севастополь, вул. Курчатова, 7)

3.          підрозділ внутрішніх військ МВС України спеціальну комендатуру військової частини 3042 (71504 Запорізька обл., м. Енергодар)

4.          Справа

5.          наряд