ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№ 21/35

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

ЗАТ “Макіївкокс”

на постанову

від 18.06.2008 року Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 21/35

господарського суду

Донецької області

за позовом

ЗАТ “Макіївкокс”

до

ЗАТ Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська”

про

стягнення майнової шкоди у вигляді збитків від нестачі вугільного концентрату в сумі 673,62 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

Буланий М.С. (довіреність № 07-1502 від 01.04.2008р.)

від відповідача:

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Матюхін В.І.) від 19.05.2008 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Геза Т.Д., судді –Акулова Н.В., Волков Р.В.) від 18.06.2008 року, у справі №21/35 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: ст.ст.1166, 1192 ЦК України, ст.ст.24, 129 Статуту залізниць України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач не надіслав.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника позивача, який підтримав викладені в ній доводи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди у вигляді збитків від нестачі вугільного концентрату в сумі 673,62 грн. на підставі ст.ст.1166, 1192 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили із такого.

ТОВ “Енергоімпекс” на підставі укладеного з ТОВ “Ресурсенерготрейд” договору №ПР 01/23 від 15.01.2007 року на переробку рядового вугілля останній переробляв вугілля, яке йому передавалось для цього і відвантажував за реквізитами, наданими йому. Продукція за спірними відправками ТОВ “Енергоімпекс” була прийнята від ТОВ “Ресурсенерготрейд” за актом приймання-передачі №2/04к від 30.04.2007 року без нестачі і на підставі договору купівлі-продажу №04/11/1пр/8851дс від 04.11.2005 року була передана ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” за актом приймання-передачі від 12.04.2007 року також у повному обсязі.

Вугільний концентрат марки “Ж” за відправками №№49410078, 49410082 був придбаний у ТОВ “Енергоімпекс” за договором №04/11/1пр/885Іде від 04.11.2005 року. З позивачем був підписаний акт приймання-передачі продукції від 08.04.2007 року, який є бухгалтерським документом, і за яким приймання-передача здійснена за даними перевізних документів.

7 і 8 квітня 2007 року ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” (вантажовідправник) на адресу ЗАТ “Макіївкокс” (вантажоодержувач) у вагоні №67877266 за залізничною накладною №49410078 і у вагонах №№66021114, 67675579, 66555053 за залізничною накладною на групу вагонів №49410082 зі станції Новогродівка на станцію Ясинувата відвантажило вугільний концентрат марки “Ж 0-100” у твердому стані, сухий. За накладними загальна вага нетто, відповідно, 69 000кг і 207 000кг (69т + 70т + 68т). Вага вагону №67877266 з брусу 22т, вага тари (3-х вагонів) у накладній №49410082 не зазначена.

Відвантаження концентрату відповідачем здійснене на виконання умов договору №ПР01/02 від 15.01.2007 року на переробку рядового вугілля, укладеного з ТОВ “Ресурсенерготрейд”, і підставі листа останнього від 29.03.2007 року №222.

ТОВ “Ресурсенерготрейд” з ТОВ “Енергоімпекс” укладений договір

№01/23 від 15.01.2007 року на переробку рядового вугілля, на підставі якого ТОВ “Ресурсенерготрейд” мав переробляти вугілля, яке йому передавалось ТОВ “Енергоімпекс” і повинен був відвантажувати за реквізитами, наданими ТОВ “Енергоімпекс”.

Між ТОВ “Енергоімпекс” (Продавець) і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (Покупець) укладений договір від 04.11.2005 року №04/11/1пр/8851дс, термін дії якого спочатку було встановлено - з дати підписання і до 31.12.2005 року, а додатковими угодами від 30.12.2005 року і 30.11.2006 року строк договору було подовжено на 2006-2007 роки.

Згідно додаткової угоди №30 від 30.03.2007 року до договору №04/11/1пр/8851дс продавець у квітні 2007 року зобов’язується передати, а покупець прийняти та оплатити вугільний концентрат марки “Ж” із вугілля шахти ім.Сочинського ЦЗФ “Селидівська” у кількості 7000 т за ціною 479,17грн./т. без ПДВ на умовах поставки РСА ст. відправника (Інкотермс 2000 року).

ЗАТ “Макіївкокс” є вантажоодержувачем вугільного концентрату за спірними відправками і одночасно його покупцем за договором №2080дс/292, укладеним 01.10.2003 року між ЗАТ “Донецьксталь” металургійний завод” (Продавець) та ТОВ “Макіївкокс” (Покупець), строк дії якого - з дати його підписання до 31.12.2004 року. Додатковою угодою від 04.11.2003 року, у зв’язку з перереєстрацією ТОВ “Макіївкокс” в Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” преамбула договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року була змінена. Додатковими угодами від 30.12.2004 року, 30.12.2005 року, 27.12.2006 року і 26.12.2007 року строк дії договору продовжено відповідно до 31.12.2005 року, 31.12.2006 року, 31.12.2007 року, 31.12.2008 року.

Згідно р.1 договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року продавець зобов’язується передати, а покупець прийняти і оплатити на умах договору вугільну продукцію (Товар), номенклатура, кількість, ціни, строки і умови поставки якого погоджені сторонами в додаткових угодах.

Відповідно до р.3 вищезазначеного договору оплата за поставлений Товар здійснюється покупцем в гривнях шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця в строки, обумовлені сторонами в додаткових угодах.

Приймання товару здійснюється у відповідності до вимог “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за якістю” №П-7 з змінами та доповненнями і “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за кількістю” №П-6 (п.4.2. р.4 договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року).

Перехід права власності на товар відбувається в момент підписання обома сторонами акту приймання-передачі матеріальних цінностей (п.4.3. р.4 договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року).

Пунктом 6.1. договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року передбачено, що сторони несуть відповідальність за надані один-одному збитки у відповідності до чинного законодавства України.

В разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони зобов’язані до звернення в суд урегулювати всі спори в претензійному порядку або шляхом переговорів (п.6.2. договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року).

Згідно п.1 додаткової угоди №75 від 30.03.2007 року до договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року продавець в квітні 2007 року зобов’язується передати, а покупець прийняти та оплатити вугільний концентрат марки “Ж” (ЦЗФ “Селидівська”) у кількості 6400 т за ціною 515,00 грн./т без ПДВ на умовах поставки СРТ ст. Покупця (Інкотермс 2000 року). Також зазначено, що продавець відшкодовує покупцю всі витрати, що виникли з причини заадресації вантажу з ваговою недостачею і невідповідністю якості товару договірним умовам по всьому переліку плат та послуг транспортної складової.

Покупець розраховується з продавцем за поставлений товар шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця протягом 30-ти банківських днів з дати виписки рахунка (п.2 додаткової угоди №75 від 30.03.07р. до договору №2080дс/292 від 01.10.2003р.).

На станцію призначення (Ясинувата Донецької залізниці) вантаж прибув в справних вагонах, без слідів втрати, розкрадання під час перевезення та 08.04.2007 року був виданий ЗАТ “Макіївкокс” залізницею без перевірки маси та кількості місць, згідно ст.52 Статуту залізниць України, про що свідчить відповідні відмітки на зворотному боці залізничних накладних.

09.04.2007 року під час зважування вагонів з вугільним концентратом позивачем була виявлена розбіжність з даними, зазначеними у перевізних документах, у зв’язку з чим приймання вантажу було зупинене для виклику представника вантажовідправника.

Позивач наполягає на тому, що 09.04.2007 року о 9-10год. ним відповідачеві була дана телеграма №74 про необхідність направлення представника для спільного приймання продукції за кількістю.

Відповідач отримання такої телеграми заперечує. На запит позивача ВАТ “Укртелеком” листом від 17.03.2008 року повідомило, що відомості про телеграми, подані ЗАТ “Макіївкокс” у квітні 2007 року, підтвердити можливості не має, оскільки закінчився встановлений 7-ми місячний термін зберігання телеграфної документації.

Наступного дня о 10год.50хв. без участі представника відповідача, але за участю представника громадськості, який діяв на підставі посвідчення №414 від 10.04.2007 року, приймання продукції було продовжено, за результатами якої був складений акт №414 від 10.04.2007 року про приймання продукції за кількістю.

Згідно цього акту:

- вагон № 67877266: вага брутто 89,8т, вага тари 21,6т, нетто вантажу 68,2т, недостача 0,8т;

- вагон № 66021114: вага брутто 88,8т, вага тари 21,25т, нетто вантажу 67,55т, недостача 1,45т;

- вагон № 67675579: вага брутто 92,95т, вага тари 23,3т, нетто вантажу 69,65т, недостача 0,35т;

- вагон № 66555053: вага брутто 89,55т, вага тари 22,45т, нетто вантажу 67,1т, недостача 0,9т.

Вага тари по факту - загальна 88600кг, нетто вантажу - 272500кг, недостача вантажу загалом за двома відправками 3500кг.

Зроблений висновок, що нестача виникла у результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником. Акт затверджений заступником голови правління ЗАТ “Макіївкокс” 11.04.2007 року.

В день прийняття від перевізника спірних вагонів з вантажем (08.04.2007 року) ЗАТ “Макіївкокс” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” був складений і підписаний акт приймання-передачі продукції по договору №2080дс/292 від 01.10.2003 року, згідно якого ЗАТ “Макіївкокс” прийняв від ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” продукцію: концентрат вугільний марки “Ж” масою 69т у вагоні № 67877266 за залізничною накладною №49410078 та концентрат вугільний марки “Ж” загальною масою 207т у вагонах №№ 66021114, 67675579, 66555053 за залізничною накладною на групу вагонів № 49410082. Акт з боку ЗАТ “Макіївкокс” підписаний головою правління і нижче підпису голови правління начальником юридичного відділу зроблене застереження такого змісту: “Цей акт зі сторони ЗАТ “Макіївкокс” підписаний без врахування недовантажень, які можуть бути зафіксовані в актах, складених за “Інструкцією П-6”.

У свою чергу ТОВ “Енергоімпекс” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” 12.04.2007 року підписали акт приймання-передачі вугільної продукції, згідно якого ТОВ “Енергоімпекс” поставив на адресу ЗАТ “Макіївкокс”, а ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” прийняв вугільний концентрат марки “Ж 0-100”, відвантажений з ЦЗФ “Селидівська”, у вагоні №67877266 - 69,0т, у вагоні №66021114 - 69,0т, у вагоні №67675579 - 70,0т, у вагоні №66555053 - 68,0т. Загальна вага поставленого концентрату складає 276т.

Згідно акту №2/04к від 30.04.2007 року приймання-передачі вугільного концентрату по договору №ПР 01/23 від 15.01.2007 року, підписаного ТОВ “Енергоімпекс” і ТОВ “Ресурсенерготрейд”, останній передав ТОВ “Енергоімпекс” за спірними відправками вугільний концентра марки “Ж 0-100” у кількості 276т.

Відповідно до вищезазначених актів приймання-передачі продукції недостача за спірними відправками відсутня.

Рахунок-фактура постачальника ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” №13361 від 12.04.2007 року на оплату вартості концентрату вугільного марки “Ж 0-100”, у тому числі відвантаженого відповідачем у вагонах №№67877266, 66021114, 67675579, 66555053 за залізничними накладними №№49410078, 49410082, ЗАТ “Макіївкокс” оплачений платіжним дорученням №2009 від 28.04.2007 року в повному обсязі, що підтверджується актом звірки розрахунків між ЗАТ “Макіївкокс” та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” станом на 30.04.2007 року, підписаним сторонами без застережень.

З наведеного вбачається, що ЦЗФ “Селидівська” є вантажовідправником, а продавцем спірної продукції є ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”, з яким позивачем укладено договір купівлі-продажу.

З позову по справі вбачається, що позов заявлено позивачем з питань недостачі продукції не до продавця по договору, а до вантажовідправника, тобто до третьої особи.

Статтею 511 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання не створює обов’язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов’язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно п.2 ст.194 Господарського кодексу України неналежне виконання зобов’язання третьою особою не звільняє сторони від обов’язку виконати зобов’язання в натурі, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 193 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком судів відносно того, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж встановлено за договором купівлі-продажу, то покупець, згідно до ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України, має право вимагати передання кількості товару, якого не вистачає, або відмовитися від переданого товару, та його оплати, а якщо товар оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього суми.

За позовом ЗАТ “Макіївкокс” вимагає повернення вартості нестачі за спірними відправленнями від незобов’язаної сторони (щодо нього), з яким у нього не існує ніяких договірних відносин.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України, на підставі якої позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду у вигляді збитків від нестачі вантажу передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання цієї відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; г) вина.

Враховуючи, що в матеріалах справи маються акти приймання-передачі спірної вугільної продукції за якими ТОВ “Енергоімпекс” поставив на адресу ЗАТ “Макіївкокс”, а ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” прийняв вугільний концентрат марки “Ж 0-100”, відвантажений з ЦЗФ “Селидівська” без зазначення недостачі, суди дійшли правомірного висновку про відсутність вини та протиправної поведінки відповідача у заподіянні заявленої у позові майнової шкоди.

Враховуючи наведене постанова Донецького апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ЗАТ “Макіївкокс” на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року у справі № 21/35 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року у справі № 21/35 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос